Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15 квітня 2015 року Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді Чулуп О.С.

при секретарі - Гречко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про поділ майна подружжя,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Позивач вказує, що позивач перебував у шлюбі з відповідачем, з 25.09.1996 року по 20.03.2014 рік. Під час шлюбу сторони набули майно, а саме автомобіль НОМЕР_1, вартістю 63720грн., який відповідач зареєстрував на себе. Позивач просить визнати право власності на 1/2 частину автомобіля НОМЕР_2 як спільне сумісне майно що було набуте під час шлюбу. Позивач до суду не зявився надав заяву в якій просить розглянути вказану справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В подальшому позивач свої вимоги уточнив, та просив визнати за ним право власності на автомобіль.

Відповідач будучи повідомлений про дату та час судового розгляду справи, до суду не зявився, із будь-якими заявами на адресу суду не звертався, тому суд вважає за можливе розглянути дану справу в заочному порядку.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку(доходу).

Відповідно до ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст.71 Сімейного кодексу України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Відповідно до ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Судом встановлено, що згідно рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 20.03.2014р. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу сторони уклали шлюб 25.09.1996р., який був зареєстрований Сердегівською сільською радою Шполянського району Черкаської області, актовий запис №1. Даний шлюб було розірвано рішенням суду, яке набрало законної сили 01.04.2014р.

Судом досліджено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №ВЕС009292 від 12.07.2007 року згідно якого легковий автомобіль марки ВАЗ модель 2114 реєстраційний номер НОМЕР_3 на праві власності зареєстрований за відповідачем - ОСОБА_2.

Судом досліджено висновок експерта №1273 від 29.10.2014 року згідно якого середня ринкова вартість автомобіля ВАЗ 2114, 2007 року випуску складає 63720грн..

Згідно роз'яснення п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 яким визначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди -виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Отже, судом встановлено, що сторони були в шлюбі, під час шлюбу сторони набули у власність легковий автомобіль марки ВАЗ модель 2114 реєстраційний номер НОМЕР_3. Договору чи іншої домовленості між подружжям про поділ спільного майна подружжя сторони не укладали, при поділі майна суд виходить із принципу рівності часток подружжя у спільному майні подружжя, той факт, що в спірному майну фактично неможливо виділити реальну частку в натурі, суд вважає за необхідно виділити позивачу автомобіль та визнати за позивачем право власності на автомобіль марки «ВАЗ» модель «2114», д.н. НОМЕР_4, та стягнути на користь відповідача ? частку ринкової вартості спірного майна в сумі 31860грн., тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити.

У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума половина сплаченого судового збору в розмірі 365,40грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,212 ЦПК України, ст.ст.60,69,70 Сімейного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 та визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіля марки «ВАЗ» модель «2114», д.н. НОМЕР_4.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за 1/2 частину автомобіля марки «ВАЗ» модель «2114», д.н. НОМЕР_4. в розмірі 31860 (Тридцять одна тисяча вісімсот шістдесят)грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 365,40грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та у строки передбачені ст.223 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Рішення може бути переглянуте Центральним районним судом м.Миколаєва за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя