АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/1283/14 Номер провадження 22-ц/786/887/15Головуючий у 1-й інстанції Бондаренко О.В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Панченка О.О., Прядкіної О.В.

При секретарі : Кальник А.М.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 4 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Кременчуцької районної державної адміністрації про визнання права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 звернулися до суду з вказаним позовом.

Вимоги обґрунтовували тим, що 15 жовтня 1993 року було зареєстровано селянське (фермерське) господарство «Венера», головою якого був ОСОБА_5 Згідно чинного на той час законодавства, Кременчуцька райдержадміністрація видала на ім'я ОСОБА_5 державний акт Серія НОМЕР_1 за НОМЕР_2 на право постійного користування земельною ділянкою площею 41,4 га для ведення фермерського господарства, що розташована на території Демидівської сільської ради Кременчуцького району.

Після смерті останнього в грудні 2004 року, позивачі, які є сином та дружиною померлого зверталися до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, на що їм було відмовлено з підстав ненадання правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку.

Просили визнати за ними в рівних частках в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 право на постійне користування земельною ділянкою площею 41,4 га для ведення фермерського господарства, що розташована на території Демидівської сільської ради Кременчуцького району.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 4 лютого 2015 рокупозов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Кременчуцької районної державної адміністрації про визнання права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування за законом задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право постійного користування земельною ділянкою площею 41,4 га, яка розташована на території Демидівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області для організації селянського (фермерського) господарства, що підтверджується державним актом серії НОМЕР_1 за НОМЕР_2 від 1993 року, виданого на ім'я ОСОБА_5.

В апеляційній скарзі Кременчуцька райдержадміністрація, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та постановити нове про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає, за таких обставин.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно державного акту серії НОМЕР_1 за НОМЕР_2, виданого на ім'я ОСОБА_5 в 1993 році, за вказаним землекористувачем закріплюється в безстрокове і безплатне користування 41,4 га землі для ведення селянського (фермерського) господарства на території Демидівської сільської ради в межах згідно з планом землекористування.

Вказаний Державний акт видано виконавчим комітетом Демидівської сільської ради Кременчуцького району та зареєстрований в книзі записів державних актів на право користування землею за № 112 .

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

У зв'язку зі смертю голови фермерського господарства «Венера», новим головою став його син ОСОБА_2, а членами господарства дружина ОСОБА_3 та ОСОБА_6

Крім того, після смерті спадкодавця його спадкоємці - дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_2 звернулися до Четвертої кременчуцької державної нотаріальної контори з заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Постановами державного нотаріуса Четвертої кременчуцької державної нотаріальної контори від 30 грудня 2013 року та 21 травня 20145 року відмовлено відповідно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії з підстав не подання спадкоємцями правовстановлюючих документів на земельну ділянку, а саме Державного акту.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачі як спадкоємці мають право на успадкування право користування землею згідно до ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство» та положень ч.2 ст.407 ЦК України, оскільки до складу спадщини увійшли всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю ОСОБА_5 на відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

З вказаним висновком погоджується колегія суддів з наступних підстав.

За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 2 статті 407 ЦК України встановлено, що право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) може відчужуватись і передаватись у порядку спадкування.

Приписами ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство» передбачено, що успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону.

Одночасно ст. 19 даного Закону визначено, що до складу майна фермерського господарства входить право користування землею.

Оскільки емфітевзис як довгострокове, відчужуване право використання чужої земельної ділянки для сільськогосподарських потреб може бути успадковане, суд першої інстанції вірно встановив те, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_5 увійшло і його право постійного користування земельною ділянкою площею 41,4 га та прийшов до обґрунтованого висновки про можливість такого права успадковуватись на загальних підставах.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, оскільки апелянтом фактично ототожнюється поняття «успадкування земельної ділянки» та «успадкування права постійного користування земельною ділянкою», яким і був наділений спадкодавець, і яке згідно до ст. 407 ЦК України може бути об'єктом спадщини.

Вказане право (емфітевзис) також може бути відчужуване і з інших підстав, оскільки в такому випадку відчужується не земля, а лише саме право користування нею.

Інші доводи апеляційної скарги не містять нових доказів та посилань на обставини, з якими процесуальне законодавство пов'язує скасування чи зміну судового рішення.

Так, апелянт посилається на те, що Державний акт на право постійного користування землею для ведення фермерського господарства не є документом, що підтверджує право власності на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_5

Вказане твердження свідчить, про те, що апелянт помилково ототожнює право на успадкування самої земельної ділянки з правом емфітевзиса, яке може бути успадковане.

При цьому, поза увагою апелянта залишається роз'яснення чинної на час смерті голови фермерського господарства ОСОБА_5 Постанова КМУ №449 від 2 квітня 2002 року, яка передбачала, що раніше видані державні акти, в тому числі і державні акти на право постійного користування землею, залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб.

За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції, яке постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області відхилити.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 4 лютого 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подачі касаційної скарги.

С У Д Д І :

З оригіналом згідно.