Провадження № 2/761/617/2015
У Х В А Л А

22 червня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Сіромашенко Н.В.,

при секретарі Мурга О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа: Печерське РУ ГУ МВС України в м. Києві, СУ ГУ МВС України в м. Києві про визнання права власності на автомобіль, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою.

В даному судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання у відповідності до ст.31 ЦПК України щодо прийняття зустрічної позовної заяви, зазначаючи на те, що її довіритель підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі п.6 ч.1 ст.6 ЗУ «Про судовий збір».

Відповідач підтримав дане клопотання, просив звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на тяжке матеріальне положення.

Представник позивача проти прийняття зустрічної позовної заяви заперечував.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Згідно з ч.5 вказаної цивільної процесуальної норми до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем при зверненні до суду з зустрічним позовом не було сплачено судовий збір.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, судовий збір справляється в розмірі 0,1 розміру мінімальної заробітної плати.

Пункти 12, 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року N 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснюють, що у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону N 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами. Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Згідно з ч.ч.1,2 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином, відповідачу необхідно сплатити судовий збір з урахуванням вищевикладених норм цивільного процесуального права.

Реквізити для сплати судового збору за подання позовних заяв до Шевченківського районного суду міста Києва: розрахунковий рахунок 0011, одержувач УДКСУ у Шевченківському районі м. Києва, , банк одержувача ГУ ДКУС у м. Києві, МФО 820019, код платежу 22030001, призначення платежу: «Судовий збір».

Відповідно до ст. 121 ЦПК України заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, оскільки зазначені недоліки перешкоджають суду відкрити провадження у справі.

При цьому суд вважає, що посилання представника відповідача щодо звільнення її довірителя від сплати судового збору на підставі п.6 ч.1 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» є неправильними, оскільки вказана правова норма передбачає порядок сплати судового збору.

Якщо вважати, що була допущена технічна помилка, і вважати правильною до застосування ст. 5 зазначеного Закону, якою визначено суб'єкти, які користуються пільгами щодо сплати судового збору, то доводи представника відповідача щодо звільнення її довірителя від сплати судового збору на цій підставі позбавлені юридичного обґрунтування, оскільки дана стаття передбачає право позивача бути звільненим від сплати судового збору за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. В той же час відповідачем при поданні зустрічної позову заявлені позовні вимоги щодо визнання права власності, визнання недійсними правочинів та зобов'язання вчинити дії.

Суд також не вбачає підстав для звільнення відповідача при поданні зустрічної позовної заяви від сплати судового збору, оскільки відсутні належні докази щодо його тяжкого матеріального стану.

З огляду на викладене, керуючись ст.119, 120, 121, 209, 210 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ТОВ «Автолідер Груп», 3-і особи: Центр надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування Прилуцького району при УДАІ МВС України в Чернігівській області, ТОВ «КОРН СЕРВІС», Центр надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування Києво-Святошинського району при УДАІ МВС України в Київській області залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: