Номер провадження 2/754/2065/15
Справа № 754/2488/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

19.02.2015 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Грегуль О.В.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернувшись до суду з вищевказаним позовом, просить розірвати укладений нею із відповідачем шлюб, від якого вони мають дитину ОСОБА_3. До позову позивачка додала заяву про звільнення її від сплати судового збору.

Згідно з ч. 1 і ч. 3 ст. 82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

У заяві про звільнення її від сплати судового збору, позивачка не виклала обставин і не зазначила конкретних правових доказів, які б свідчили, що за своїм майновим станом, вона позбавлена можливості сплатити судовий збір.

Тому, правові підстави для звільнення позивачки від сплати судового збору відсутні.

З урахування викладеного, вважаю, що позов не відповідає вимогам ст. ст. 119-120 ЦПК України.

Зокрема, у порушення ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позову не додано оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору.

Також у порушення п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява взагалі не містить змісту позовних вимог про визначення місця проживання малолітніх дітей.

У порушення п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, у позові взагалі не викладено обставин і не зазначено доказів того, про яких конкретно малолітніх дітей йдеться у позові, оскільки, як із позову, так і додатків до нього вбачається, що сторони позову мають лише одну дитину.

Крім того, у порушення п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, у позові не викладено обставин і не зазначено доказів того, у чому полягає однорідність позовних вимог про розірвання шлюбу та позовних вимог про визначення місця проживання малолітніх дітей, які не взаємопов'язані між собою, регулюються різними нормами права і правильність вирішення позовних вимог про розірвання шлюбу не залежить від правильності вирішення позовних вимог про визначення місця проживання малолітніх дітей і навпаки.

Спільний розгляд, різних не взаємопов'язаних між собою позовних вимог, може ускладнити вирішення справи.

Крім того, за змістом положень ст. 123 ЦПК, вирішення питань про об'єднання і роз'єднання позовних вимог, це виключне право судді або суду, а не позивача.

Від правильності вирішення останнього питання, залежить правильність вирішення питання щодо ставки судового збору при пред'явленні позовних вимог про розірвання шлюбу та про визначення місця проживання дітей.

Відповідно до положень ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини, обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який дає письмовий висновок щодо розв'язання спору.

У порушення ст. 19 СК України та п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, у позові не викладено обставин і не зазначено доказів того, що позивачка взагалі зверталась до органу опіки та піклування за наданням відповідного висновку, до якого саме органу опіки та піклування і чим конкретно це підтверджується або, що позивачка позбавлена можливості самостійно звернутись до органу опіки та піклування за наданням відповідного висновку і чим конкретно це підтверджується.

За таких обставин, позов підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітніх дітей, залишити без руху та надати строк для усунення її недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачкою даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: