Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.11.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючої судді Лемак О.В.

при секретарі Ревачко І.С.,

з участю представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справуза позовом Дочірнього підприємства «Житловий комплекс №2» приватного акціонерного товариства «Житлово-побутове підприємство» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

ДП «ЖК№2» ПАТ «ЖПП» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за проживання у гуртожитку та комунальні послуги в сумі 66 477,47 грн., в якому зазначив, що відповідач разом із 4 членами його сім'ї поселився у блок №314 у гуртожитку по вулиці Бородіна,14 в м. Ужгороді, на 5 ліжкомісць на підставі договору від 02.02.1998 року №7, укладеного між ним та ЗАТ «Житлово-побутове підприємство». Згідно п.1 вказаного договору, місячна оплата складала 199,19 грн., з яких 128,00 грн. вартість відшкодування витрат на утримання одного ліжкомісця з розрахунку 25,60 грн. за одного мешканця та 71,19 грн. вартість комунальних послуг.

Окрім цього, 01.08.2002 року між ДП «Житловий комплекс №2» ЗАТ «Житлово-побутове підприємство» та ОСОБА_4 був укладений договір №23 (а) найму житлового приміщення, згідно наймач, на склад сім'ї у кількості 7 осіб, взяв на себе зобовязання сплачувати за користування жилим блооком №314 та самозахопленою кухнею загальною площею 64,8 кв.м. 158,40 грн. щомісяця, а також додатково-вартість комунальних послуг.

Відповідач, не виконував в повному обсязі зобовязання відповідно до умов договору, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 01.01.2015 року в розмірі 66 477,47 грн.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просиили суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, пояснивши, що позивачем не надано доказів, на підставі яких можливо було б з'ясувати фактичну заборгованість та взагалі надання послуг, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Будівля гуртожитку блочного типу по вулиці Бородіна,14 у м. Ужгороді, належить на праві власності ПАТ «Житлово-побутове підприємство», що підтверджується свідоцтвом про право власності від 25.11.1999 року.

Для забезпечення життєдіяльності будівлі в т.ч. для надання мешканцям гуртожитку житлово-комунальних послуг у 2001 році власником створено дочірнє підприємство «житловий комплекс №2» з повноваженням укладати договори найму з мешканцями гуртожитку.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 разом із 4 членами його сім'ї поселився у блок №314 у гуртожитку по вулиці Бородіна,14 в м. Ужгороді, на 5 ліжкомісць на підставі договору від 02.02.1998 року №7, укладеного між ним та ЗАТ «Житлово-побутове підприємство».

Згідно п.1 вказаного договору, місячна оплата складала 199,19 грн., з яких 128,00 грн. вартість відшкодування витрат на утримання одного ліжкомісця з розрахунку 25,60 грн. за одного мешканця та 71,19 грн. вартість комунальних послуг.

01.08.2002 року між ДП «Житловий комплекс №2» ЗАТ «Житлово-побутове підприємство» та ОСОБА_4 був укладений договір №23 (а) найму житлового приміщення, згідно наймач, на склад сім'ї у кількості 7 осіб, взяв на себе зобовязання сплачувати за користування жилим блооком №314 та самозахопленою кухнею загальною площею 64,8 кв.м. 158,40 грн. щомісяця, а також додатково-вартість комунальних послуг.

Згідно зі ст. 68 ЖК Української РСР наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вноситься щомісяця.

Відповідно до статті 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1-2 ст. 32 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до п.п. 1.3., 4.1. Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 25 квітня 2005 року № 60 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 травня 2005 року № 541/10821, виконавцем житлово-комунальних послуг може бути суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання відповідних житлово-комунальних послуг і який може забезпечити виконання зобов'язань, визначених у ч. 2 ст. 21 Закону України „Про житлово-комунальні послуги". Виконавець житлово-комунальних послуг визначається органами місцевого самоврядування, крім випадків, коли власник (власники) житлових будинків бажає (бажають) визначити виконавця житлово-комунальних послуг самостійно.

Згідно з п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власники та наймачі (орендарі) квартири зобов'язані укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом або договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Проте, як встановив суд на підставі розрахунку заборгованості, відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував за надані послуги, в результаті чого утворилася заборгованість станом на 01.01.2015 року в розмірі 66 477,47 грн., яка відповідачами не спростована.

Крім того, в матеріалах справи відсутня жодна претензія відповідача щодо надання комунальних послуг, їх якості, складу та тарифів.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, відповідно до якої цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією продовжують цивільні права та обов'язки.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що вимога позивача про стягнення заборгованості за проживання у гуртожитку та комунальні послуги з ОСОБА_4 в розмірі 66 477,47 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, підлягають також стягненню з відповідача на користь позивача понесені документально підтверджені судові витрати по справі, які складаються з 664,78 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 213,215, 294 ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позов Дочірнього підприємства «Житловий комплекс №2» приватного акціонерного товариства «Житлово-побутове підприємство» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Дочірнього підприємства «Житловий комплекс №2» приватного акціонерного товариства «Житлово-побутове підприємство» заборгованість в розмірі 66 477,47 грн., а також судовий збір в розмірі 664,78 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення рішення без участі особи, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя Лемак О.В.