Справа № 459/2718/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2015 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Грабовського В.В.,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про зняття з реєстрації з місця проживання та усунення перешкод у користуванні житлом шляхом виселення,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив зняти з реєстрації з місця проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та усунути перешкоди у користуванні даним житлом шляхом виселення. Зобовязати ОСОБА_4 зареєструватися за адресою м. Соснівка, вул. Львівська, 19/12 та зареєструвати неповнолітню дитину ОСОБА_6 за місцем реєстрації матері. Вимоги обґрунтовані тим, щовідповідач ОСОБА_4 є колишньою невісткою позивача, а її син ОСОБА_7 внуком. Вони проживають у ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач ОСОБА_2 є одноосібним власником спірної квартири з липня 2006 року. Позивач вже звертався з аналогічним позовом до суду у 2008 році, однак в позові йому було відмовлено. Відповідач придбала згідно договору купівлі продажу в 2009 році двокімнатну квартиру у м. Соснівці по вул. Львівській, 19/12, але туди не реєструється, проживаючи у спірній квартирі, перешкоджає позивачеві в реалізації права власності, тобто в користуванні квартирою одноосібно, не здійснюють повністю оплату за комунальні послуги, тому він звернувся з даним позовом в суд.

Позивач у судовому засіданні підтримав свій позов, в його обгрунтування послався на обставини, аналогічні зазначеним у позові, просив позов задовольнити. Придбання відповідачкою квартири у м.Соснівці він вважає нововиявленою обставиною.

Відповідач ОСОБА_4Д по справі в судовому засіданні позову не визнала та пояснила, що у спірну квартиру вона вселилась як член сімї позивача після реєстрації шлюбу зі своїм сином ОСОБА_8 Після народження двох дітей, які є внуками позивача, вони також були прописані в спірній квартирі. На час вселення в квартиру ? частина спірної квартири належала її чоловіку, яку останній після розірвання шлюбу в липні 2006 року подарував позивачеві з метою позбавлення її можливості проживати у спірній квартирі. Вона, маючи на утриманні неповнолітню дитину, регулярно сплачує кошти на утримання спірної квартири, перешкод позивачеві в користуванні квартирою не чинить, згідна, щоб позивач проживав у квартирі, як власник. Однак позивач намагається вигнати її з дитиною. Спірну квартиру вона залишити не може, оскільки не має іншого місця для проживання. Квартира, яку вона придбала, ще не придатна для проживання, потребує капітального ремонту. Про те, що вона купила квартиру, позивач знає більше трьох років (що він сам підтвердив у позовній заяві), тому вважає, що ця обставина не є новоявленою. Позов вважає безпідставним та у його задоволенні просить відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Так, згідно з ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 29.07.2009 року, якою залишено без змін рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 24.09.2009 року у справі № 2-426/09, ОСОБА_4 поселилася та зареєструвалась у спірній квартирі (на вул. Театральній, 8/45 в м. Соснівці Львівської області) на правах члена сімї власників квартири у звязку з реєстрацією шлюбу з сином позивача ОСОБА_8. Відповідно у цій квартирі після народження були зареєстровані їх спільні діти. У 2006 році шлюб між відповідачем і сином позивача було розірвано, останній свою ? частину квартири подарував позивачеві, знявся з реєстрації, тому одноосібним власником квартири є позивач.

Ураховуючи, що після припинення сімейних відносин між сторонами угода про подальше користування квартирою сторонами не укладалась, тому відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України відповідач зі своїм сином ОСОБА_6 не позбавлені права користування займаним житловим приміщенням.

Наведене узгоджується з правами позивача як власника спірної квартири, передбаченими ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317, ч.ч. 1, 2 ст. 319, ч.ч. 1. 2 ст. 321 ЦК України, а тому виключає підстави для їх захисту.

За таких обставин у задоволенні позову в частині зняття відповідача та її сина ОСОБА_7 з реєстрації у спірній квартирі та усунення перешкоди у користуванні цією квартирою шляхом їх виселення необхідно відмовити.

Не ґрунтується на законі й вимога позивача про зобовязання відповідача та її сина ОСОБА_7 зареєструватися за іншою адресою: м. Соснівка, вул. Львівська, 19/12, оскільки суперечить гарантованому Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» праву особи на вільний вибір місця проживання. Тому позов не підлягає задоволенню й у цій частині.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий В. В. Грабовський