22-ц/775/1053/2015(м)
Головуючий у 1-й інстанції Скрипниченко Т.І.
Суддя-доповідач Биліна Т.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючої - Биліни Т.І.,

суддів - Бугрим Л.М., Гаврилової Г.Л.

при секретарі - Зал Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 серпня 2015 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_2, зацікавлена особа Департамент соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту його участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС у період з 08 травня 1986 року по 17 травня 1986 року у селі Бобер Поліського району Київської області, з 23 червня 1986 року по 02 липня 1986 року у селі Денисовичі Поліського району Київської області, з 21 жовтня 1986 року по 20 листопада 1986 року в селі Діброво Поліського району Київської області.

Свої вимоги ОСОБА_2 вмотивував тим, що згідно наказу №63 «к» від 06 травня 1986 року Жданівського міського відділу охорони здоров'я він був направлений у командировку в Поліський район Київської області для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АС в 30 кілометрову зону відчуження (села Бобер, Денисовичи, Диброво), де знаходився відповідно з 8 травня по 17 травня 1986 року, з 23 червня по 2 липня 1986 року (88 годин) та з 21 жовтня по 20 листопада 1986 року, працюючи водієм у складі медичної бригади. 27 січня 1993 року заінтересованою особою було видано посвідчення НОМЕР_1 учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2. Однак протокольним рішенням комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства праці та соціальної політики України №3 від 27.01.2005 року був позбавлений статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у зв'язку з відсутністю первинних документів, які підтверджують роботу з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС безпосередньо у зоні відчуження. Від встановлення факту участі у ліквідації аварії на ЧАЕС залежить присвоєння статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорії 2 та отримання відповідного посвідчення. В уточнених позовних вимогах ОСОБА_2 просив визнати факт участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС лише у період з 08 травня 1986 року по 17 травня 1986 року у селі Бобер Поліського району Київської області. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 серпня 2015 року заяву ОСОБА_2, про встановлення факту, що має юридичне значення, задоволено.

Із вказаним рішенням суду не погодилась зацікавлена особа Департамент соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації, подала апеляційну скаргу з вимогою скасувати судове рішення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що спірні питання про визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вирішуються комісією при Мінпраці і саме рішення зазначеної комісії є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії. Встановлення фактів перебування в зоні відчуження, судовому розгляду згідно чинного законодавства не підглядають.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 просила скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Представник зацікавленої особи Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, доводи апеляційної скарги підтримав, просив, зазначені в ній вимоги задовольнити.(а.с.129)

Заявник ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Зважаючи на положення ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді, представника заявника ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву ОСОБА_2, виходив з того, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення факту участі заявника у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 08 травня 1986 року по 17 травня 1986 року у селі Бобер Поліського району Київської області.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з обставинами встановленими судом першої інстанції, проте, з висновками погодитись не може з огляду на наступне.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 256 ЦПК України установлено, що суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Проте, на підставі Закону України від 06 червня 1996 року «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Кабінет Міністрів України 20 січня 1997 року прийняв постанову № 51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Порядок).

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (змінами та доповненнями) не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов'язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому законом.

Вимоги ОСОБА_2 про встановлення факту перебування у зоні відчуження не можуть бути розгуляні в порядку цивільного судочинства, оскільки такі вимоги не входять до переліку юридичних фактів, передбачених ст. 256 ЦПК України, а для встановлення факту перебування у зоні відчуження передбачений інший несудовий порядок.

Рішення суду про встановлення факту безпосередньої участі в певний період у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження, а також у роботах на діючих пунктах санітарної обробки людей і дезактивації техніки не мають правового значення для вирішення питання про видачу посвідчення особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.92 р. N 501).

Після виключення постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.95 р. N 404 з п. 10 Порядку видачі посвідчень підпункту "г", згідно з яким рішення суду про встановлення факту безпосередньої участі у ліквідації, яке було підставою для видачі посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС (цю норму не включено й до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.97 р. N 51). Тому відповідно до статей ЦПК заяви про встановлення таких фактів не підлягають судовому розгляду.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про скасування рішення суду першої інстанції і закриття провадження у справі або залишення заяви без розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених ст. 205 і 207 ЦПК України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 307, 310, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів ухвалила:

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 серпня 2015 року скасувати.

Провадження у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації, про встановлення факту, що має юридичне значення - перебування у зоні відчуження - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили цією ухвалою.

. Головуючий : Т.І. Биліна

Судді: Г.Л. Гаврилова

Л.М. Бугрим