Номер провадження 6/754/757/15
У Х В А Л А

Іменем України

18 листопада 2015 року м. Київ

Суд Деснянського району м. Києва:

в складі: головуючого- судді - Панченко О.М.

при секретарі - Буцко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред»явлення виконавчого документу до виконання,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася заявник ОСОБА_1 з заявою про поновлення пропущеного строку для пред»явлення до виконання виконавчого листа №2-98/2001 в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми, мотивуючи вимоги заяви тим, що причини пропуску строків пред»явлення його до виконання є поважними.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 29.07.2015 року заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26.10.2015 року ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 29.07.2015 року скасовано, передано питання на новий судовий розгляд.

В судовому засіданні заявник підтримала вимоги своєї заяви та просила суд про поновлення їй пропущеного строку для пред»явлення виконавчого документу до виконання, оскільки такий був пропущений нею з поважних причин.

В судове засідання інші учасники судового розгляду не з»явилися, належним чином повідомлені судом про день та час розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши письмові матеріали справи, судом було встановлено наступне.

19.04.2001 року Ватутінським райсудом м. Києва ухвалено рішення яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 16254 грн. основного боргу та 165 грн. державного мита.

На виконання рішення судом було видано виконавчий лист №2-98/2001 який 16.08.2010 року було отримано заявником.

20.05.2011 року постановою старшого державного виконавця Другого міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції повернуто виконавчий документ стягувачу, з тих підстав, що майно, що належить боржнику не виявлено. Зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред»явлений до виконання в строк до 27 квітня 2012 року.

27.05.2014 року постановою старшого державного виконавця Другого міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції на підставі того, що майна, на яке можна звернути стягнення за боржником не виявлено, виконавчий лист повернуто стягувачу. Зазначено, що виконавчий документ може бути пред»явлений для виконання в строк до 27 травня 2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи 19.05.2015 року заявником на адресу Хмельницького міськрайонного управління юстиції другому міському відділу ДВС було направлено заяву про прийняття до виконання виконавчого листа №2-98/2001 виданого 16.07.2010 року Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 16 254 грн. основного боргу та 165 грн. держмита.

Працівниками Хмельницького міськрайонного управління юстиції другого міського відділу ДВС на підставі отриманого 22.05.2015 року вказаного вище листа, було складено акт №13024 про те, що при розкриванні поштового відправлення, яке надійшло від ОСОБА_1 відсутній виконавчий документ.

23.06.2015 року заявник отримала дублікат виконавчого листа, виданий Деснянським районним судом м. Києва за №2/98/01 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час видачі виконавчих листів), виконавчі листі можуть бути пред'явленні до виконання протягом трьох років.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що стягувач, який пропустив строк для пред'явлення виконавчого документу до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення пропущеного строку до суду, який видав відповідний документ, або до суду за місцем виконання.

За положеннями ч.1 ст.371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Поважними за змістом вказаної норми процесуального права визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

З урахуванням даних обставин та враховуючи факт невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, що є неприпустимим, в силу вимог закону, суд вважає, що стягувачем пропущено строк пред'явлення виконавчого листа до виконання з об'єктивних причин, які є поважними, а відтак існують законні підстави для поновлення пропущеного строку.

Водночас, також слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст.6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п.1 ст.6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1975 п. 36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» від 29.07.1998, п. 37).

Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів про те, що стягувачем були вжиті заходи щодо пред»явлення виконавчого документа до закінчення вказаного строку, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заяви та можливість їх задоволення.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 371 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для пред»явлення до виконання виконавчого листа №2/98/01 виданий Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 16 254 грн. та 165 грн. державного мита.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Деснянський районний суд м. Києва на протязі п»яти днів з дня проголошення , - апеляційної скарги.

Суддя: