Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2375/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Іванова Л. А.
Доповідач Кривохижа В. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

10.11.2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючої: Кривохижі В.І.

Суддів: Мурашка С.І. Сукач Т.О.

при секретарі Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення збитків, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» на рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 18 лютого 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року публічне акціонерне товариство «Кіровоградобленерго» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення збитків.

Позивач зазначав, що згідно укладеного з відповідачем договору на користування електроенергією здійснювалося постачання електричної енергії за адресою АДРЕСА_1, за якою зареєстрована та проживає ОСОБА_3 12 червня 2014 року трьома представниками електропостачальника при перевірці електроустановок та контрольному знятті показань приладу обліку за зазначеною адресою було виявлено порушення п.п.42, 48 Правил користування електричною енергією для населення, а саме: самовільне підключення споживача до системи електромережі, що не є власністю енергопостачальника, шляхом монтажу відгалуження від ввідної електропроводки на точку внутрішньо-квартирної мережі споживача (запобіжник). Споживання електричної енергії лічильником не враховувалося, про що було складено акт №003031 від 12 червня 2014 року в присутності відповідача ОСОБА_3, на підставі якого відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою НКРЕ від 4 травня 2006 року №562, було визначено обсяг та вартість недооблікованої внаслідок порушення ПКЕЕН електроенергії на підставі п.п.3.3, 3.4 Методики, розмір якої становить за період з дати останньої технічної перевірки (12 червня 2011 року) до моменту усунення даного порушення (12 червня 2014 року) 11 954 грн. 16 коп. Зазначений розрахунок було затверджено на засіданні комісії КМ РЕМ з розгляду актів про порушення ПКЕЕН та зафіксовано протоколом №206 від 19 червня 2014 року. Тому позивач і просив стягнути з відповідачів солідарно на його користь збитки в сумі 11 954 грн. 16 коп., а також судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 18 лютого 2015 року у задоволенні вимог відмовлено за їх недоведеністю та безпідставністю.

Суд дійшов висновку про те, що позивачем беззаперечно не доведено факту здійснення самовільного підключення відповідачів, до яких позивачем пред»явлено матеріально-правові вимоги про стягнення збитків, завданих порушенням ПКЕЕН, до системи електропостачання шляхом монтажу відгалуження від ввідної електропроводки на точку внутрішньо-квартирної мережі споживача, а так само не доведено тих обставин, що відповідачі є споживачами послугою, та у зв»язку з чим повинні нести солідарну відповідальність перед позивачем.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про задоволення вимог через неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповне з»ясування всіх обставин, що мають значення для справи. Зазначається, зокрема, що у квартирі АДРЕСА_1, власником якої являється ОСОБА_2, зареєстрована ОСОБА_3 На час складання акту про порушення Правил від 12 червня 2015 року, який підписала відповідач ОСОБА_3, між сторонами виникли договірні відносини з постачання електроенергії та її користування. 6 серпня 2014 року між відповідачем ОСОБА_2 та Кіровоградським міським РЕМ було укладено договір про користування електроенергією за зазначеною адресою, у якому вказано, що станом на цю дату на підставі акту від 12 червня 2014 року рахується заборгованість в сумі 11 954,16 грн. Посилання щодо проживання у даній квартирі орендарів не виключає відповідальності споживачів.

Відповідачі належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з»явилися, що відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, яка підтримувала доводи скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Проте рішення суду зазначеним вимогам не відповідає.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з недоведеності факту порушення відповідачами, як споживачами, Правил користування електричною енергією для населення.

Однак з такими висновками суду повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 714 ЦК України за договором постачання електричними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До зазначеного договору застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 з наступними змінами (далі - Правила), передбачено, що споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією.

Об'єктом споживача є житловий будинок, гараж, майстерня або інша електрифікована споруда, що належить споживачу на правах власності або користування. Для споживання електроенергії новий наймач (власник) квартири або іншого об'єкта повинен звернутися до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енергією.

Споживання електричної енергії без договору не допускається. Самовільним підключенням є споживання електричної енергії без укладення з енергопостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих Правил.

Відповідно до п. 48 Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил користування електричною енергією, за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

За змістом ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії несе відповідальність за порушення правил користування електричною і тепловою енергією.

Відповідно до п. 53 Правил в разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження.

Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Енергопостачальник повідомляє споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про час і дату засідання. Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживача про час і дату засідання комісії. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу.

Також комісія визначає величину збитків, завданих енергопостачальнику протиправними діями споживача. Розмір відшкодування збитків, обчислюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562 з наступними змінами (далі - Методика).

Із матеріалів справи вбачається, що на час виявлення позивачем порушення ОСОБА_2.(зареєстрований АДРЕСА_1) є власником спірної квартири АДРЕСА_1, його дружина ОСОБА_3 (зареєстрована у спірній квартирі) згідно укладеного договору про користування електричною енергією від 24 квітня 2001 року - споживачем електричної енергії, яку надає позивач (а.с. 18, 25, 26, 110).

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 12 червня 2014 року трьома працівниками позивача, в присутності споживача ОСОБА_3 - дружини власника спірної квартири, складено акт №003031 про порушення п.п.42,48 Правил шляхом самовільного підключення споживача до системи електромережі, що не є власністю енергопостачальника, шляхом монтажу відгалуження від ввідної електропроводки на точку внутрішньо-квартирної мережі споживача (запобіжник). Споживання електричної енергії лічильником не враховується. Вказано перелік струмоприймачів, приєднаних споживачем до електромережі, зокрема, телевізор, холодильник, мікрохвильова піч, машина-автомат. Акт підписано ОСОБА_3 без застережень, один примірник якого отримано нею (а.с.6). До акту додана схема, яка теж підписана відповідачем (а.с.8) та фотографії (а.с.11-15).

Таким чином, факт порушення споживачем Правил мав місце та зафіксований в установленому законом порядку.

Тому безпідставними є посилання суду та відповідачів на відсутність належних доказів на підтвердження факту самовільного підключення відповідачем до системи електропостачання поза приладом обліку, та посилання на інших осіб, а саме квартиронаймачів, які з відома відповідача проживають у спірній квартирі та користуються послугами позивача.

За заявою ОСОБА_3 щодо розгляду акту без її участі, протоколом №206 від 19 червня 2014 року засідання комісії було визначено та затверджено відповідно до п.п.3.1 п. 5, 3.3 п.п.а), 3.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ від 4 травня 2006 року №562 (далі - Методика), за кількістю днів за три роки, що передували виявленню порушення, обсяг недоврахованої електроенергії по акту №003031 від 12 червня 2014 року в розмірі 31 391 кВт год., вартість якої складає 11 954 грн. 16 коп. (а.с.9, 17).

Вказаний розмір недоврахованої електроенергії відповідачами у судовому засіданні не оспорювався.

Посилання суду на помилкове зазначення у протоколі прізвища власника квартири, а не споживача, висновків щодо його розміру не спростовує.

Крім того, судом також встановлено, що 06 серпня 2014 року між позивачем, як енергопостачальником, та ОСОБА_2, власником спірної квартири, як споживачем, було укладено договір №100986025 про користування електричною енергією (а.с.48,49).

Згідно п.17 цього договору у разі заборгованості, що існує на час укладання договору, сторони погоджують графік її погашення за умови обов»язкової оплати поточних платежів. Заборгованість на 6 серпня 2014 року становить 11 954,16 грн. на підставі акту №003031 від 12 червня 2014 року.

У судовому засіданні представник позивача пояснила, що такий графік погашення відповідачу був наданий, однак він ним не скористався.

Зазначений договір споживачем ОСОБА_2 не оспорювався, недійсним у встановленому законом порядку не визнавався.

Наведене свідчить про те, що відповідач ОСОБА_2, уклавши договір на постачання електричної енергії в квартиру АДРЕСА_1, визнав розмір заподіяних позивачу збитків в сумі 11 954,16 грн. та взяв на себе обов»язок сплатити борг.

Посилання суду на не погодження графіку погашення заборгованості не спростовує висновків щодо визнання ним розміру збитків.

Відповідно до ст.520 ЦК України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Таким чином, у зв»язку з заміною боржника та переведенням боргу зазначена сума збитків підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст.58 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Крім наданих позивачем, інших доказів на спростування відповідачем не надано і матеріали справи не містять.

Посилання на надані до суду договори оренди спірного приміщення з орендарями не виключає відповідальності відповідача.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи, що судом першої інстанції не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, висновки суду не відповідають цим обставинам, неправильно застосовані норми матеріального права, відповідно до ст.309 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову із стягненням розміру збитків із відповідача ОСОБА_2 та відмови у вимогах до відповідача ОСОБА_4

Відповідно до ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає 364,40 грн. понесених судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 18 лютого 2015 року скасувати.

Позов публічного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення збитків задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» 11 954,16 грн. збитків та 364,40 грн. понесених судових витрат.

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» до ОСОБА_3 про стягнення збитків відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча:

Судді: