АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц /796/ 5492 /2015 р. Головуючий у І інстанції Піхур О.В.
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

За участю секретаря Круглика В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2015 року за заявою Компанії "Сільверуід Лімітед (Silverweed Livited)" про забезпечення позову в справі за позовом Компанії "Сільверуід Лімітед (Silverweed Livited)" до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Комунікаційна група", Державної реєстраційної служби України, Акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю "Амесіріо Холдінгз ЛТД", Соранто Холдінгз ЛТД, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Дорасер Ентерпрайз ЛТД, ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, третя особа, Орган опіки та піклування Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації про витребування майна з незаконного чужого володіння та визнання права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2015 року вжито заходів забезпечення позову в справі за позовом Компанії "Сільверуід Лімітед (Silverweed Livited)" до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Комунікаційна група", Державної реєстраційної служби України, Акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю "Амесіріо Холдінгз ЛТД", Соранто Холдінгз ЛТД, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Дорасер Ентерпрайз ЛТД, ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, третя особа: Орган опіки та піклування Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації про витребування майна з незаконного чужого володіння та визнання права власності на нерухоме майно.

Накладено арешт на:

квартиру №392 загальною площею 86,00 м.кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_1;

квартиру №375 загальною площею 97,10 м.кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_1;

квартиру №253 загальною площею 62,40 м.кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_1;

квартиру №54 загальною площею 46,50 м.кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_1;

квартиру №49 загальною площею 46,40 м.кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_1;

квартиру №44 загальною площею 46,30 м.кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Заборонено Державній реєстраційній службі України вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо: квартири №392 загальною площею 86,00 м.кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_1; квартири №375 загальною площею 97,10 м. кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_1; квартири №253 загальною площею 62,40 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; квартири №54 загальною площею 46,50 м. кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_1; квартири №49 загальною площею 46,40 м. кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_1; квартири №44 загальною площею 46,30 м. кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_12 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволені клопотання про забезпечення позову, оскільки судом порушені вимоги процесуального права.

Відповідачі належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи , проте , крім представника ОСОБА_10 , у судове засідання не з'явилися і причини неявки суду не повідомили , а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_13, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, представника відповідача ОСОБА_10 ОСОБА_14, яка підтримав апеляційну скаргу та подала заяву про приєднання до апеляційної скарги і просив її задовольнити , перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги , колегія суддів дійшла висновку , що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем, вимогами.

Як роз'яснив Верховний Суд України у п. 4 постанови №9 від 22.12.2006 року " Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У пункті 20 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року " Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК(судовий секвестр).

У разі задоволення позову про право на майно суд на підставі статті 217 ЦПК за заявою особи, яка бере участь у справі, також може вжити заходів для забезпечення виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається , що Компанія "Сільверуід Лімітед (Silverweed Livited)" звернувся до суду з позовом до відповідачів про витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме: квартир, на які накладено арешт судом та визнання права власності на ці квартири.

У заяві про забезпечення позову , позивач посилався на те , що згідно свідоцтва Головного управління житлового забезпечення від 01 вересня 2009 року про реєстрацію права власності, Компанія "Сільверуід Лімітед (Silverweed Limited)" є власником шести квартир розташованих в Житловому комплексі «Космополітен», а саме:

квартири №392 загальною площею 86,00 м. кв.. що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (наказ від 28 серпня 2009 року №1326 - С/Ю, свідоцтво від 01 вересня 2009 року);

квартири №375 загальною площею 97,10 м. кв.. що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (наказ від 28 серпня 2009 року №1326 - С/Ю, свідоцтво від 01 вересня 2009 року);

квартири №253 загальною площею 62,40 м. кв.. що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (наказ від 28 серпня 2009 року №1326 - С/Ю, свідоцтво від 01 вересня 2009 року);

квартири №54 загальною площею 46,50 м. кв.. що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (наказ від 28 серпня 2009 року №1326 - С/Ю, свідоцтво від 01 вересня 2009 року);

квартири №49 загальною площею 46,40 м. кв.. що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (наказ від 28 серпня 2009 року №1326 - С/Ю, свідоцтво від 01 вересня 2009 року);

квартири №44 загальною площею 46,30 м. кв.. що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (наказ від 28 серпня 2009 року №1326 - С/Ю, свідоцтво від 01 вересня 2009 року).

Незважаючи на це, рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 11 листопада 2009 року в справі №2-3507/09 Компанію "Сільверуід Лімітед (Silverweed Limited)"( далі - Компанія) було незаконно позбавлено права власності на ці квартири та вони були зареєстровані за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Комунікаційна група".

Про зазначене рішення Компанія дізналася в серпні 2012 року.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 22 листопада 2012 року в справі №22-ц- 5473/2012 року рішення Бориспільського міськрайонного суду від 11 листопада 2009 року скасовано, яке ухвалою Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 квітня 2013 року залишено без змін.

Підставою скасування рішення суду першої інстанції слугувало те, що об'єкти нерухомості належать Компанії і вони неодноразово відчужувалися на користь третіх осіб.

Такі дії відповідачів, вказував позивач , свідчать про їх небажання повернути квартири власнику та можуть бути відчужені третім особам , що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином , між сторонами виник майновий спір щодо витребування квартир, які , як випливає зі змісту позовної заяви, неодноразово відчужувалися третім особам, а тому суд відповідно до ст. 151 ЦПК України вправі був задовольнити це клопотання, щоб не допустити утруднень з можливим виконанням рішення суду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не дають підстав до задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду.

Керуючись ст.ст.303,304,307,312,315 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: