АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2906/15 Головуючий 1 інстанції: Ященко С.О.
Справа № 641/261/15-ц Доповідач : Пшенічна Л.В.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого судді - Пшенічної Л.В.

суддів колегії - Хорошевського О.М., Івах А.П.

за участю секретаря - Бабака О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою Державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева"

на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2015 року

за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева" про стягнення заробітної плати, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, після уточнення якого просив стягнути з ДП "Завод ім. В.О. Малишева" заборгованість по заробітній платі, середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку та індексацію в загальному розмірі 139 455,92 грн.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ДП "Завод ім. В.О. Малишева" на користь ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі у розмірі 13 498,64 грн., індексацію у розмірі 3 948,39 грн., середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку у розмірі 102 268,32 грн., а всього 119 715,35 грн.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з ДП "Завод ім. В.О. Малишева" на користь держави судовий збір у розмірі 1 197,15 грн.

В апеляційній скарзі ДП "Завод ім. В.О. Малишева" посилається на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що Житловий комплекс ДП "Завод ім. В.О. Малишева" знаходиться в 5-ти хвилинах від центральної прохідної, у зв'язку з чим не повернення ОСОБА_3 на робоче місце є безпідставним.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач, посилаючись на не обґрунтованість доводів апеляційної, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Cудова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлено, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач в порушення вимог ст.. 116 КЗпП України не здійснив виплату всіх сум, що належали позивачу в день його звільнення.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони повністю відповідають обставинам справи, яким суд дав вірну оцінку.

Відповідно до ст.. 116 КЗПП України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Як пояснив представник відповідача судовому засіданні апеляційного суду, відомості, чи іншого платіжного документу про виплату заробітної плати позивачу на день його звільнення не було складено. Відомість про виплату заробітної плати позивачу була складена лише у грудні 2013 року, а звільнений позивач був 28 березня 2013 року. По зазначеній відомості зарплата виплачувалася по агрегатному заводу з листопада 2012 року по травень 2013 року включно, саме за ці місяці відповідач мав сплатити позивачу заробітну плату.

Як передбачено ч. 1 ст.. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Довід апеляційної скарги стосовно того, що позивач у день звільнення відпрацював не повний день, а тому не зміг отримати заробітну плату, судовою колегіє не приймається, оскільки, відповідно до пояснень представник відповідача, відомість про виплату позивачу заробітної плату і наступного дня після звільнення не була складена, до відомості на виплату зарплати позивач був внесений тільки у грудні 2013 року.

Що стосується доводу апеляційної скарги щодо відсутності підстав для застосування ст.. 117 КЗпП України, з посиланням на судову практику, якою визначено, що у разі не проведення розрахунку у зв'язку з виникненням спору про розмір належних до виплати сум, то суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, то поз0ивач не оспорює суму нарахованої заробітної плати і відповідач не довів, що з приводу розміру, належних до виплати сум, виник спір між ним та позивачем.

Щодо доводу апеляційної скарги відносно не співмірності сум, які підлягали виплаті в день звільнення та нарахованих відповідно до вимог ст.. 117 КЗпП України, то вказана обставина не є підставою для зменшення нарахованої суми, оскільки відповідач не довів відсутність своєї вини у затримки розрахунку при звільненні позивача .

Суд першої інстанції мотивовано не взяв до уваги пояснення відповідача, що заробітна плата позивача була депонована, але він за отриманням не звертався, оскільки зарплата була депонована у грудні 2013 року, позивач не був повідомлений про можливість отримання заробітної плати.

Згідно зі ст. ст.. 10 і 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що позивач довів свій позов.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які привели до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева" відхилити..

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії