Справа № 462/6485/14 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/783/2927/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Гриновця Б.М.,

при секретарі: Жукровській Х.І.,

за участю: представника відповідача(апелянта) ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

позивача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням Залізничного районного суду м. Львова позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у сумі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду, тобто з 11 вересня 2014 року і досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі, апелянт зазначає, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, покликається на те, що судом не враховано матеріальне становище відповідача та того, що він не ухиляється і не ухилявся від обов'язку утримувати свого сина, що підтверджено матеріалами справи та показами свідків. Також судом не враховано і того, що відповідач не являється підприємцем, адже 11.11.2011 року проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи. Крім того, доходи відповідача є мінливими, на даний момент він працює на посаді менеджера з посадовим укладом 1218 грн. та проживає з батьком - інвалідом та матір`ю пенсіонеркою, яким теж потрібний догляд, інших доходів у нього немає. Із врахуванням наведеного просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково, та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_6 аліменти в грошовій сумі, в розмірі 500, 00 грн. щомісячно.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, позивачки ОСОБА_4 на її заперечення, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених позовних вимог законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Згідно ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.213 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення у повній мірі відповідає даним вимогам закону, є справедливим і обґрунтованим.

Статтею 51 Конституції Українивизначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Разом з тим відповідно до ст.180 СК Україниучасть в утриманні дитини до досягнення нею повноліття повинен приймати кожен з батьків.

Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч.3 ст.181 СК Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення (ст.182 СК України).

Встановлено, що позивачка звернулася з позовом до відповідача, у якому посилалася на те, що за час перебування з відповідачем у шлюбі у них народився син - ОСОБА_5, який проживає з нею і перебуває на повному її утриманні. Маючи постійних дохід та будучи матеріально забезпеченим, відповідач веж понад рік не надає ніякої допомоги. Просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання їх нього сина у сумі 1500, 00 грн. щомісяця.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"визначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Матеріалами справи та судом встановлено, що син сторін ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з позивачкою(а.с.6-7), а відповідач ОСОБА_2 проживає окремо від сім'ї.

Задовольняючи позовні вимоги частково та вирішивши стягувати з відповідача в користь позивачки на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, судом було правильно застосовано положення ст. 180-184 СК України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховано стан здоров'я та матеріальне становище дитини, а також стан здоров'я та матеріальне становище відповідача ОСОБА_2, який має нерегулярний, мінливий дохід. При цьому судом враховано і розмір прожиткового мінімуму, встановленого Кабінетом Міністрів України для дітей відповідного віку, а також відсутність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей. Розмір аліментів визначений судом обґрунтований, з врахуванням обставин, що мають значення для справи.

Виходячи з наведеного, районний суд прийшов до вірного висновку про необхідність часткового задоволення позову про стягнення аліментів з відповідача, оскільки обов'язок утримувати дітей є обов'язком як матері, так і батька.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що він не в змозі сплачувати аліменти в згаданому розмірі оскільки у нього на утриманні перебувають його батьки, не заслуговують на увагу, так як останнім ні в суді першої інстанції ні в суді апеляційної інстанції не представлено жодного доказу на підтвердження скрутного матеріального становища, отримання останнім своїх батьків чи зазначення інших обставини, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів.

Інші доводи апелянта не спростовують висновків суду, такі не ґрунтуються на законі і спростовуються вищенаведеним.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК Україникожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів вважає, що відповідач в порушення вимог даних статей належними та допустимими доказами не довів того, що його матеріальне становище не дає йому можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Крім того, відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : О.М. Ванівський

Судді: М.Я. Богонюк

Б.М. Гриновець