АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/5738/2015 Головуючий у 1-й інстанції: Цокол Л.І.
Доповідач: Кравець В.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючої - Кравець В.А.,

Суддів - Шиманського В.Й., Семенюк Т.А.

при секретарі - Круглику В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» та ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02 липня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2012 рокупозивач звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просив стягнути з ПрАТ «СК «Дніпроінмед»: 930 грн. 44 коп. - шкоду, пов'язану з лікуванням після ДТП; 4294 грн. - шкоду, пов'язану з тимчасовою втратою працездатності внаслідок ДТП; 10 945 грн. - шкоду, спричинену пошкодженням велосипеда; шкоду, пов'язану пошкодженням планшета на суму 1 950 грн., рюкзака на суму 450 грн., штанів на суму 180 грн.; 2 500 грн. моральної шкоди; 16 000 грн. - збитків, пов'язаних з неможливістю виконати роботу; 35 грн. поштових витрат, пов'язаних з листуванням із страховиком; пеню за період з 05.06.2011 року по 01.07.2011 рік за несвоєчасну виплату страхового відшкодування.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 08 квітня 2011 року з вини ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальності якої була застрахована ПрАТ «СК «Дніпроінмед», сталася ДТП, в результаті якої позивачу було завдано шкоди. Він вчасно звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування, однак ПрАТ «СК «Дніпроінмед» свої зобов'язання не виконала.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02 липня 2013 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ СК «Дніпроінмед» на користь ОСОБА_1 шкоду, завдану в результаті ДТП, яка складається з: лікування вартістю 930 грн. 44 коп.; тимчасової втрати працездатності у розмірі 4 294 грн.; пошкодження транспортного засобу на суму 10 945 грн.; пошкодження майна на суму 1 950 грн.; моральної шкоди у розмірі 2 500 грн. В іншій частині позову відмовлено. Розподілено судові витрати.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 26 грудня 2013 року рішення районного суду скасовано. Позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість ліків у розмірі 856 грн. 44 коп., вартість ремонту планшета у розмірі 1 950 грн., вартість ремонту велосипеда у розмірі 10 945 грн. та моральну шкоду у розмірі 1000 грн. В іншій частині позову відмовлено. Розподілено судові витрати.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 лютого 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 26 грудня 2013 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування обставин у справі, просить скасувати рішення в частині відмови у задоволенні позову та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ПрАТ «СК «Дніпроінмед» пеню у розмірі 6 649, 40 грн.

Вказує на те, що він заявляв клопотання про витребування від ПрАТ «СК «Дніпроінмед» копії договору страхування, вказане клопотання було задоволено судом, однак рішення ухвалено до виконання вказаної ухвали суду, що позбавило його можливості здійснити розрахунок пені.

Крім того, він розраховував пеню з 05 червня 2011 року, оскільки саме цього дня звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування, про що неодноразово наголошував у суді першої інстанції.

Також апеляційну скаргу подав представник ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед», в якій ,посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Вважає, що за п. 33.1.2 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» саме ОСОБА_2, як учасник ДТП та страхувальник, була зобов'язана повідомити ПрАТ «СК «Дніпроінмед» про настання дорожньо-транспортної пригоди, однак цього не зробила, а тому підстав для виплати страхового відшкодування немає.

Зазначив, що за полісом АА/0933537 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів встановлено франшизу у розмірі 510 грн., що не було враховано судом першої інстанції при обчисленні суми для стягнення. На думку апелянта, розмір відшкодування у зв'язку з втраченою працездатністю у сумі 4 294, 00 грн. є необґрунтованим, так як розрахований невірно та недоведений позивачем. Судом першої інстанції не надано оцінки доводам ПрАТ «СК «Дніпроінмед» щодо необхідності ремонту, а не заміни запчастин до велосипеда, пошкодження одного колеса, а не двох, пошкодження планшета.

В судовому представник ПрАТ «СК «Дніпроінмед» свою скаргу підтримав та просив її задовольнити з вищевказаних підстав, а проти апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 заперечував.

ОСОБА_1 свою апеляційну скаргу підтримав, проти скарги представника ПрАТ «СК «Дніпроінмед» заперечував.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково з наступних підстав:

Задовольняючи позов частково, суд виходив з того, що ПрАТ «СК «Дніпроінмед» не виплатив позивачу страхового відшкодування, у зв'язку з чим останнє підлягає стягненню у примусовому порядку.

Проте, в повній мірі з таким висновком суду погодитись неможливо, оскільки такого висновку суд дійшов, не з'ясувавши дійсні обставини спору, не перевіривши доводи і заперечення сторін та без належної оцінки доказів.

Відповідно до ст.ст.213,214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Зазначені порушення норм матеріального та процесуального права є підставою відповідно до ст. 309 ЦПК України до скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по суті заявлених позовних вимог.

За правилами ч.3 ст. 303 ЦПК апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що 08 квітня 2011 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Хонда» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Урлівській в м. Києві при виді велосипедиста ОСОБА_1, який рухався в попутному напрямку, не прийняла всіх можливих заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об'їзду і скоїла на нього наїзд, що призвело до пошкодження транспортного засобу та особистого майна, чим порушила п. 12.3 ПДР.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 26 травня 2011 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була забезпечена ПрАТ «СК «Дніпроінмед» згідно договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

14 квітня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до страховика з повідомленням про страховий випадок і в подальшому вимушений був звертатися з відповідними заявами неодноразово, оскільки страховиком не було надано чіткої відповіді чи буде виплачено страхове відшкодування, у відповідях містилися зауваження та вимоги про необхідність додавати документи для виплати, що в свою чергу надавалися позивачем.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що шкода майну та здоров'ю позивача була завдана з вини ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якої була застрахована ПрАТ «СК «Дніпроінмед», яке у свою чергу повинно відшкодувати таку шкоду.

Проте, колегія суддів з таким висновком суду не погоджується з огляду на таке.

Відповідно до п. 33.1.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової» відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Згідно з абз. 4 п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01 березня 2013 року у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом першої інстанції. ОСОБА_2, як власник і водій забезпеченого транспортного засобу, про дорожньо-транспортну подію ПрАТ «СК «Дніпроінмед» не повідомила.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до ПрАТ «Дніпроінмед», оскільки ОСОБА_2 не виконала свого обов'язку, передбаченого Законом України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому вона позбавляється права на відшкодування шкоди за її винні дії страховиком.

Отже, за шкоду, завдану позивачу, повинна відповідати саме ОСОБА_2, як винуватець ДТП, яка у встановленому законом порядку не повідомила про подію ДТП ПрАТ «Дніпроінмед», яке, в свою чергу, звільняється від відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Таким чином, у даних правовідносинах - відшкодування шкоди, завданої внаслідок джерела підвищеної небезпеки під час дорожньо-транспортної пригоди, цивільна відповідальність покладається на заподіювача шкоди незалежно від вини, тобто діє презумпція вини особи, яка завдала шкоду.

Як передбачено статтею 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно з довідками ВДАІ з обслуговування Дарницького району м. Києва (а.с. 46 зворот) внаслідок ДТП, що відбулося 08 квітня 2011 року, було пошкоджено велосипед КТМ і ПК планшет, що належали ОСОБА_1

Відповідно до довідки-кошторису, складеної СПД ОСОБА_4, вартість відновлюваного ремонту велосипеда становить 10 945 грн.

Згідно з довідкою СПД ОСОБА_5 вартість ремонту планшета становить 1 950 грн.

Згідно довідки Центральної районної поліклініки Дарницького району м. Києва ОСОБА_1 знаходився на лікуванні у лікаря травматолога з 11 квітня 2011 року по 17 травня 2011 року. На ліки було витрачено 856,44 грн. (а.с. 50-51).

Разом з тим, позивач не пред'являв вимоги до ОСОБА_2 після її залучення до участі у справі на виконання вимог ст. ст. 10, 11 ЦПК України.

Так, з матеріалів справи убачається, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 квітня 2013 року до участі у справі як співвідповідача було залучено ОСОБА_2

Після цієї ухвали, 22.04.2013 року, позивач подав до суду уточнену позовну заяву, в якій просив стягнути суму відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди в зв'язку з ДТП, скоєного 8.04.2011., з ПрАТ «СК «Дніпроінмед», в розмірі ліміту страхового покриття, зазначеного в Договорі страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та стягнути суму відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди в зв'язку з ДТП, скоєного 8.04.2011., яке не покривається умовами виплати за Договором страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з ОСОБА_2 (т.1. а.с.109-110)

17.05.2013 року позивач звернувся до суду з клопотанням про уточнення позовних вимог, де просив стягнути з ПрАТ «СК «Дніпроінмед»: 930 грн. 44 коп. - шкоду, пов'язану з лікуванням після ДТП; 4294 грн. - шкоду, пов'язану з тимчасовою втратою працездатності внаслідок ДТП; 10 945 грн. - шкоду, спричинену пошкодженням велосипеда внаслідок ДТП; шкоду, пов'язану пошкодженням внаслідок ДТП планшета на суму 1 950 грн., рюкзака на суму 450 грн., штанів на суму 180 грн.; 2 500 грн. моральної шкоди; 16 000 грн. - збитків, пов'язаних з неможливістю виконати роботу; 35 грн. поштових витрат, пов'язаних з листуванням із страховиком; пеню за період з 05.06.2011 року по 01.07.2011 рік за несвоєчасну виплату страхового відшкодування.

Отже, апеляційна інстанція приходить до висновку про те, що вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки ПрАТ «СК «Дніпроінмед» не відповідає за шкоду, завдану ОСОБА_2, вимоги до якої, у свою чергу, ОСОБА_1 не пред'являв.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 218,303,304,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» та ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02 липня 2013 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: