Номер провадження: 22-ц/785/9663/15
Головуючий у першій інстанції Бабаков В. П.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Оверіної О.В., Кравця Ю.І.,

при секретарі: Книгиницькому О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м.Одеси від 14 вересня 2015 року про відмову у відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Першого Суворовського ВДВС ОМУЮ, третя особа ОСОБА_3 про скасування постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та про розшук майна боржника, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Суворовського районного суду м.Одеси з позовом до Першого Суворовського ВДВС ОМУЮ, третя особа ОСОБА_3 про скасування постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та про розшук майна боржника.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 14 вересня 2015 року у відкритті провадження відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_2 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Суворовського районного суду м.Одеси від 14 вересня 2015 року скасувати та ухвалити нову, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції при постановленні ухвали норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відмовляючи у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_2 до Першого Суворовського ВДВС ОМУЮ, третя особа ОСОБА_3 про скасування постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та про розшук майна боржника, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені позовні вимоги відносяться до компетенції адміністративних судів України та відповідно до статті 15 ЦПК України не можуть бути розглянуті в порядку цивільного судочинства.

Проте погодитися з такими висновками суду першої інстанції судова колегія не може.

Згідно зі ст. 119 ЦПК України підставами позову, які відповідно до ст. ст. 31, 215 цього Кодексу суд не може змінити без згоди позивача, є обставини, якими останній обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_2 є боржником за відкритим виконавчим провадженням з виконання виконавчого листа виданого Тульчинським районним судом Вінницької області на підставі рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 04 лютого 2002 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? части ни всіх видів заробітку та доходу починаючи з 04.02.2002 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

05.03.2013 року старшим державним виконавцем Першого Суворовського районного управління юстиції видано виконавчий лист з примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Оскаржені постанови старшого державного виконавця Першого Суворовського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та про розшук майна боржника, винесені у відношенні майна боржника в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа виданого на підставі рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 04 лютого 2002 року по справі про стягнення аліментів.

ОСОБА_2 є боржником у виконавчому провадженні, тобто його стороною.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Тобто ОСОБА_2 фактично оскаржуються рішення державного виконавця, яким накладено арешт, оголошено заборону відчуження та оголошено розшук його майна, як боржника у відкритому виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів.

Процесуальна можливість оскарження рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця стороною виконавчого провадження передбачена розділом VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Отже, висновок районного суду про те, що заява ОСОБА_2 про скасування постанов державного виконавця, якими накладено арешт, оголошено заборону відчуження та оголошено розшук його майна, як боржника у відкритому виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів, має розглядатися за правилами КАС України, що є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження, є помилковим.

При таких обставинах ухвала Суворовського районного суду Одеської області від 14 вересня 2015 року про відмову у відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Першого Суворовського ВДВС ОМУЮ, третя особа ОСОБА_3 про скасування постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та про розшук майна боржника не може залишатися в силі.

Невідповідність заяви вимогам, що пред`являються ЦПК України є у передбачених цим Кодексом випадках, підставою для залишення її без руху з чітким роз`ясненням стороні, які саме недоліки необхідно усунути і в який строк.

У разі не усунення заявником недоліків у встановлений строк заява вважається неподаною і повертається стороні, про що ухвалюється відповідна ухвала.

Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 14 вересня 2015 року відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням питання щодо відкриття провадження на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст.312, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м.Одеси від 14 вересня 2015 року - скасувати, передати питання щодо відкриття провадження по справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили ухвалою суду

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: О.В. Оверіна

Ю.І. Кравець