УХВАЛА

Справа № 564/2356/15-ц

01 жовтня 2015 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Цвіркун О. С.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу по договору позики.

Окрім того, позивач разом із позовною заявою подав заяву про забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належать на праві власності відповідачу, оскільки на думку позивача, невжиття таких заходів в подальшому може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши, заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову та матеріали цивільної справи, суд вважає на підставі наданих доказів встановленим, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може порушити права позивача, утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-кого з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній.

Беручи до уваги доводи позивача зазначені в заяві, суд вважає, що є всі підстави вважати, що відповідач ОСОБА_2 може ухилятись від виконання судового рішення.

Таким чином, суд приходить до переконання, що позивачем обґрунтовано вибрано вид забезпечення позову у виді накладення арешту на рухоме та нерухоме майно відповідача.

Окрім того, вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами і ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову, а тому суд вважає, що слід накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 в межах ціни позову 469055 грн.

Згідно ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 9, 10 ст. 153 ЦПК України ухвала про забезпечення позову виконується негайно, а її оскарження, не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153, 208-210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволити.

Накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, яка належить на праві власності ОСОБА_2 (паспорт серії МЮ171745 виданий Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області 05.05.2008 року), жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, в межах ціни позову 469055 (чотириста шістдесят девять тисяч пятдесят пять) гривень.

Копії ухвали суду для виконання направити до відділу державної виконавчої служби Костопільського районного управління юстиції в Рівненській області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний термін з дня проголошення ухвали. У разі ,якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:ОСОБА_3