Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 310/2162/15-ц Головуючий у 1-й інстанції: Полянчук Б.І.
Номер провадження 22-ц/778/4080/15 Суддя-доповідач Краснокутська О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Пільщик Л.В.

Суддів: Краснокутської О.М.,

Сапун О.А.

При секретарі Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 квітня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення з Управління Пенсійного фонду України в м. Торезі заборгованості з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по заробітній платі з УПФ України в м. Торезі Донецької області.

Ухвалою судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 квітня 2015 року відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_3 про видачу судового наказу.

Не погоджуючись з ухвалою судді, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права. Просить ухвалу судді скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню за таких підстав.

Згідно до вимог ст..312 ч.1 п1) ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін,якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відмовляючи у прийнятті заяви про видачу судового наказу,суддя керувався п.1 ч.2 ст122 ЦПК України та виходив із того,що справа не апідлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За роз»ясненнями,наданими у п.1,п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 14, від 23.12.2011 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження»наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

У випадках, встановлених законом, до суду із заявою про видачу судового наказу можуть звертатись органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб (частина перша статті 45, частина друга статті 95 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК).

У порядку цивільного судочинства не можуть розглядатися заяви про видачу судового наказу щодо вимог, які підлягають розгляду в порядку господарського чи адміністративного судочинства. У разі заявлення такої вимоги суд відмовляє у прийнятті заяви на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК

Згідно до вимог п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства;

Із позовної заяви ОСОБА_3 і доданих до неї матеріалів- довідки Управліня Пенсійного Фонду України у м. Торезі Донецької області від 28.11.2014р.№8034/03, ксерокопії трудової книжки ОСОБА_3 видно,що вона працювала в УПФУ в м. Торезі Донецької області на посаді головного спеціаліста відділу надходження,прогнозування платежів,обліку застрахованих осіб та контрольно-перевірчої роботи,є державним службовцем ,якому присвоєно одинадцятий ранг держслужбовця згідно із ст.26 Закону України «Про державну службу», була звільнена з посади 28.11.2014р. за угодою сторін на підставі ст.36п.1 КЗпП України і їй станом на 28.11.2014р. була нарахована,але не виплачена заробітна плата в розмірі 4575гр.23коп.

За вимогами п.2 ) ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби

За змістом вимог п.15)ч.1 ст.3 КАС України публічна служба,зокрема, - діяльність на державних політичних посадах , інша державна служба, служба органах місцевого самоврядування.

Оскільки ОСОБА_3 перебувала на державній службі,питання щодо її заробітної плати не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а розглядається за правилами,передбаченими КАС України,тому ухвала судді першої інстанції про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з УПФУ України в м.Торезі заборгованості по заработній платі відповідає вимогам процесуального закону- ст.122 ч.2 ЦПК України .

Підстави для її скасування або зміни відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те,що вимоги ОСОБА_3 підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства є неспроможними і суперечать закону.

Керуючись ст. ст. 307,312 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: