Провадження № 6/461/275/15
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.11.2015 Галицький районний суд м. Львова в складі :

головуючого судді - Городецької Л.М.,

при секретарі - Скочиляс І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львів подання заступника начальника ВПВР УДВС ГТЮУ у Львівській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

18.11.2015 р. до Галицького районного суду м. Львова надійшло подання заступника начальника ВПВР УДВС ГТЮУ у Львівській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання ним свої зобовязань.

В поданні зазначається, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області перебуває на виконанні виконавче провадження ВП №43043833 з виконання виконавчого листа №1328/7739/12, 4с/1328/52/12, виданого 02.04.2014 року Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції сплачений судовий збір в сумі 114,70 гривень. Боржник не сплачує заборгованість, а тому виникла необхідність у тимчасовому обмеженні його права на виїзд за межі України.

Представник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області в судове засідання не з?явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

З огляду на дану норму Конституції України, слід прийти до висновку, що обмеження особи права вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом, є обмеженням її конституційного права на свободу пересування, гарантованого державою.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені цим Законом заходи примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.18 ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень інших органів(посадових осіб) вирішуються судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Як вбачається із виконавчого листа № 4с/1328/52/12 від 02.04.2014 року, виданого Шевченківським районним судом м.Львова із ОСОБА_1 на користь Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції сплачений судовий збір в сумі 114,70 гривень. Судове рішення набрало законної сили від 17.12.2013 року.

23.04.2014 року заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі вищевказаного виконавчого листа.

Однак в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують свідоме ухилення ОСОБА_2 від виконання зобовязання за рішенням суду, а також докази, що боржником вказана заборгованість в добровільному чи примусовому порядку не сплачена.

В силу п. 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року - питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема, за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" та статтею 377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

За таких обставин, суд вважає, що заявлене подання є безпідставне, не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, оскільки факт ухилення ОСОБА_2 від виконання зобов'язання не є доведеним, а тому у задоволенні подання слід відмовити.

Ураховуючи викладене, та керуючись ст. 33 Конституції України, ст.ст. 217, 377-1 ЦПК України, ст.ст. 11, 12 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання заступника начальника ВПВР УДВС ГТЮУ у Львівській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.М.Городецька