Справа № 751/7372/15-ц Провадження № 22-ц/795/2049/2015 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Овсієнко Ю. К. Доповідач - Хромець Н. С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіХромець Н.С.
суддів:Горобець Т.В., Лакізи Г.П.
при секретарі:Мартиновій А.В.
за участю:представника відповідача ОСОБА_5

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 вересня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 вересня 2015 року у позов відмовлено з підстав спливу позовної давності.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення місцевого суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, а також у зв'язку з недоведеністю обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема, позивач вказує на те, що 27.12.2010 та 02.02.2012 за договором здійснювалися платежі відповідно 23411,47 грн. та 11 коп., які були віднесені на сплату тіла кредиту, тобто відбулося переривання позовної давності, але суд не застосував ч.1 і ч.3 ст. 264 ЦК України, які мав застосувати. Позивач також вважає, що судом порушені вимоги ст.ст. 5, 10, 11, 60, 213 ЦПК України.

У судове засідання представник позивача не з'явився, надав письмові пояснення в яких вказав на те, що заочним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 січня 2013 року позовні вимоги ПАТ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задоволено, стягнуто з ОСОБА_7 64 178,9 грн. заборгованості, яка існувала станом на 23 листопада 2012 року і складалася з 4799,89 грн. заборгованості за кредитом, 23419,42 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 4204,80 грн. заборгованості з комісійної винагороди, 3532 грн. ( 500 + 3032,33) штрафів. У цьому ж поясненні представник позивача вказує, що стягненню з відповідача підлягає пеня, яка нарахована за період з 24 листопада 2012 року по 06 липня 2015 року.

Представник відповідача скаргу не визнала і пояснила, що за умови існування рішення суду про стягнення боргу повторне стягнення не є можливим, а щодо стягнення пені, про яку йдеться у письмовому поясненні представника позивача, вважала правильним застосування позовної давності.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції в частині вирішення вимог про стягнення з відповідача 4799,89 грн. заборгованості за кредитом, 23419,42 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 4204,80 грн. заборгованості з комісійної винагороди, 3532 грн. штрафів за кредитним договором № CNXRRX04450007 від 26 квітня 2007 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі в цій частині за п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

По справі встановлено, що 26.04.200 р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_7 укладено кредитний договір за яким банк надав відповідачеві кредит у сумі 4800 грн. на строк 24 місяці з 26.04.2007 р. по 25.04.2009 р. включно з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1% на місяць. Заочним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 січня 2013 року у справі № 2515/14786/2012 провадження № 2/751/18/2013 позовні вимоги ПАТ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором задоволено, стягнуто з ОСОБА_7 64 178,9 грн. заборгованості, яка існувала станом на 23 листопада 2012 року і складалася з 4799,89 грн. заборгованості за кредитом, 23419,42 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 4204,80 грн. заборгованості з комісійної винагороди, 3532 грн. ( 500 + 3032,33) штрафів. У липні 2015 року позивачем заявлено позов про стягнення з ОСОБА_7 заборгованості за тим же кредитним договором за період з квітня 2007 року по 06 липня 2015 року. Із змісту позовної заяви 2015 року вбачається, що позивачем заявлено позов про стягнення тих же самих сум заборгованості за кредитом, заборгованості по відсотках за користування кредитом, заборгованості з комісійної винагороди, та 500 грн.(фіксованої частини) штрафу та збільшені на 8 278,90 грн. вимоги про стягнення пені і на 441,27 грн. про стягнення процентної складової штрафу. Отже, встановлено, що існує рішення суду ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, яке набрало законної сили, у тому числі і щодо частини вимог про стягнення пені і штрафу, що є підставою для закриття провадження у справі.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції послався на пропуск позивачем позовної давності, виходячи з того, що перебіг її почався з 27.04.2009.

Висновок суду про сплив позовної давності слід визнати правильним, виходячи з такого. З даних розрахунку заборгованості відповідача за договором кредиту від 26.04.2007, наданим позивачем (а.с. 5) вбачається, що останній платіж на погашення поточної заборгованості по власне кредиту (тілу кредиту) зарахований 27.04.2009 у сумі 233,35 грн. Останній платіж у сумі 0,11 грн. у погашення простроченої заборгованості по тілу кредиту зарахований 02.02.2012. Заочне рішення Новозаводського районного суду від 14 січня 2013 року набрало законної сили 24 січня 2013 року. Позов заявлено 22 липня 2015 року (а.с. 2), тобто після спливу спеціальної позовної давності для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), встановленої п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України тривалістю в один рік. Положення п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (а.с. 8-11), яким позовна давність встановлена тривалістю 5 років не може бути застосоване відповідно до приписів ч.1 ст. 360-7 ЦПК України, враховуючи Постанову Верховного Суду України від 01.07.2015 року у справі № 6-757цс15. Згідно з ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, установлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до вимог ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах. Якими обмінялися сторони Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі , якщо він підписаний його стороною (сторонами). У даній справі Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), на які посилається позивач в обґрунтування неправильності висновку суду про сплив позовної давності, позичальником не підписані, а тому з врахуванням ст.ст. 207, 259, 267 ЦК України, висновок суду про пропуск позивачем позовної давності щодо вимог про стягнення неустойки (441,27 грн. штрафу та 8 278,90 грн. пені) по суті є вірним.

Керуючись ст.ст. 205 п. 2, 303, 307, 308, 309 ч.1 п. 4, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 вересня 2015 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_7 4799,89 грн. заборгованості за кредитом, 23419,42 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 4204,80 грн. заборгованості з комісійної винагороди, 3532 грн. штрафів за кредитним договором № CNXRRX04450007 від 26 квітня 2007 року скасувати і провадження у справі в цій частині закрити.

В іншій частині рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: