Справа № 727/5608/15-ц
Провадження № 2/727/1722/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2015 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Судді - Семенка О.В.

за участю секретаря - Гончарук Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 освіти і науки ОСОБА_3 міської ради, треті особи на стороні позивача ОСОБА_3 обласна рада про визнання незаконним та скасування наказу директора ОСОБА_2 освіти і науки ОСОБА_3 обласної державної адміністрації від 22.05.2015 №74-к про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Інституту післядипломної педагогічної освіти Чернівецької області,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом про визнання незаконним та скасування наказу директора ОСОБА_2 освіти і науки ОСОБА_3 обласної державної адміністрації від 22.05.2015 №74-к про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Інституту післядипломної педагогічної освіти Чернівецької області до відповідача ОСОБА_2 освіти і науки ОСОБА_3 міської ради, треті особи на стороні позивача ОСОБА_3 обласна рада , мотивуючи свої вимоги тим, що згідно з рішенням XXXVIII сесії V скликання ОСОБА_3 обласної ради від 12.05.2010 №83-38/10, призначений на посаду директора комунального закладу «Інститут післядипломної педагогічної освіти Чернівецької області» (далі - Інститут) і по даний час працює, оскільки з ним укладено із ОСОБА_3 обласною радою (далі - Засновник) контракт.

Наказом ОСОБА_2 освіти і науки ОСОБА_3 обласної державної адміністрації його від 22.05.2015 № 74-к,ОСОБА_1, звільнено із займаної посади.

ОСОБА_1 вважає його незаконним з наступних підстав.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств, установ та організацій (витяг з інформаційно-ресурсного центру додається, додаток 6) департамент освіти і науки ОСОБА_3 обласної державної адміністрації є органом державної влади.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що «Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи забовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.»

Згідно ст. 3 Кодексу законів про працю України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

У відповідності до ст. 21 Кодексу законів про працю України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Статтею 3 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

П. 3 Рішення сесії доручено Головному управлінню освіти і науки облдержадміністрації, реорганізованого в ОСОБА_2 освіти і науки ОСОБА_3 обласної державної адміністрації, забезпечити організацію виконання рішення в частині призначення. Доручення від Засновника щодо звільнення - відсутнє. Між Засновником та позивачем укладено від 16.06.2015 року про продовження трудових відносин до 15.06.2020 року, результатом виборів, які відбулись 22.05.2015 року.

Даний наказ не має законного підґрунтя.

На думку позивача, це є наслідком неприязних стосунків, що склалися між позивачем та ОСОБА_4, директором ОСОБА_2 з моменту її призначення.

Протягом останнього року ОСОБА_5 намагалася любим способом звільнити позивача, оголосити догану, шляхом подання клопотання до Засновника, цим самим директор ОСОБА_2 усвідомлює та підтверджує юридичний факт, що без згоди засновника застосувати дисциплінарні стягнення (догана, звільнення -т. 147 КЗпП України) щодо нього особисто незаконно (ст. 147-1 КЗпП України).

Наприклад (намагання директора ОСОБА_2 звільнити позивача, принизити колектив, позбавити статусу як вищий навчальний заклад):

- Директор ОСОБА_2 у 2014 році хотіла без юридичних на це підстав та без згоди позивача, як директора закладу, провести реорганізацію скоротивши 18 штатних одиниць. До Засновника директор ОСОБА_2 подала проект рішення та неправдиву довідку-обгрунтування з неправомірними, безпідставними даними. Прийняття цього рішення могло принести серйозні фінансові збитки по виплатах звільненим працівникам, активу вдалося відстояти справедливість та не допустити реорганізації, подавши до Засновника заперечення на кожен пункт ганебної довідки. Реорганізація не відбулась завдяки справедливості у відстоюванні букви закону.

- ОСОБА_6 неправомірні накази, зокрема від 14.01.2015 року №16 «Про зняття надбавок до посадового окладу директору Інституту післядипломної педагогічної освіти Чернівецької області у І кварталі 2015 року». Поданий до суду 28.01.2015 року адміністративний позов суд постановив (31.03.2015 р.) - скасувати наказ від 14.01.2015 року №16 «Про зняття надбавок до посадового окладу директору Інституту післядипломної педагогічної освіти Чернівецької області у І кварталі 2015 року» та стягнути з ОСОБА_2 на користь судовий збір в сумі 78,03 грн. ОСОБА_7 задоволено на користь позивача (ОСОБА_1).

- Методисти Інституту 31.03.2015 року подали звернення на ім'я голови ОСОБА_3 обласної державної адміністрації ОСОБА_8 щодо принизливого ставлення до них. Неправомірними вчинками ОСОБА_4 принижено честь та гідність, ділову репутацію методистів ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10, яких у квітні 2015 року було викликано у свужбовий кабінет директора ОСОБА_2 з метою вимоги пояснення щодо того звернення. Згідно зі статею 9 Закону України «Про Звернення» - «забороняється переслідування громадян за подання звернення і неприпустимість примушування їх до його подання. Забороняється переслідування громадян і членів їх сімей за подання звернення до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, посадових осіб за критику у зверненні їх діяльності та рішень». Як відповідь на це дійство планувалась акція голодування працівниками науково-методичного центру виховної роботи. Такі дії неприпустимі з боку директора ОСОБА_2 та незаконні.

*06.05.2015 року направлено колективного листа Першому заступнику голови ОСОБА_3 обласної державної адміністрації ОСОБА_11, щодо непрофесійних рішень та нормативно-правової бази директором ОСОБА_2 ОСОБА_4 Це свідчить про відстоювання інтересів колективу мирним шляхом.

*Департаментом направлено листи до ОСОБА_3 обласної ради від 05.03.2015 року №01-23/520 не оголошувати конкурс на заміщення посади директора та від 11.03.2015 року №01-23/555 «притягнути до дисциплінарної відповідальності». Розглянувши клопотання від ОСОБА_4постійна комісія з питань освіти, науки, культури, спорту та молодіжної політики ОСОБА_3 обласної ради, висновок №19/41 від 19.03.2015 року, вирішила інформації просто взяти до відома та зазначено, що конкурс оголошено на заміщення посади директора Інституту (розпорядження голови від 06.03.2015 року №29) щодо притягнення до відповідальності - залишити без розгляду.

*Неодноразові намагання шляхом листування надходили до Засновника щодо відміни конкурсу, оскільки директор ОСОБА_2 ставить під сумнів статус навчального закладу як вищого. І це з її боку виявилось марним, про що свідчить лист з комітету Верховної ради України з питань науки та освіти від 03.06.2015 року №04-23/13-779.

*Можна наводити багато інших фактів у намаганні знищити як позивача керівника так і Інститут в цілому, але це все марно з боку директора ОСОБА_2, оскільки Закон є Законом для всіх і позивач, на відміну ОСОБА_4, діє у відповідності до Закону. Засновник діє відповідно до Закону, тому із позивачем укладено контракт 16.06.2015 року.

Дані факти свідчать про упереджене ставлення директора ОСОБА_2 до позивача та колективу. Саме вищезазначені обставини служили «підставою» для його переслідування, але факти не виправдовувалися та не підтверджувалися про що свідчать висновки Засновника, який згоди на його звільнення не давав.

Не дивлячись на те, що розглядалися вищезазначені звернення директора ОСОБА_2 Засновником, не дивлячись на рішення комісій директор ОСОБА_2 все одно приймає не законні рішення всупереч ч. 2 статті 19 Конституції України (про що свідчить наказ без погодження із Засновником). Більше того, Засновник уклав з ним контракт.

Ці всі події стали причиною погіршення його самопочуття про що свідчить звернення до лікаря листок непрацездатності від 22.05.2015 року, про що повідомлено начальника відділу організаційно-правового забезпечення та кадрової роботи управління ресурсного забезпечення ОСОБА_2 освіти і науки ОСОБА_12, але всупереч листка непрацездатності директор ОСОБА_2 видає незаконний наказ про який позивач нічого не знав.

Самопочуття позивача не покращувалося та він продовжував хворіти.

Згідно ч. З ст. 40 Кодексу законів про працю України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності, а також у період перебування працівника у відпустці.

Зміст даної правової норми на момент видання наказу ОСОБА_2 не законний, не зрозумілий та для позивача не відомий про що свідчить наступне.

Наказ директором ОСОБА_2 видано, всупереч грубого порушення;

*КЗпП України «не допускається звільнення працівника в період його тимчасової непрацездатності»;

*відсутня згода Засновника;

*ч.2 статті 19 Конституції України;

*ст. 47, 116 КЗпП України.

В особовій справі у ОСОБА_2 (особовому листку по обліку кадрів) є зазначений його мобільний телефон, у телефонному довіднику системи освіти Чернівецької області, також зазначено його телефон, але дзвінків від працівників ОСОБА_2 позивач не отримував.

Оскаржуваний позивачем наказ відомий був лише у ОСОБА_2. Позивач дізнався про нього 23.06.2015 року з Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області куди надійшла інформація про те, що ОСОБА_2 освіти і науки видано наказ про звільнення директора Інституту ОСОБА_1 22.05.2015 року про який позивача до відома не довели.

Додатково інформує, що 11.06.2015 року на постійній комісії з питань приватизації та управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, розглядалося звернення колективу Інституту на якій була присутня директор ОСОБА_2 освіти і науки ОСОБА_4, якою не повідомлялося про те, що позивача звільнено із займаної посади. При ОСОБА_4 депутати комісії прийняли рішення шляхом голосування продовжити трудові відносини з ОСОБА_1 шляхом укладення контракту на новий строк. Більше того, директору ОСОБА_2 направлено лист щодо укладення контракту з ним на новий термін з 16.06.2015 року по 15.06.2020 рік.

Всупереч незаконному наказу про звільнення позивача директор ОСОБА_2:

- у протоколі доручень (протокол №16 від 15.06.2015 року) зазначає, що позивач відсутній по хворобі;

- розписує документи 18.06.2015 року, після укладеного контракту та отриманого листа від Засновника.

Проте, всупереч зазначеній правовій нормі відповідач наважився надати 23.06.2015 року у Головне управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області наказ на його незаконне звільнення.

Це у свою чергу підтверджує лише бажання відповідача в особі директора ОСОБА_2 ОСОБА_4 принизити позивача.

Згідно інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників п. 1.1 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п'ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

У відповідності до п. 2.3. зазначеної інструкції записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Пункт 2.4. Інструкції зазначає, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Крім того, продовжуючи незаконні дії директор ОСОБА_2 ОСОБА_4 01.07.2015 року, після укладення ОСОБА_3 обласною радою із позивачем 16.06.2015 року контракту, видає незаконний наказ від 01.07.2015 № 197-к, яким призначила виконуючим обов'язків директора інституту післядипломної педагогічної світи Чернівецької області ОСОБА_13, методиста, що по своїй суті є абсурдним.

Частиною 1 статті 55 Конституції України передбачено, що «Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб».

Просить суд :

визнати незаконним та скасувати наказ ОСОБА_2 освіти і науки ОСОБА_3 обласної державної адміністрації від 22.05.2015 року № 74-к про звільнення ОСОБА_1 з посади директора інституту післядипломної педагогічної освіти Чернівецької області;

визнати незаконним та скасувати наказ ОСОБА_2 освіти і науки ОСОБА_3 обласної державної адміністрації від 01.07.2015 року № 197-к, яким призначено виконуючим обовязків директора інституту післядипломної педадогічної освіти Чернівецької області;

забовязати директора ОСОБА_2 освіти і науки ОСОБА_3 обласної державної адміністрації ОСОБА_4 внести зміни до трудової книжки ОСОБА_1, щодо визнання недійсним запису про звільнення з посади директора інституту педадогічної освіти Чернівецької області.

Позивач, вимоги викладені в позовній заяві підтримав в повному обсязі, підтвердивши всі обставини викладені в позові, просив позов задовольнити.

Представники позивача вимоги викладені в позовній заяві підтримали в повному обсязі, підтвердивши всі обставини викладені в позові, просили позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечувала проти задоволення позову, при цьому надала суду письмові пояснення в яких вказала про те, що 19 лютого 2015 року ОСОБА_2 звернувся з листом до ОСОБА_3 обласної ради з проханням попередити Позивача про закінчення 12 травня 2015 року терміну дії контракту, укладеного між Позивачем, ОСОБА_3 обласною радою та ОСОБА_2.

23 лютого 2015 року ОСОБА_2 ознайомив Позивача під особистий підпис про закінчення строку дії трудового договору (контракту).

05 березня 2015 року ОСОБА_2 звернувся з листом до ОСОБА_3 обласної ради про звільнення Позивача з посади директора «Інституту післядипломної педагогічної освіти Чернівецької області» в зв'язку із закінченням терміну дії.

19 березня 2015 року відбулася постійна комісія з питань освіти, науки, культури, спорту та молодіжної політики ОСОБА_3 обласної ради. Згідно протоколу на порядку денному одними із питань були питання про керівництво «Інституту післядипломної педагогічної освіти Чернівецької області», призначення в.о. керівника вищезазначеного закладу. На підставі висновку №19/41 зазначена комісія вирішила інформацію з порушених питань взяти до відома, зазначено, що 06.03.2015 року оголошено конкурс на заміщення посади директора КЗ «Інститут післядипломної педагогічної освіти Чернівецької області», клопотання про призначення в.о. керівника вищезазначеного закладу залишити без розгляду.

12 березня 2015 року ОСОБА_3 обласною радою оголошено конкурс на заміщення посади директора Інституту післядипломної педагогічної освіти Чернівецької області. Оскільки не було визначеного правового статусу та механізму обрання керівника Інституту, ОСОБА_2 із зазначеного питання для отримання роз'яснення звернувся 26 березня 2015 року з листом до ОСОБА_14 освіти і науки України.

27 березня 2015 року ОСОБА_2 звернувся з листом до ОСОБА_3 обласної ради щодо недоцільності проведення виборів та з проханням відмінити конкурс на заміщення посади директора Інституту до моменту приведення статусу закладу у відповідність до законодавства, зокрема в частині визначення механізму обрання керівника вищого навчального закладу.

Оскільки, згідно з абзацом 5 частини 2 статті 42 Закону України «Про вищу освіту», процедура обрання керівника Інституту передбачає голосування не менше 75 відсотків наукових, науково-педагогічних і педагогічних працівників вищого навчального закладу, не менше 10 відсотків виборних представників з числа інших працівників та не менше 15 відсотків з числа студентів (курсантів).

Відповідно до абзацу 4 частини 2 статті 42 Закону України «Про вищу освіту», брати участь у виборах керівника вищого навчального закладу мають право:

кожен науковий, науково-педагогічний та педагогічний штатний працівник вищого навчального закладу;

представники з числа інших штатних працівників, які обираються відповідними працівниками шляхом прямих таємних виборів;

виборні представники з числа студентів (курсантів), які обираються студентами (курсантами) шляхом прямих таємних виборів.

Інститут проводить курси з підвищення кваліфікації педагогічних працівників, які є слухачами.

Статус слухачів не передбачений Законом України «Про вищу освіту», що ставить під сумнів правомірність проведення виборів.

05.03.2015 року №01-23/520, від 27.03.2015 року №01-23/699 до ОСОБА_3 обласної ради ОСОБА_2 звертав увагу про недоцільність проведення в колективі виборів керівника Інституту та просив не проводити конкурс на заміщення посади директора цього закладу до моменту визначення правового статусу та механізму обрання його керівника, однак при цьому не отримав жодної відповіді.

У листі ОСОБА_14 освіти і науки України від 06.04.2015 № 1/11-4976 зазначено, що комунальний заклад «Інститут післядипломної педагогічної освіти Чернівецької області» може бути віднесено до вищих навчальних закладів за умови провадження ними освітньої діяльності, пов'язаної з наданням вищої освіти на певних рівнях вищої освіти за однією чи кількома галузями знань (спеціальностями), наявності відповідних ліцензій та сертифікатів про акредитацію, а також включення до Реєстру вищих навчальних закладів. У разі надання освітніх послуг виключно з підвищення кваліфікації комунальний заклад «Інститут післядипломної педагогічної освіти Чернівецької області» не може бути віднесено до вищих навчальних закладів. У такому випадку призначення керівника на посаду здійснюється відповідно до пункту 4 статті 20 Закону України «Про освіту», яким встановлено, що керівники навчальних закладів, що є комунальною власністю, призначаються органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері освіти, відповідними обласними, міськими, районними органами управління освітою за попереднім погодженням з місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

14 квітня 2015 року ОСОБА_2 звернувся з листом до голови ОСОБА_3 обласної ради ОСОБА_15 стосовно роз'ясненої МОНУ щодо процедури призначення директора Інституту та з проханням врегулювати в правовому полі питання призначення та звільнення директора вищезазначеного закладу. Однак відповіді не отримано.

07 травня 2015 року Позивач звернувся із заявою до ОСОБА_2 про надання йому частини щорічної відпустки в кількості 14 календарних днів з 08.05.2015 року по 22.05 2015 року. Датою звільнення в цьому разі є останній день відпустки.

12 травня 2015 року ОСОБА_2 звернувся з листом до ОСОБА_3

обласної ради з повідомленням про надання відпустки Позивачу та з

пропозицією звільнити 22 травня 2015 року зв'язку із закінченням терміну

дії контракту.

13 травня 2015 року ОСОБА_3 обласна рада надіслала лист

ОСОБА_2, де зазначено, що отримано роз'яснення від МОНУ 30 квітня

2015 року з приводу визначення правового статусу Інституту та порядку

обрання його керівника.

Відповідно до вищезазначених роз'яснень МОНУ, Інститут є вищим навчальним закладом ІІІ-ІV рівня акредитації та порядок обрання, призначення та звільнення керівника Інституту регулюється ст.42 Закону України «Про вищу освіту». Також зазначено, що слухачі Інституту не належать до категорії осіб, які мають право брати участь у виборі керівника Інституту.

У зв'язку з тим, що на попередні запити до МОНУ щодо визначення правового статусу комунального закладу «Інститут післядипломної педагогічної освіти Чернівецької області» одночасно надійшли два листи, зміст яких суперечить один одному, ОСОБА_2 15 травня 2015 року повторно звернувся до МОНУ із зазначеним вище питанням.

Так, 21 травня 2015 року ОСОБА_2 отримав роз'яснення МОНУ згідно якого комунальний заклад «Інститут післядипломної педагогічної освіти Чернівецької області» не може бути віднесеним до вищих навчальних закладів, оскільки він не надає освітні послуги, пов'язані із наданням вищої освіти на певних рівнях вищої освіти за однією чи кількома галузями знань (спеціальностями) і не має відповідних ліцензій та сертифікатів про акредитацію. Тому призначення керівника на посаду здійснюється відповідно до пункту 4 статті 20 Закону України «Про освіту», яким встановлено, що керівники ,які перебувають у комунальній власності, призначаються органом виконавчої влади у сфері освіти обласних, міських, районних органів управління освітою за попереднім погодженням з місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Враховуючи неодноразові ігнорування на письмові звернення з боку ОСОБА_3 обласної ради, ОСОБА_2 22 травня 2015 року видав наказ про звільнення Позивача у зв'язку із закінченням терміну дії трудового договору (контракту) керуючись останнім роз'ясненням ОСОБА_14 освіти і науки України, яке є вищим центральним органом виконавчої влади у сфері освіти.

Оскільки ОСОБА_3 обласна рада не вживала заходів щодо належного оформлення закінчення трудових відносин із Позивачем станом на 22 травня 2015 року (останній день відпустки, який є днем звільнення), ОСОБА_2 видав наказ на звільнення Позивача. Не прийняття зазначеного рішення було б порушенням чинного трудового законодавства, а саме ч.1 ст.39-1 КЗпП України, якщо після закінчення строку трудового договору (п.2,3 ст.23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк. Адже трудові відносини із Позивачем можуть носити тільки строковий характер. При цьому звертаємо увагу суду на те, що припинення трудових відносин в обов'язковому порядку оформляється виданням відповідного наказу та внесення відповідного запису в трудову книжку, що й було зроблено ОСОБА_2. Оскільки починаючи з 2010 по 2015 роки, тобто з моменту укладення контракту з Позивачем трудова книжка, особова справа та всі кадрові питання велися ОСОБА_2.

Представники відповідача вимоги викладені в письмовому пояснені та запереченні на позовну заяву підтримали в повному обсязі та просили в задоволенні позову відмовити.

Третя особа на стороні позивача, ОСОБА_3 обласна рада в судове засідання з'явилась та надали суду пояснення по суті справи, в якому зазначили про те, що, ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.07.2015 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 освіти і науки ОСОБА_3 облдержадміністрації, третя особа на стороні позивача у справі ОСОБА_3 обласна рада про визнання незаконним та скасування наказу директора ОСОБА_2 освіти і науки ОСОБА_3 обласної державної адміністрації від 22.05.2015 року № 74-к про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Інституту післядипломної педагогічної освіти Чернівецької області. Подану Позивачем у справі позовну заяву підтримуємо у повному обсязі з огляду на наступне. ОСОБА_3 обласна рада є засновником 6 вищих навчальних закладів, в тому числі і комунального закладу «Інститут післядипломної педагогічної освіти Чернівецької області».

Так, з 2001 року комунальний заклад «Інститут післядипломної педагогічної освіти Чернівецької області» є вищим навчальним закладом згідно з статутними документами, що були погоджені ОСОБА_14 освіти і науки України.

14.12.2011 року Інститутом отримано ліцензію ОСОБА_14 освіти і науки, молоді та спорту України строком дії з 24.11.2011 року по 24.11.2016 року на надання освітніх послуг навчальними закладами, пов'язаних з одержанням освіти на рівні кваліфікаційних вимог підвищення кваліфікації фахівців за напрямком підвищення кваліфікації педагогічних кадрів навчальних закладів освіти з ліцензованим обсягом 3500 згідно з рішенням про видачу ліцензії ДАК від 24.11.2011 р. протокол № 91 (наказ МОН молоді та спорту України від 29.11.2011 №2951-Л).

Згідно з довідкою ОСОБА_14 освіти і науки, молоді та спорту України від 01.06.2011 № 25-Д-01 комунальний заклад «Інститут післядипломної педагогічної освіти Чернівецької області» включено до Державного реєстру вищих навчальних закладів України.

Як ліцензія так і відповідна довідка ОСОБА_14 освіти і науки не визнавалися такими, що втратили чинність. .

01.07.2014 року прийнято Закон України «Про вищу освіту» № 1556-VII, яким встановлено основні правові, організаційні, фінансові засади функціонування системи вищої освіти.

15.10.2014 року розпорядженням голови ОСОБА_3 обласної ради № 191 від 15.10.2014 року затверджено в новій редакції статут Інституту, який погоджено директором департаменту освіти і науки ОСОБА_3 обласної державної адміністрації, згідно з пунктом 1.2. якого інститут є вищим навчальним закладом.

Згідно з пунктом 7 статті 1 Закону України «Про вищу освіту» вищий навчальний заклад - окремий вид установи, яка є юридичною особою приватного або публічного права, діє згідно з виданою ліцензією на провадження освітньої діяльності на певних рівнях вищої освіти, проводить наукову, науково-технічну, інноваційну та/або методичну діяльність, забезпечує організацію освітнього процесу і здобуття особами вищої освіти, післядипломної освіти з урахуванням їхніх покликань, інтересів і здібностей.

Юридична особа (крім наукової установи) набуває статусу вищого навчального закладу з моменту отримання ліцензії на провадження освітньої діяльності (ч.2 ст. 27 закону України «Про вищу освіту»).

Освітня діяльність - діяльність вищих навчальних закладів, що провадиться з метою забезпечення здобуття вищої, післядипломної освіти і задоволення інших освітніх потреб здобувачів вищої освіти та інших осіб. ( п.16 ч.1 Закону України «Про вищу освіту»).

Листом від 03.06.2015р. № 04-23/13-779 Комітет з питань науки і освіти Верховної ОСОБА_16 України повідомив, що інститути післядипломної педагогічної освіти є державними вищими навчальними закладами 3-4 рівня акредитації, а сам інститут включено до Державного реєстру вищих навчальних закладів України і, що керівник вищого навчального закладу обирається шляхом таємного голосуванням строком на 5 років у порядку, передбаченому Законом України «Про вищу освіту» і статутом вищого навчального закладу.

У зв'язку із закінченням 12.05.2015 року строку дії контракту з директором комунального закладу «Інститут післядипломної педагогічної освіти Чернівецької області» згідно з розпорядженням голови обласної ради від 06.03.2015 року із змінами від 25.03.2015 року відповідно до вимог ст. 42 Закону України «Про вищу освіту» було оголошено конкурс на заміщення посади директора вищезазначеного комунального закладу освіти.

Для участі в конкурсі з 12.03.2015р. до 12.05.2015р. до обласної ради надійшла пропозиція від претендента на посаду директора КЗ "Інститут післядипломної педагогічної освіти Чернівецької області" ОСОБА_1, яку було направлена Організаційному комітету з проведення виборів керівника закладу. Організаційний комітет з проведення виборів керівника КЗ "Інститут післядипломної педагогічної освіти Чернівецької області" призначив дату виборів на 22.05.2015р.. В результаті проведених виборів директором КЗ "Інститут післядипломної педагогічної освіти Чернівецької області", шляхом таємного голосування, було обрано ОСОБА_1

Керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 05.12.2014р. № 726 "Деякі питання реалізації статті 42 Закону України "Про вищу освіту", враховуючи висновок постійної комісії обласної ради з питань приватизації та управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області від 11.06.2015р. головою обласної ради було укладено контракт з ОСОБА_1 на новий термін з 16.06.2015р. по 15.06.2020р. про що листом від 17.06.2015р. № 01-14/10-641 було повідомлено ОСОБА_2 освіти і науки облдержадміністрації.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 з 22.05.2015р по 15.06.2015р перебував на лікарняному, а засновник комунального закладу не приймав рішення про делегування ОСОБА_2 освіти і науки повноважень з призначення та звільнення керівників вищих навчальних закладів, вважають, що накази ОСОБА_2 освіти і науки ОСОБА_3 обласної державної адміністрації від 22.05.2015 року № 74-к про звільнення ОСОБА_1 з посади директора інституту післядипломної педагогічної освіти Чернівецької області, а також від 01.07.2015 року № 197-к, яким призначено виконуючим обов'язки директора інституту післядипломної освіти ОСОБА_13 прийняті з порушенням норм чинного законодавства України та з перевищенням повноважень.

Просять суд, позовні вимоги Позивача у справі про визнання незаконним та скасування наказу ОСОБА_2 освіти і науки ОСОБА_3 обласної державної адміністрації від 22.05.2015 року № 74-к про звільнення ОСОБА_1 з посади директора інституту післядипломної педагогічної освіти Чернівецької області; про визнання незаконним та скасування наказу департаменту освіти і науки ОСОБА_3 обласної державної адміністрації від 01.07.2015 року № 197-к, яким призначено виконуючим обов'язки директора інституту післядипломної освіти ОСОБА_13, а також зобов'язання директора департаменту освіти і науки ОСОБА_3 обласної держаної адміністрації ОСОБА_4 внести зміни до трудової книжки ОСОБА_1 щодо визнання недійсним запису про звільнення з посади директора інституту післядипломної педагогічної освіти Чернівецької області задовольнити повністю.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 235 КЗпП у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Згідно контракту від 12 травня 2010 року укладеному між Чернівцької обласною радою та ОСОБА_1, якого відповідно до контракту було призначено на посаду директора комунального закладу «ОСОБА_3 обласний інститут післядипломної педагогічної освіти» на умовах контракту терміном 5 років (а.с.145-148).

Згідно довідки №2/4 127 від 17.02.2014 року вбачається, що засновником інституту післядипломної педагогічної освіти Чернівецької області, відповідно до статуту комунального закладу «Інституту післядипломної педагогічної освіти Чернівецької області» від 15.10.2014 року, є ОСОБА_3 обласна рада. Інститут підпорядкований та підзвітний ОСОБА_3 обласній раді. ОСОБА_2 освіти та науки Інститут підпорядкований та підзвітний виключно з питань професійної діяльності (а.с. 149).

Згідно рішення ОСОБА_3 обласної ради №184-14/12 від 25 грудня 2012 року, відповідно до п. 2.2 керівники навчальних закладів освіти, що перебувають у спільній власності територіальних громад, сіл, селищ, міст області, призначаються на посаду та звільняються з посади галузевим управлінням облдержадміністрації у порядку, встановленому Законом України «Про освіту», за попереднім погодженням профільних постійних комісій обласної ради та голови обласної ради (а.с.161-170).

Комунальний заклад «Інститут післядипломної педагогічної освіти Чернівецької області» діє на підставі Статуту, затвердженого розпорядженням голови ОСОБА_3 обласної ради 15.10.2014 року №191, внесенням змін до установчих документів юридичної особи державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 15.10.2014 №5006988 (а.с.70).

Відповідно до п.1.5. Статуту Засновником Інституту є ОСОБА_3 обласна рада, власником майна - територіальні громади сіл, селищ, міст області (а.с.70).

Інститут підпорядкований та підзвітний Засновнику. Інститут підпорядкований і підзвітний ОСОБА_2 освіти і науки ОСОБА_3 обласної державної адміністрації лише з питань професійної діяльності відповідно до повноважень, визначених чинним законодавством України.

Згідно з довідкою ОСОБА_14 освіти і науки, молоді та спорту України від 01.06.2011 року № 25-Д-01 комунальний заклад «Інститут післядипломної педагогічної освіти Чернівецької області» включено до Державного реєстру вищих навчальних закладів України (а.с.95).

Тому, п.9 п.3 Положення про ОСОБА_2 стосується Інституту виключно щодо професійної діяльності, відповідно до повноважень визначених чинним законодавством України, а не кадрових призначень тощо (а.с.131-135).

ОСОБА_14 освіти і науки України від 20.01.2015 року №1/11-471 «Щодо надання роз'яснень» зазначено, що ОСОБА_14 освіти і науки України, а відповідно і ОСОБА_2, здійснює виключно наукове і методичне забезпечення комунальних закладів післядипломної педагогічної освіти, а питання матеріально-технічного, фінансового забезпечення комунального закладу «Інститут післядипломної педагогічної освіти Чернівецької області», затвердження його статуту та внесення змін до нього належить до компетенції ОСОБА_3 обласної ради.

Відповідно до пп.5 п.4 цього ж Положення про ОСОБА_2 «організовує і контролює роботу ... керує в установленому порядку роботою з організації підвищення кваліфікації...», але не приймає рішеннь щодо звільнення, а лише готує подання для обласної державної адміністрації, відповідно до контракту, який укладений із роботодавцем - Засновником на підставі рішення №83-38/10 XXXVIII сесії V скликання ОСОБА_3 обласної ради від 12.05.2010 року «Про директора комунального закладу «ОСОБА_3 обласний інститут післядипломної педагогічної освіти» (а.с.131-135).

П.5 Положення про ОСОБА_2 визначено вичерпні його компетенційні повноваження. Повноваження щодо оспорюваного питання відсутні (а.с.131-135).

П.п.13 п.8. цього ж Положення визначено, що директор ОСОБА_2 погоджує призначення на посаду та звільняє з посади директора Інституту, а не призначає. З документу видно та зрозуміло, що роботодавцем є для позивача Засновник. Більше того, відповідно до статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Засновник здійснює призначення і звільнення керівників комунальних закладів (а.с.131-135).

Відповідно до п. 3 рішення Засновника було делеговано Головному управлінню освіти і науки обласної державної адміністрації (на сьогодні ОСОБА_2 освіти і науки ОСОБА_3 обласної державної адміністрації) забезпечити організацію виконання рішення, а контроль за виконанням рішення покладено на постійну комісію обласної ради з питань приватизації та управління об'єктами спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст області.

Крім того згідно показів свідка ОСОБА_17, який будучи під присягую суду показав про те, що ОСОБА_1 22 травня 2015 року в різні періоди часу перебував в інституті післядипломної освіти в м. Чернівці, так як в цей день проводились вибори.

Згідно показів ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, які дали аналогічні покази свідченням ОСОБА_17

Згідно показів ОСОБА_16 22.05.2015 року, біля 10 год. 30 хвилин перебуваючи на робочому місці в інституті післядипломної освіти в м. Чернівці він відвіз позивача на власному транспортному засобі додому так як останній погано себе почував та біля 14 години 00 хвили привіз назад до інституту, в подальшому біля 16 годин 00 хвилин відвіз додому. Крім того йому достаменно було відомо, що позивач в цей день офіційно перебував у щорічній відпустці.

Наказ ОСОБА_2 освіти і науки ОСОБА_3 обласної державної адміністрації про звільнення ОСОБА_1 з посади директора інституту післядипломної педагогічної освіти Чернівецької області було винесено 22.05.2015 року № 74-к, а саме в той час коли ОСОБА_1 перебував у відпустці відповідно до графіку щорічних відпусток з 08.05.2015 року по 22.05.2015 рік включно (а.с.16).

Згідно показів свідка ОСОБА_23 вбачається що вона працює в комунальній медичній установі міська поліклініка №2 в м. Чернівці, яка вказала, що 22.05.2015 року вона отримала виклик додому до позивача та біля 11 години 30 хвилин оглянула останнього та в подальшому відкрила лікарняний позивачу у звязку із хворобою.

Згідно довідки №915 від 02.09.2015 року вбачається, що 22.05.2015 року за №857 зареєстровано виклик до хворого ОСОБА_1 за адресую АДРЕСА_1 з приводу підвищеної температури (а.с.232).

Згідно листка непрацездатності від 22 травня 2015 року №868618 вбачається що позивач перебував на лікарняному з 22.05.2015 року по 29.05.2015 рік (а.с. 27).

Згідно листка непрацездатності від 29 травня 2015 року №868655 вбачається що позивач перебував на лікарняному з 29.05.2015 року по 02.06.2015 рік (а.с.28).

Згідно листка непрацездатності від 15 червня 2015 року №150453 вбачається що позивач перебував на лікарняному з 03.06.2015 року по 15.06.2015 рік (а.с.29).

Відповідно до ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках:

1) змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників;

2) виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов'язків вимагає доступу до державної таємниці;

3) систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення;

4) прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин;

5) нез'явлення на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності, не рахуючи відпустки по вагітності і родах, якщо законодавством не встановлений триваліший строк збереження місця роботи (посади) при певному захворюванні. За працівниками, які втратили працездатність у зв'язку з трудовим каліцтвом або професійним захворюванням, місце роботи (посада) зберігається до відновлення працездатності або встановлення інвалідності;

6) поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу;

7) появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння;

8) вчинення за місцем роботи розкрадання (в тому числі дрібного) майна власника, встановленого вироком суду, що набрав законної сили, чи постановою органу, до компетенції якого входить накладення адміністративного стягнення або застосування заходів громадського впливу;

10) призову або мобілізації власника - фізичної особи під час особливого періоду.

Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці.

Відповідно до ст. 39-1 КЗпП України, якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк.

Трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 23, вважаються такими, що укладені на невизначений строк.

Таким чином, наказ ОСОБА_2 освіти і науки ОСОБА_3 обласної державної адміністрації від 22.05.2015 № 74-к про звільнення ОСОБА_1 з посади директора інституту післядипломної педагогічної освіти Чернівецької області є незаконним та безпідставним.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. 39-1, ст. 40, ст. 221-222, ст. 232-233, ст. 235 КЗпП України, ст.ст. 10, 60, 212-223 ЦПК України, ст.ст. 526,610,611,629, ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_7 Івановича до ОСОБА_2 освіти і науки ОСОБА_3 обласної державної адміністрації, третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 обласна рада про визнання незаконним та скасування наказу директора ОСОБА_2 освіти і науки ОСОБА_3 обласної державної адміністрації від 22.05.2015 року № 74-к про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Інституту післядипломної педадогічної освіти Чернівецької області задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ ОСОБА_2 освіти і науки ОСОБА_3 обласної державної адміністрації від 22.05.2015 року № 74-к про звільнення ОСОБА_1 з посади директора інституту післядипломної педагогічної освіти Чернівецької області.

Визнати незаконним та скасувати наказ ОСОБА_2 освіти і науки ОСОБА_3 обласної державної адміністрації від 01.07.2015 року № 197-к, яким призначено виконуючим обовязків директора інституту післядипломної педадогічної освіти Чернівецької області.

Забовязати директора ОСОБА_2 освіти і науки ОСОБА_3 обласної державної адміністрації ОСОБА_4 внести зміни до трудової книжки ОСОБА_1, щодо визнання недійсним запису про звільнення з посади директора інституту педадогічної освіти Чернівецької області.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ Семенко О.В.