Справа № 377/1191/13 Головуючий у І інстанції Теремецька Н. Ф.
Провадження № 22-ц/780/1555/15 Доповідач у 2 інстанції Даценко Л. М.
Категорія 18 09.04.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

09 квітня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Савченка С.І., Білоконь О.В.,

при секретарі Петленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Славутицького міського суду Київської області від 18 лютого 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

встановила:

У вересні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулося до суду із вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 21 січня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі ? ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 10, згідно з умовами якого остання отримала кредит в розмірі 300 тис. грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,5 % річних з кінцевим терміном повернення 13 січня 2013 року.

22 січня 2008 року у забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки, згідно з умовами якого останні надали в іпотеку банку приміщення кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» (кафе на 44 посадочних місця), загальною площею 215,8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, і належить іпотекодавцям на праві спільної часткової власності на підставі договору купівлі-продажу.

17 грудня 2012 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір відступлення прав вимоги. Крім того, цього ж дня між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено також договір про передачу прав за договорами забезпечення, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирик О.А. та зареєстрований в реєстрі за № 1423, відповідно до умов якого право кредитора перейшло до позивача.

В порушення умов кредитного договору ОСОБА_3 зобов'язання за кредитним договором не виконувала неналежним чином, внаслідок чого станом на 01 серпня 2013 року утворилась заборгованість на загальну суму 108530,80 грн.

На підставі наведеного ТОВ «Кредитні ініціативи» просило суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 21 січня 2008 року № 10 звернути стягнення на приміщення кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» (кафе на 44 посадочних місця), загальною площею 215,8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Рішенням Славутицького міського суду Київської області

від 18 лютого 2014 року позов ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено повністю. Звернуто стягнення на предмет іпотеки приміщення кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» (кафе на 44 посадочних місць), загальною площею 215,8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Хусалімовою Л.В. 24 січня 2005 року, за реєстровим номером 65, зареєстрованого в КП АРБ Славутицькому міському бюро технічної інвентаризації 24 січня 2005 року за № 7810502, у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ТОВ «Кредитні ініціативи» за кредитним договором від 21 січня 2008 року № 10 в сумі 108530 грн. 80 коп., що складається із: заборгованості за кредитом 84398,01 грн., заборгованості за відсотками 19312 грн. 25 коп., пені 4820 грн. 54 коп., шляхом проведення публічних торгів з початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид товару на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Стягнуто з відповідачів на користь позивача судові витрати в рівних частках 1085,31 грн.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 26 травня 2014 року рішення Славутицького міського суду Київської області

від 18 лютого 2014 року змінено в частині стягнення суми заборгованості за кредитним договором від 21 січня 2008 року № 10 з 108530 грн. 80 коп. на 103710 грн. 26 коп. та судового збору з 1085,31 грн. на 1037,10 грн. У решті рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 грудня 2014 року рішення апеляційного суду Київської області від 26 травня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати зазначене рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову, врахувавши ту обставину, що заборгованість за кредитним договором становить 103710,26 грн., а не 108530,80 грн. Посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права і неправильне застосуванні норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд повинен вирішити, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; які правові норми підлягають застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам не відповідає, оскільки суд належним чином не встановив характер правовідносин сторін, зміст позовних вимог та правові норми, які підлягали застосуванню до цих правовідносин.

За правилами ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Відповідно до вимог ч. 1та ч. 3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ОСОБА_3 не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, ТОВ «Кредитні Ініціативи», яке на підставі договору про відступлення права вимоги та договору про передачу прав за договором забезпечення, укладених 17 грудня 2012 року з ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», набуло право вимоги кредитної заборгованості, має право задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, що відповідає вимогам ст. 33 Закону України «Про іпотеку».

Однак, з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись неможливо, оскільки вони не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору від 21 січня 2008 року № 10, укладеного між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», та ОСОБА_3, остання отримала кредит в розмірі 300 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,5 % річних, з кінцевим терміном повернення 13 січня 2013 року.

29 квітня 2009 року, 10 травня 2011 року та 15 квітня 2012 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», та ОСОБА_3, були укладені договори про внесення змін та доповнень до кредитного договору від 21 січня 2008 року № 10.

В порушення умов кредитного договору та положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України ОСОБА_3 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 01 серпня 2013 року має заборгованість на загальну суму 108530,80 грн.

У забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 22 січня 2008 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банком», правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», та відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 укладено іпотечний договір № 4, згідно з умовами якого, відповідачі надали в іпотеку банку приміщення кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» (кафе на 44 посадочних місця), загальною площею 215,8 кв. м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить іпотекодавцям на праві спільної часткової власності на підставі договору купівлі-продажу, за рахунок звернення стягнення на іпотечне майно, на яке у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги на підставі ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку».

Судом також встановлено, що 17 грудня 2012 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір відступлення прав вимоги та договір про передачу прав за договорами забезпечення, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирик О.А. та зареєстрований в реєстрі за № 1423, відповідно до яких право кредитора перейшло до позивача.

Згідно з п. 4.1 договору про відступлення права вимоги відступлення прав вимоги первісним кредитором новому кредитору, набуття новим кредитором прав вимоги та заміна кредитора за правами вимоги на нового кредитора набувають чинності у день укладання договору, за умови належного оформлення сторонами (підписання та скріплення відбитком печаток сторін) реєстру позичальників. При цьому права вимоги, що виникають у майбутньому, набуваються новим кредитором з моменту їх виникнення, але в будь-якому разі після підписання сторонами реєстру позичальників.

Згідно п.4.2 сторони підписують реєстр позичальників за умови зарахування на банківський рахунок первісного кредитора оплати новим кредитором ціни продажу відповідно до умов розділу 3 цього договору.

Пунктом 4.3 договору передбачено, що сторони підписують реєстр позичальників, що є додатком № 1 до цього договору. Підписання реєстру позичальників в основній формі здійснюється у день укладення цього договору на підставі даних, отриманих на початок цього банківського (операційного дня). Реєстр позичальників підписується у трьох примірниках. Первісний кредитор також передає новому кредитору реєстр позичальників в основній формі та додатковий реєстр позичальників, в електронній формі. Факт отримання додаткового реєстру позичальників в електронній формі фіксується актом приймання передачі, що є Додатком 2 до цього договору.

Як убачається з матеріалів справи, передачу невиконаних грошових зобов'язань відповідачів позивач підтвердив витягом з додатку №1 до договору про передачу прав за договорами забезпечення від 17 грудня 2012 року та додатку № 1 до договору відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року. ( т. 1 а. с. 24-25).

Проте, до яких договорів відносяться ці додатки, які завірені аналітиком ТОВ «Кредитні ініціативи» ОСОБА_8, а не уповноваженою на те особою, не зазначено.

Також в матеріалах справи міститься список позичальників та іпотекодавців, в якому рукописним текстом невідомою особою дописано, що це є додаток № 1 до договору про передачу прав за договорами забезпечення від 17 грудня 2012 року та додаток № 1 до договору відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року. ( т. 1 а. с. 155-157).

Крім того, в матеріалах справи міститься копія додатку № 2 до договору про відступлення права вимоги від 17 грудня 2012 року, що відповідно до п. 4.3 договору відступлення прав вимоги є підтвердженням факту отримання новим кредитором додаткового реєстру позичальників в електронній формі. (т. 1 а. с.158).

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про іпотеку» правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Згідно зі ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Проте, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що у разі наявності нотаріально завіреного договору забезпечення кредиту (іпотеки, застави) на виконання припису ч. 1 ст. 513 ЦК України додатково укладається договір відступлення права вимоги заставодержателя або іпотекодержателя за відповідним договором забезпечення, не перевірив, чи дотримано вимоги ст. 513 ЦК України щодо форми договору відступлення права вимоги, чи зареєстровано відомості про таке відступлення у встановленому законодавством порядку

Як убачається з матеріалів справи, позивач всупереч вимогам ст. ст. 10, 57-60 ЦПК України не надав суду доказів належного оформлення сторонами (підписання та скріплення відбитком печаток сторін) реєстру позичальників в основній формі та державної реєстрації відомостей про відступлення прав за іпотечним договором № 4 від 22 січня 2008 року.

З урахуванням наведеного, задовольняючи позов, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в матеріалах справи відсутні докази належного підтвердження відступлення ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» права вимоги позивачу ТОВ «Кредитні ініціативи», всупереч вимогам ст. ст. 214-215 ЦПК України в повному обсязі не встановив фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, і дійшов поспішного висновку про задоволення позову.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, рішення суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення норм матеріального і процесуального права призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 309 ЦПК України є підставою для його скасування з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія судів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Славутицького міського суду Київської області від 18 лютого 2014 року скасувати і ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді