УХВАЛА

іменем україни

25 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Горелкіної Н.А., Євграфової Є.П.,

Євтушенко О.І., Журавель В.І.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності на частину квартири за касаційною скаргою ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 14 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначала, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18 лютого 2012 року визнано мирову угоду, укладену між її представником представником та ОСОБА_4, відповідно до якої за нею визнано право спільної часткової власності на 70/100 частини квартири АДРЕСА_1, а за відповідачкою - на 30/100 частини вказаної квартири.

Посилаючись на те, що зазначена квартира належить до категорії неподільних речей, спільне користування даним об'єктом нерухомості сторонами є неможливим, а частка відповідачки у праві спільної часткової власності є незначною, просила суд припинити право власності відповідачки на належну їй частку у спільному майні та визнати за нею право власності на дану частку.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 14 жовтня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_3, просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам ухвалені у справі судові рішення не відповідають.

Судами установлено, що на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 18 лютого 2013 року сторонам на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1: позивачці належить 70/100 частин спірної квартири, а відповідачці 30/100 частин.

Відповідно до висновку з незалежної оцінки майна ТОВ «Українська експертна група» вартість 30/100 частини двокімнатної квартири АДРЕСА_1 складає 185 107 грн.

9 грудня 2013 року представник позивача ОСОБА_6 внесла на депозитний рахунок управління держаної казначейської служби України і Печерському районі м. Києва 185 107 грн.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №426/14-43 від 26 березня 2014 року виділ в натурі 30/ 100 частини в спірній квартирі шляхом проведення реконструкції (перепланування і переобладнання) приміщень існуючої квартири з метою влаштування двох ізольованих квартир у відповідності до ідеальних часток співвласників, не вбачається можливим.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що частка-30/100 не є незначною, припинення права відповідачки на частку у спільному майні завдасть істотної шкоди її інтересам.

Проте погодитися з таким висновком судів не можна.

Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

В суді першої та апеляційної інстанцій представник позивача зазначав, що квартира є неподільною, частка відповідачки у жилій площі складає 9,36 кв. м., кімната такого розміру у квартирі відсутня, користування відповідачкою кімнатою площею 14 кв.м. або 17,2 кв. м. суттєво порушує права позивачки, як власника 70/100 частин квартири, відповідачці припинення права власності істотної шкоди не завдасть, оскільки ОСОБА_4 із сином на праві спільної власності належить квартира АДРЕСА_2, яка є двокімнатною, загальною площею 47, 40 кв.м., житловою площею 31, 80 кв.м.

Проте всупереч вимогам ст. ст.212-214 ЦПК України суди не надали належної оцінки зазначеним обставинам та не зазначили чим вони спростовуються.

Верховний Суд України в правовій позиції, висловленій при розгляді справи №6-68цс14, зазначив, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

З огляду на викладене ухвалені судами рішення не можна вважати законними та обґрунтованими, вони підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_3, задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 14 жовтня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик

Судді: Н.А. Горелкіна

Є.П. Євграфова

О.І. Євтушенко

В.І. Журавель