Провадження № 2/702/237/15
Справа № 702/761/15- ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області

в складі : головуючої - судді: Мазай Н.В.

з секретарем : Ясінською О.А.

з участю позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

відповідача : ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на частину спільного майна подружжя, розподіл майна подружжя. В ході судового розгляду справи позивач відмовилася від частини позовних вимог про розподіл майна, а саме розподіл транспортних засобів посилаючись на те, що вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.12.1967 року. Від шлюбу мають двох дітей. В період шлюбу, за спільні кошти, спільними зусиллями для спільного проживання в АДРЕСА_1 на ім»я відповідача отримана присадибна земельна ділянка 0,29 га та збудований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, в якому сторони поселилися в 1972 році та проживають до цього часу. На підставі рішення виконкому Монастирищенської міськради від 18.02.1987 року № 20 за відповідачем визнано право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 та видано свідоцтво про право власності на даний житловий будинок. Також, на ім»я відповідача зареєстровані транспортні засоби: автомобіль марки АЗЛК 2140, держаний номер НОМЕР_1, 1979 року випуску, кузов № НОМЕР_2, автомобіль марки ВАЗ 21063, державний номер НОМЕР_3, 1988 року випуску, кузов № НОМЕР_5, автомобільний причіп ШЗК 06 «Турист», державний номер НОМЕР_4, 2001 року випуску, шасі ( рама) № НОМЕР_6. Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 26.07.2012 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу та створенням окремих сімей, спільно нажите в шлюбі майно не розділено. Відповідач стверджує, що майна позивача немає та чинить їй перешкоди в користуванні спільно нажитим майном. В обґрунтування позову посилається на ст. ст. 20, 70, 71 СК України. Просить суд визнати за нею право власності на ? частину спільного майна подружжя, а саме житлового будинку по АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 24.11.2015 року провадження у справі в частині розподілу майна, а саме транспортних засобів: автомобіля марки АЗЛК 2140, держаний номер НОМЕР_1, 1979 року випуску, кузов № НОМЕР_2, автомобіля марки ВАЗ 21063, державний номер НОМЕР_3, 1988 року випуску, кузов № НОМЕР_5, автомобільного причіпу ШЗК 06 «Турист», державний номер НОМЕР_4, 2001 року випуску, шасі ( рама) № НОМЕР_6, закрито в зв»язку з відмовою позивача від позову в цій частині.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала повністю просить його задоволити.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав повністю, просить його задоволити та пояснив, що спірний будинок з господарськими спорудами сторонами придбаний в період шлюбу, а тому згідно норм діючого законодавства є спільною сумісною власністю подружжя. Згідно Закону, сторони мають рівні права на частку в сіпльній сумісній власності подружжя. Таким чином, позивач має право на ? частину житлового будинку по АДРЕСА_1 в с. Летичівка, Монастирищенського району Черкаської області.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення та пояснив, що позивач дійсно має право на ? частину житлового будинку по АДРЕСА_1.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю та виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.12.1967 року. Шлюб розірвано, що підтверджується рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 26.07.2012 року. ( а.с. 9).

Право власності на спірний будинок за відповідачем ОСОБА_3 зареєстровано 31.03.1987 року, тобто в період перебування в шлюбі з позивачем, що підтверджується:

- свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок № 701 від 31.03.1987 року ( а.с. 21);

- архівною копією рішення виконавчого комітету Монастирищенської міської Ради народних депутатів від 18.02.1987 року № 20 ( а.с.5);

- довідкою виконавчого комітету Аврамівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області № 760 від 02.06.2015 року ( а.с. 6);

- технічним паспортом на житловий будинок садибного типу АДРЕСА_1 від 20.02.2003 року ( а.с. 27-30).

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином, суд вважає, що житловий будинок по АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 1 ст.71 СК України якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Відповідно до ч. 1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Сторони не надали суду доказів наявності домовленості про інший розмір часток чи наявність шлюбного договору, а тому суд вважає, що майно повинно бути розділено між ними по 1/2 частині.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю.

Питання про розподіл судових витрат між сторонами вирішується відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного ст. ст. 60, 68, 70, 71 СК України та керуючись ст. ст. 3, 5 - 8, 10, 11, 14, 15, 60, 88, 213-215, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано

Суддя: Н.В. Мазай