АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8451/15 Справа № 0417/5851/12 Головуючий у 1 й інстанції - Слюсар Л.П. Доповідач - Козлов С.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Козлова С.П.,

суддів: Болтунової Л.М., Петренко І.О.,

при секретарі: Безрукавому Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2015 року по справі за скаргою ОСОБА_2, заінтересовані особи: Відділ державної виконавчої служби Комінтернівського району управління юстиції в Одеській області, Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" на бездіяльність виконавчої служби, -

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі посилаючись на порушення судом норм процесуального права ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2015 року, якою відмовлено йому в задоволенні скарги на бездіяльність ВДВС Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області.

Розглянувши справу колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Згідно ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів справи, в червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з скаргою на дій ВДВС Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області та просив визнати їх дії незаконними, зобов'язати ВДВС Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області скасувати арешт майна та розшук належного йому майна, інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення суду, прийняті в рамках виконавчого провадження ВП № 36096565, встановити термін, протягом якого ВДВС зобов'язаний здійснити зазначені заходи, з тих підстав, що заочним рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08.05.2012 року по цивільній справі № 2/0417/3981/2012 були задоволені позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», ОСОБА_2 про звернення стягнення та на виконання цього рішення 22.01.2013 року відділом ДВС Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області було відкрито виконавче провадження ВП №36096565, в рамках якого постановами державного виконавця від 22.01.2013 року та від 18.10.2013 року було оголошено розшук належного йому майна та накладений арешт на дане майно, а в подальшому рішеннями Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.11.2014 року та від 05.03.2015 року вказане заочне рішення суду від 08.05.2012 року було скасоване та позивачу відмовлено у задоволенні позову, тому відсутні будь-які законні підстави для подальшого застосування щодо нього заходів з розшуку та арешту належного йому майна, у зв'язку з чим 27.02.2015 року він звернувся із заявою та долученими до неї належним чином засвідченими судовими рішеннями до відділу ДВС Комінтернівського РУЮ в Одеській області про скасування раніше застосованих заходів щодо розшуку та арешту належного йому майна в рамках виконавчого провадження №36096565, але рішення державного виконавця щодо вказаної заяви про закриття (припинення) виконавчого провадження ВП №36096565 та скасування прийнятих заходів до теперішнього часу не прийнято з посиланням на те, що виконавче провадження припинено 08.12.2014 року і не відомий механізм виконання пред'явлених ним судових рішень від 19.11.2014 року та від 05.03.2015 року.

Проте, розглядаючи зазначену скаргу та відмовляючи у її задоволенні суд вірно виходив з того, що повертаючи виконавчий документ стягувачу у державного виконавця не було підстав для скасування накладеного арешту, оскільки на час прийняття цієї постанови йому не було відомо про скасування рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08.05.2012 року, на підставі якого було видано виконавчий лист, інших підстав для зняття арешту в нього не було.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про незаконність ухвали не ґрунтуються на матеріалах справи і вимогах ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", яка не передбачає такої підстави закінчення виконавчого провадження як повернення виконавчого листа стягувачеві, а відтак до такого виконавчого провадження не будуть застосовані положення ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" щодо зняття державним виконавцем арешту, накладеного на майно боржника. Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду про обрання заявником неправильного способу захисту свого права, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні скарги ОСОБА_2 і не позбавляє його права звернутися до суду з відповідними вимогами.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді: