____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/5925/14-ц
Провадження № 2/520/644/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2015 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Васильків О.В.

при секретарі - Дідур Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим, суд, -

в с т а н о в и в :

21.05.2014 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду із позовом до відповідачів, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь суму боргу за Договором про надання споживчого кредиту № 307-217 ДОУ від 03.04.2006 року в розмірі 32 270,67 дол. США, що за курсом НБУ станом на 15.05.2014 року становить 379 648,98 грн. та стягнути судові витрати.

17.12.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до відповідачів, в якому просить визнати договір поруки № 307-217 ДОУ 1 Н від 03.04.2006 року, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, припиненим з моменту зміни умов основного договору, а саме з 28.09.2012 року. При цьому позивач посилається на те, що банком без згоди позивача 28.09.2012 року було збільшено процентну ставку. У зв'язку із тим, що банк не визнає право ОСОБА_1 на припинення зобов'язання за договором поруки, позивач змушений звернутися до суду із позовом.

Ухвалою суду від 08.04.2015 року позовні вимоги ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без розгляду.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 позов підтримав та просить його задовольнити. При цьому пояснив, що ПАТ «УкрСиббанк» не надано доказів про повідомлення позивача про підвищення процентної ставки та про надання згоди позивача на її підвищення.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 позовні вимоги ОСОБА_1 визнав та не заперечує проти їх задоволення.

Представник ПАТ «УкрСиббанк» до судового засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Вислухавши представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 03.04.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 307-217 ДОУ 1 Н /а.с. 6-13/. Відповідно до умов якого, банк надав ОСОБА_2 кредит в іноземній валюті у розмірі 42 000,00 дол. США, а позичальник зобов'язався повернути наданий йому кредит у повному розмірі не пізніше 03.04.2027 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 10,00 % річних. Погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом усього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно з п. 1.3.4. Кредитного договору відбувається з 01 по 10 число кожного місяця, наступного за тим, за які були нараховані проценти.

На виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 року, були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк» щодо зміни повного найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» /а.с. 56-59/.

03.11.2008 року між банком та ОСОБА_2 було укладено Додаткову угоду № 2 до Договору про надання споживчого кредиту № 307-217 ДОУ 1 Н від 03.04.2006 року, якою сторони домовилися, що погашення нарахованих процентів відбувається з 01 по 25 число кожного місяця, наступного за тим, за які були нараховані проценти /а.с. 21/.

Для забезпечення виконання зобов'язання позичальника за кредитом № 307-217 ДОУ 1 Н від 03.04.2006 року, було укладено Договір поруки № 307-217 ДОУ 1 від 03.04.2006 року між банком та ОСОБА_1 /а.с. 30-31/. Згідно умов якого, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Пунктом 1.4 договору поруки передбачено, що поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов'язань по кредитному договору.

Пунктом 2.1. договору поруки передбачено, що кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови кредитного договору з позичальником, внаслідок яких збільшується обсяг відповідальності поручителя.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У зв'язку із неналежним виконанням позичальником своїх зобов'язань перед банком, станом на 15.05.2014 року заборгованість за кредитним договором ОСОБА_2 становить 32 270,67 дол. США, що за курсом НБУ станом на 15.05.2014 року становить 379 648,98 грн. /а.с. 32-43/.

Як вбачаться із наданої ПАТ «УкрСиббанк» довідки-розрахунку, 28.09.2012 року процентна ставка за кредитним договором збільшена з 9,5 % до 19% /а.с. 39/.

Відповідно до абз. 2 п. 9.2. кредитного договору, про встановлення іншого розміру процентної ставки Банк повідомляє позичальника шляхом направлення поштою рекомендованого листа /а.с. 11/.

Судом досліджено вимогу, адресовану ОСОБА_2, № 30-11/10051 від 03.03.2014 року /а.с. 50-51/ та вимогу, адресовану, ОСОБА_1, № 30-11/10052 від 03.03.2014 року /а.с. 52-53/, щодо погашення простроченого зобов'язання протягом 31 календарного дня з дня одержання повідомлення. У випадку не усунення порушень на 32 день з дня отримання вимоги, а у випадку відсутності підтвердження отримання вимоги - з 41 календарного дня з дати відправлення вимоги, Банк змушений вимагати виконання зобов'язань, звернувшись до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Таким чином, підставою для припинення поруки в порядку ч. 1 ст. 559 ЦК України є сукупність двох умов - внесення без згоди поручителя змін до основного зобов'язання та збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок таких змін.

Положеннями п. 22 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року передбачено, що обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання.

Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим.

Звернення особи до суду з позовом про визнання поруки такою, що припинена, на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України не є необхідним, проте такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору (постанова Верховного суду України від 21.11.2012 року у справі № 6-134цс12).

Крім того, відповідно до постанови Верховного суду України від 21.05.2012 року у справі № 6-69цс11, право поручителя підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору поруки відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Стосовно вимоги ОСОБА_1 про припинення договору поруки з 28.09.2012 року, суд враховує узагальнення Верховного Суду України практики застосування судами законодавства, яке регулює поруку як вид забезпечення виконання зобов'язання від 26.12.2014 року, зокрема, що способом судового захисту є не вимога про припинення договору поруки, а вимога про визнання поруки припиненою, оскільки порука припиняється не з моменту ухвалення судом рішення про це, а з моменту настання підстав, з якими законом пов'язане припинення поруки.

Суд погоджується із поясненнями представника ОСОБА_1, що банком не надано жодних доказів на підтвердження повідомлення ОСОБА_2 про збільшення процентної ставки за кредитним договором, немає належних доказів на підтвердження згоди та повідомлення ОСОБА_1 про збільшення процентної ставки. Таким чином, судом встановлено, що банком в односторонньому порядку збільшено розмір процентної ставки за кредитним договором без належного повідомлення позичальника та поручителя, внаслідок чого збільшився розмір відповідальності поручителя, що було підтверджено розрахунком заборгованості, наданим позивачем /а.с.39/.

З урахування вказаного, суд приходить до висновку, що зустрічні позовні ОСОБА_1 підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 526, 553, 559 ЦК України, Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим, - задовольнити.

Визнати поруку ОСОБА_1 по договору поруки № 307-217 ДОУ 1 Н, що укладений 03.04.2006 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, такою, що припинена з 28.09.2012 року.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення.

Суддя Васильків О. В.