У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Мартинюка В.І.,

Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Шуліки Аліни Володимирівни, яка діє від імені публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», на рішення апеляційного суду Запорізької області від 7 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк) звернулося до суду з указаним позовом. Зазначало, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору від 10 лютого 2006 року останній отримав кредит у розмірі 5 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання виконав у повному обсязі, - надав ОСОБА_3 кредит у розмірі, встановленому договором. У зв'язку з тим, що відповідач свої зобов'язання за договором не виконує, просило задовольнити позов.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 34 409 грн. Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 7 жовтня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Шуліка А.В., яка діє від імені ПАТ КБ «ПриватБанк», звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами встановлено, що 10 лютого 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 5 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Станом на 3 жовтня 2013 року, у зв'язку з тим, що відповідач не виконав зобов'язання, утворилась заборгованість у розмірі 34409 грн 37 коп.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у позові, апеляційний суд виходив із того, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Проте повністю погодитися з таким висновком апеляційного суду не можна.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2007 року з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість у розмірі 9225 грн 99 коп. за кредитним договором від 10 лютого 2006 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду у листопаді 2013 року з позовом банк просив стягнути із відповідача заборгованість, спір про стягнення частини якої вже був вирішений рішенням від 26 листопада 2007 року, зокрема стягнуто заборгованість за тілом кредиту у розмірі 4995 грн 50 коп., 4230 грн 49 коп заборгованості по процентах.

Враховуючи те, що частина заявлених позивачем у листопаді 2013 року вимог вже була предметом розгляду і щодо них було ухвалено рішення, то суд апеляційної інстанції мав вирішити питання про закриття провадження у справі у цій частині, а щодо інших - встановлювати обставини щодо їх обґрунтованості і у разі доведення позову з'ясовувати дотримання позовної давності та в залежності від встановленого зробити висновок щодо вирішення спору по суті.

Однак вирішуючи спір суд апеляційної інстанції вказаних обставин не врахував, дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позову з підстав пропуску позовної давності щодо всіх вимог позивача, які були предметом розгляду.

Допущені судом апеляційної інстанції порушення норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179, 303 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, тому рішення апеляційного суду не може вважатись законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до цього суду.

Керуючись статтями 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Шуліки Аліни Володимирівни, яка діє від імені публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 7 жовтня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до цього суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді:Т.Л. Ізмайлова В.І. Мартинюк Г.І. Мостова М.І. Наумчук