Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2513/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Лещенко О.В.
Категорія - спори, що виникають із договорів найму(оренди)
Доповідач Сукач Т. О.
УХВАЛА

Іменем України

12.11.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Сукач Т.О.

суддів - Бубличенко В.П.

Мурашка С.І.

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія-Агро», третя особа: відділ Державного земельного агентства у Новомиргородському районі Кіровоградської області, про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3, ОСОБА_4, на заочне рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 07 вересня 2015 року і

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 07 вересня 2015 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія-Агро», третя особа: відділ Державного земельного агентства у Новомиргородському районі Кіровоградської області про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3, ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити нове рішення, яким вимоги позивача задовольнити у повному обсязі. Зокрема посилається на те, що у висновку почеркознавчої експертизи № 1118 від 21.07.2015 року зазначено, що вирішити питання, чи виконано підпис від імені позивача у додатковій угоді до договору оренди землі № 224 від 24.10.2004 року самим ОСОБА_3 чи іншою особою не представляється можливим з причин вказаних в дослідницькій частині висновку, в якій вказано, що досліджуваний підпис повністю розрізняється з транскрипцією та зв'язаністю із зразками підписів ОСОБА_3, що робить їх неспівставними, отже, на думку представника позивача, експерт вказав на те, що в додаткова угода до договору оренди взагалі підписана не позивачем.

ОСОБА_3 в судове засідання апеляційного суду не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений в порядку, визначеному ст.76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з судовою повісткою, причини неявки не повідомив.Ураховуючи положення ч.2 ст.305 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, колегія суддів вирішила розглядати справу у відсутності позивача.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ОСОБА_3, ОСОБА_4, який підтримував доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу представника СТОВ «Вікторія-Агро», Коноваленка Є.Л., пояснення експерта Бабакова А.А. щодо висновків судової почеркознавчої експертизи № 1118 від 21.07.2015 року, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду та обґрунтованість доводів апеляційної скарги у встановлених статтю 303 ЦПК України межах, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння, користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частина перша статті 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договір оренди землі набуває чинності після його державної реєстрації (ст.18 Закону України «Про оренду землі», в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин).

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 на праві приватної власності належить земельна ділянка № НОМЕР_2 площею 5,74 га., кадастровий номер НОМЕР_3, яка розташована на території Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області(а.с.48).

24.10.2004 року вказана земельна ділянка передана ОСОБА_3 в оренду СТОВ «Вікторія Агро» строком на 10 років на підставі договору оренди землі № 224, який зареєстрований 05.11. 2004 року за № 2508 .

08 серпня 2008 року у Новомиргородському районному відділі КРФ ДП «ЦДЗК при Держкомземі України» зареєстрована додаткова угода до зазначеного договору оренди землі, згідно з пунктом 3.1 якої договір оренди між сторонами укладено строком на 10 років, починаючи з дня його державної реєстрації в Новомиргородському районному відділі КРФ ДП «ЦДЗК при Держкомземі України». У п. 16.2 цієї додаткової угоди зазначено що цей договір набуває чинності з дня його підписання сторонами та державної реєстрації в Новомиргородському районному відділі КРФ ДП «ЦДЗК при Держкомземі України» (а.с.43).

Обґрунтовуючи позов, позивач вказував на те, що додаткова угода до договору оренди землі № 224 від 24.10.2004 року підписана не ним, свою згоду та волевиявлення на укладення такої угоди він не давав, нікого не уповноважував на її укладення.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем та його представником не надано доказів на підтвердження доводів про те, що позивач додаткову угоду до договору оренди землі не підписував.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він відповідає вимогам матеріального права, встановленим судом обставинам та наданим сторонами доказам.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч.1 ст.215 ЦК України). Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч.1 ст.203 ЦК України).

За положеннями ч.1 ст.14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч.2 ст.207 ЦК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.59 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

За клопотанням позивача ухвалою Новомиргородського районного суду від 12 червня 2015 року у справі було призначено судово-почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: «Чи виконано підпис від імені ОСОБА_3 у розділі «Реквізити сторін», графі «Орендодавець» додаткової угоди до договору оренди землі № 224 від 24.10.2004 року тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою».

У висновку № 1118 судово-почеркознавчої експертизи від 21.07.2015 року експерт Бабков А.О. вказав на те, що вирішити питання, чи виконаний підпис від імені ОСОБА_3 самим ОСОБА_3 чи іншою особою не представляється можливим у зв'язку з тим, що при порівнянні досліджуваного підпису від імені позивача у додатковій угоді із зразками підписів ОСОБА_3, були встановлені як збіжні, так і розбіжні ознаки, оцінка виявлених ознак дозволяє констатувати, що ні ті, ні інші в жодному з порівнянь не створюють сукупностей, достатніх для яких-небудь (позитивних чи негативних) висновків, про виконання досліджуваних підписів самим ОСОБА_3 Вирішення питань ускладнювалося малим обсягом графічного матеріалу, який міститься у короткому досліджуваному підписі простої будови з ознаками незвичності його виконання, а також досліджуваний підпис повністю розрізняються за транскрипцією та зв'язаністю із зразками підписів ОСОБА_3, що робить їх неспівставними.

У судове засідання апеляційного суду за клопотанням представника позивача, ОСОБА_4, було запрошено експерта Кіровоградського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Бабков А.О. для надання усного пояснення свого висновку. Експерт свій висновок підтвердив та пояснив, що під час проведення експертизи та порівняння досліджуваного підпису від імені ОСОБА_3 у додатковій угоді із зразками підпису ОСОБА_3 встановлено як збіжні, так і розбіжні ознаки. Більшість збіжних ознак відноситься до малоінформованих, тобто часто зустрічається у високовироблених підписах простої будови. При наявності розбіжних ознак та діагностичних ознак, походження яких не вдалося пояснити однозначно через незначний ступінь їх прояву, збіжні ознаки не можуть бути покладені у основу позитивного висновку про їх виконавця. Розбіжні ж ознаки неможливо оцінити однозначно: чи то ознаки виконання підписів іншою особою ( з наслідуванням підписам ОСОБА_3.), або ж вони з'явилися внаслідок виконання підпису ОСОБА_3 у якихось незвичних умовах (незвичному стані).

Ураховуючи наведене, не можна визнати обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що висновок експертизи свідчить про те, що у додатковій угоді до договору оренди землі взагалі підпис не позивача.

Відповідно до частини 6 статті 147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, пояснення позивача та його представника про те, що додаткову угоду до договору оренди землі позивач не підписував, не можна визнати достатньою підставою для висновку про відсутність волевиявлення позивача на укладення додаткової угоди до договору оренди і, як наслідок, визнання правочину недійсним на підставі ч.1 ст. 215, ч.3 ст. 203 ЦК, а, отже, для висновку про доведеність зазначеної вимоги і порушення права власності позивача на земельну ділянку.

Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Враховуючи наведені положення закону щодо презумпції правомірності правочину, колегія суддів вважає, що суд дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги є недоведеними належними та допустимими доказами (ст.ст.58,59 ЦПК України) , тому відсутні підстави для задоволення позову.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, згідно наданих сторонами доказів, що відповідно до ст.308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги, яка не ґрунтується на доказах і висновків суду не спростовує, і залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.209,307,308,313,314,315 ЦПК України колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3, ОСОБА_4, відхилити.

Заочне рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 07 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді