Провадження №2/760/900/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі
головуючого судді - Усатової І.А.
при секретарі - Здорик Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно - страхова компанія», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, -
Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно - страхова компанія» та Товариства з обмеженою відповідальність з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія», відповідно до якого просив стягнути з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 9011 грн. 18 коп. та штрафні санкції у розмірі 378 грн. 95 коп. Також просив стягнути з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 витрати на проведення експертизи у розмірі 700 грн. 00 коп. та безпідставно отриману частину страхового відшкодування у розмірі 7599 грн. 84 коп.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 05.07.2013 року, приблизно о 16 год. 40 хв., в м. Києві по вул. Бориспільська, 9 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням його власника ОСОБА_1.
Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, в тому числі автомобіль «BMW», д.н.з. НОМЕР_2, чим позивачу було завдано майнової шкоди.
Вказав, що цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2, який керував автомобілем «DAF», д.н.з. НОМЕР_1, на момент настання ДТП була застрахована ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» відповідно до Полісу № АВ/ 4952782.
Пояснив, що 22.08.2013 року до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» були подані документи, що визначенні в ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
В свою чергу ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» було розраховано розмір страхового відшкодування, як вартість ремонтно-відновлюваних робіт з урахуванням зносу станом на дату ДТП і такий розмір страхового відшкодування становив 7599,84 грн., які мали бути вчасно перераховані на рахунок СТО - ТОВ «АВТ Баварія».
Вказав, що в порушення п. 36.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» станом на 11.03.2014 р. визнаючи свій обов'язок, навіть частково не виконав грошове зобов'язання щодо сплати страхового відшкодування позивачу (на той час прострочення виплати вже становило майже 5 місяців), а тому він був змушений звернутись до ТОВ «АВТ Баварія» та експерта-оцінювача, для визначення реальної вартість ремонтно-відновлюваних робіт станом на цей день та реальної вартості завданої шкоди автомобілю марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок ДТП.
На підтвердження вартості ремонтно-відновлюваних робіт станом на 11.03.2014 р. та реальної вартості завданої шкоди автомобілю марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок ДТП, позивачем до позовної заяви було додано рахунок-фактуру № 180020 від 11.03.2014 р. на суму 17 038,72 грн. та звіт №705, згідно якого завдана шкода автомобіля при ДТП, станом на 12.03.2014 р. складає 17 272,80 грн.
Крім того, позивач пояснив, що в зв'язку з тривалим порушенням ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» його прав, як страхувальника, та не виконання страховиком взятих на себе обов'язків, ним було прийнято рішення про самостійну оплату вартості ремонтно-відновлюваних робіт автомобілю марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 на банківський рахунок ТОВ «АВТ Баварія», на підтвердження чого надав Акт виконаних робіт № 333066, відповідно до якого роботи почалися 29.03.2014 р. та закінчились 03.04.2014 р., а їх вартість враховуючи 15%-ову знижку, становить 16 611 грн. 02 коп.
До того ж, позивач вказав, що з метою досудового врегулювання спору, його представник звернувся із адвокатським запитом-претензією до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» з вимогою виплатити розмір страхового відшкодування, на який листом від 22.07.2014 р. вих. № 6509 ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» повідомила про те, що відповідно до платіжного доручення № 2231 від 10.04.2014 р. виплата страхового відшкодування була здійснена в розмірі 7 599,84 грн. на рахунок ТОВ «АВТ Баварія», а також прийняла рішення про виплату йому 378,95 грн. пені.
Разом з тим, позивач наголошував на тому, що підтверджуючих документів щодо сплати йому даної суми, ПрАТ «УОСК» не надала.
Таким чином, позивач вважав, що оскільки, ТОВ «АВТ Баварія» безпідставно замість нього отримало відшкодування в розмірі 7 599,84 грн., то ТОВ «АВТ Баварія» має сплатити їх йому, як безпідставно отримані, а ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на підставі ч. 2 ст. 1192 ЦК України 9011,18 грн., виходячи з реальної вартості відновлювального ремонту в розмірі 16 611 грн. 02 коп.
22.09.2014 року ухвалою судді відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду.
28.05.2015 року ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія» про стягнення страхового відшкодування та завданих збитків, у частині вимог позивача про стягнення з ТОВ з іноземними інвестиціями «АВТ Баварія» на користь позивача безпідставно отриманої суми страхового відшкодування у розмірі 7 599,84 грн. - закрито на підставі заяви позивача в порядку ч. 3 ст. 205 ЦПК України.
Представником позивача в порядку ст. 31 ЦПК України до суду була подана заява відповідно до якої просив:
-стягнути з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 7599,84 грн. та штрафні санкції у розмірі 378,95 грн.;
-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на проведення експертизи у розмірі 700 грн. 00 коп. та частину майнової шкоди у розмірі 9011,18 грн.
Заявлені позовні вимоги до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» представник позивача обґрунтовує тим, що оскільки ТОВ «АВТ Баварія» повернуло ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» безпідставно отримане відшкодування в розмірі 7599,84 грн., в той час як позивач самостійно оплатив вартість відновлювального ремонту автомобіля «BMW», д.н.з. НОМЕР_2, то страхове відшкодування в розмірі 7599,84 грн. підлягають стягненню саме з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь позивача.
Щодо заявлених вимог до ОСОБА_2, то представник позивача зазначає, що частина майнової шкоди у розмірі 9011,18 грн. підлягає стягненню на підставі ч. 2 ст. 1192 ЦПК України.
З урахуванням викладеного, представник позивача просив позов задовольнити.
08.09.2015 року представником позивача до суду була подана заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
08.09.2015 року, 12.10.2015 року відповідачі в судове засідання не з'явились, повноважних представників в судове засідання не направили, про причини неявки суд не повідомили, не зважаючи на те, що були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином відповідно до вимог ст. 74, 75, 76, 77 Цивільного процесуального кодексу України.
Виходячи з цього, та вимог ст. 77 ЦПК України, суд вважає повідомлення відповідачів про час розгляду справи належним.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Виходячи з цього, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, та такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 05.07.2013 року о 16 год. 40 хв., в м. Києві, по вул. Бориспільська, 9 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням його власника ОСОБА_1.
Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, в тому числі автомобіль «BMW», д.н.з. НОМЕР_2, чим позивачу було завдано майнової шкоди.
Також встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2, який керував автомобілем «DAF», д.н.з. НОМЕР_1, на момент настання ДТП, була застрахована ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» відповідно до Полісу № АВ/ 4952782.
Стаття 22 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
Як вбачається з матеріалів справи, 22.08.2013 року позивачем до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» були подані документи, що визначені в ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на підставі яких ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» здійснила розрахунок розміру страхового відшкодування, як вартість ремонтно-відновлюваних робіт з урахуванням зносу автомобіля марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 станом на дату ДТП.
На виконання умов Полісу № АВ/4952782 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 18.07.2012 року, страховик замовив ФОП «ОСОБА_3» проведення оцінки розміру завданих автомобілю марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 збитків внаслідок ДТП.
Згідно звіту № 1153 від 07.08.2013 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок пошкодження при ДТП, склав з урахуванням фізичного зносу 8109,84 грн.
Як вбачається з Полісу № АВ/4952782 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 18.07.2012 року, розмір франшизи встановлено 500,00 грн.
Таким чином, ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на підставі заяви позивача повинна була перерахувати на рахунок СТО - ТОВ «АВТ Баварія» 7599,84 грн. (8109,84 грн. (вартість відновлювального ремонту автомобіля) - 500,00 грн. (франшиза)).
Проте, в порушення п. 36.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» станом на 11.03.2014 р. страхове відшкодування в розмірі 7599,84 грн. на рахунок СТО - ТОВ «АВТ Баварія», для здійснення відновлювального ремонту автомобіля марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_2, не перерахувало.
Судом встановлено, що в зв'язку з порушенням відповідачем 1 строків передбачених п. 36.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем самостійно було оплачено вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_2, проведеного ТОВ «АВТ Баварія», підтвердженням чого є Акт виконаних робіт № 333066, згідно якого ремонтно-відновлювані роботи пошкодженого автомобіля «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 почалися 29.03.2014 р. та закінчились 03.04.2014 р., а їх вартість становив 16 611 грн. 02 коп.
Як вбачається з матеріалів справи, 16.07.2014 року з метою досудового врегулювання спору, адвокат позивача ОСОБА_4 звернувся із адвокатським запитом-претензією до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» з вимогою виплатити розмір страхового відшкодування ОСОБА_1.
На зазначений запит, ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» листом від 22.07.2014 р. вих. № 6509 повідомила представника позивача про те, що відповідно до платіжного доручення № 2231 від 10.04.2014 р. виплата страхового відшкодування була здійснена в розмірі 7 599,84 грн. на рахунок ТОВ «АВТ Баварія», а також прийнято рішення про виплату ОСОБА_1 378,95 грн. пені.
Вказане підтверджується платіжним дорученням № 2231 від 10.04.2014 р. згідно якого ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» перерахувало на рахунок ТОВ «АВТ Баварія» страхове відшкодування для здійснення відновлювального ремонту автомобіля марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_2, а оскільки позивач самостійно оплатив вартість відновлювального ремонту, то на підставі платіжного доручення № 4030 від 16.12.2014 року ТОВ «АВТ Баварія» повернуло ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» 7 599,84 грн., як помилково отримані кошти.
Оскільки, на час розгляду справи ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» належне позивачу страхове відшкодування в розмірі 7 599,84 грн., не сплатило, то вимога позивача про стягнути з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на його користь страхове відшкодування у розмірі 7599,84 грн. підлягає задоволенню.
В той же час, вимога позивача про стягнення з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на його користь пені в розмірі 378,95 грн., не підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що на підставі платіжного доручення № 2331 від 15.04.2014 року (а.с. 105) ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь позивача вже сплатила 378,95 грн. пені.
Щодо стягнення з ОСОБА_2 (як з особи відповідальної за завдану шкоди позивачу) на користь позивача частину майнової шкоди у розмірі 9011,18 грн., то слід зазначити наступне.
Згідно ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб".
Згідно із п. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Судом встановлено, що транспортний засіб позивача станом на 11.03.2014 року не було відремонтовано, регламентна виплата відповідачем 1 здійснена не була, що в силу ст. 1192 ЦК України надає право позивачу на стягнення збитків з відповідача 2 виходячи з реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, які необхідні для відновлення пошкодженої речі.
Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової витати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
В п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).
Також, в п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що у разі якщо на час виконання рішення суду про відшкодування шкоди, виправлення пошкодження за одержані за рішенням суду кошти зросли ціни на майно або роботи, на придбання чи проведення яких було присуджено відшкодування, потерпілий із цих підстав може заявити додаткові вимоги до особи, відповідальної за шкоду, якщо не було його вини в тому, що виконання проводилося вже після зростання цін і тарифів.
Враховуючи викладене вище, вимога позивача про стягнення з ОСОБА_2 (як з особи відповідальної за завдану шкоди позивачу) на його користь частину майнової шкоди (різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 9011,18 грн. = (16 611 грн. 02 коп. - 7599,84 грн.) підлягає задоволенню.
Щодо вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на проведення експертизи у розмірі 700 грн. 00 коп., то вона є безпідставною та необґрунтованою в зав'язку з тим, що Звіт №705 про оцінку автомобіля марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_2, проведений за замовленням та бажанням позивача і не підтверджує реально понесених витрат на проведення відновлювального ремонту автомобіля марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_2, в той час як таким підтвердженням є Акт виконаних робіт № 333066 ТОВ «АВТ Баварія», згідно якого вартість відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля враховуючи 15%-ову знижку, становить 16 611 грн. 02 коп.
Таким чином, вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2 на його користь витрати на проведення експертизи у розмірі 700 грн. 00 коп. задоволенню не підлягає.
Статтею 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
В ч. 1 ст. 60 ЦПК України зазначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.
Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто, підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Оскільки даний спір вирішено на користь позивача, позов задоволено частково, суд приходить до висновку, що судові витрати, понесені позивачем, повинні бути відшкодовані відповідачами пропорційно розміру задоволених вимог.
Керуючись ст.ст. 993, 1187, 1192, 1194 ЦК України; ст.ст. 57-60, 169, 208-209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 олександровича до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно - страхова компанія», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування - задовольнити частково.
Стягнути з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 7599,84 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частину майнової шкоди у розмірі 9011,18 грн.
Стягнути з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 115,71 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 113,03 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня його отримання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя: І. А. Усатова