Справа № 748/2145/15-ц Провадження № 22-ц/795/1948/2015 Головуючий у I інстанції: Кухта В. О.
Категорія: цивільна Доповідач: Кузюра Л. В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

06 жовтня 2015 року м. Чернігів

. Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого судді Кузюри Л.В.

Суддів: Онищенко О.І., Харечко Л.К.

При секретарі: Шкарупі Ю.В.

За участю: представника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова - Голована О.Г., представника Чернігівського районного центру зайнятості - Гармаша П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 08 вересня 2015 року у цивільній справі за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова до ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Чернігівського районного центру зайнятості, про стягнення надмірно сплачених коштів,

У С Т А Н О В И В :

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 08 вересня 2015 року у задоволенні позовних вимог Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова до ОСОБА_3 про стягнення надмірно сплачених коштів відмовлено.

В апеляційній скарзі Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернігова просив скасувати рішення суду, посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи безпідставно не було взято до уваги посилання позивача на те, що кошти, виплачені Чернігівським районним центром зайнятості ОСОБА_3 як допомога по безробіттю в сумі 5156,42 грн були отримані останньою двічі за рахунок КЕВ м. Чернігова.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Пред'явивши позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_3 5156,42 грн на підставі ч.1 ст.1212 ЦК України, як з особи, яка набула майно без достатньої правової підстави, позивач посилався на те, що вказана грошова сума була отримана відповідачем двічі, як допомога по безробіттю від Чернігівського районного центру зайнятості, яку в подальшому постановою Чернігівського окружного адміністративного суду було стягнуто з позивача на користь Чернігівського районного центру зайнятості та у вигляді середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнутого на користь відповідача рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 17 вересня 2014 року, оскільки під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу остання приховала від суду інформацію про отримання нею допомоги по безробіттю від Чернігівського районного центру зайнятості.

Оцінюючи наведені обставини, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки відсутні підстави для висновку про те, що відповідач безпідставно набула майно за рахунок КЕВ м. Чернігова.

З матеріалів справи судом було встановлено, що відповідач перебувала з позивачем у трудових правовідносинах та 29.11.2013 року була звільнена з роботи за п.1 ст.40 КЗпП України. В подальшому, відповідач була зареєстрована у Чернігівському районному центрі зайнятості як особа, що шукає роботу, за період з 02.12.2013 року по 31.03.2014 року їй було виплачено допомогу по безробіттю в сумі 5156,42 грн.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 17 вересня 2014 року ОСОБА_3 було поновлено на роботі та на її користь з КЕВ м. Чернігова було стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.12.2013 року по 17.09.2014 року в сумі 26759,48 грн, яке набрало чинності та станом на 1.11.2014 року позивачем було виконано в частині виплати присуджених грошових сум.

Після постановлення апеляційним судом вищенаведеного рішення про поновлення відповідача на роботі, за адміністративним позовом Чернігівського районного центру зайнятості з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2015 року було стягнуто 5156,42 грн виплаченого ОСОБА_3 матеріального забезпечення на випадок безробіття.

Постановивши зазначене судове рішення, адміністративний суд виходив з того, незаконне звільнення ОСОБА_3 з роботи підтверджено рішенням апеляційного суду, а тому обов'язок роботодавця відшкодувати Фонду державного соціального страхування на випадок безробіття вартість соціальних послуг, наданих безробітному, виникає через невиконання власником законодавства про працю, що потягло за собою незаконне звільнення з роботи застрахованої особи, що передбачено ч.4 ст. 35 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Надаючи правову оцінку наведеним обставинам, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що грошові суми, присуджені відповідачеві рішенням апеляційного суду, позивач мав змогу оскаржити в порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством до вищестоящого суду, стягнення з позивача вартості соціальних послуг, наданих безробітному працівникові, передбачено Законом України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та по своїй суті є штрафною санкцією по відношенню до роботодавця, який порушує трудове законодавство, відтак підстави для задоволення позову КЕВ м. Чернігова відсутні.

Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова відхилити, а рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 08 вересня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді :