Справа № 226/778/15-ц
Провадження №2/226/572/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Петуніна І.В.,

при секретарі - Альберті О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ПАТ «ШУ «Покровське»,

третьої особи Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м.Красноармійськ

розглянувши у заочному відкритому судовому засіданні у м.Димитров Донецької області справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про стягнення моральної шкоди у зв'язку з травмою на виробництві

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про стягнення моральної шкоди у зв'язку з травмою на виробництві в обґрунтування якого вказав, що з вересня 2007р. він працював у відповідача. 12.08.2014р. працюючи у відповідача з ним стався нещасний випадок - опік полум'ям вибуху ІІ-ІІ ступенів обличчя, голови, шиї, тулубу, обох рук та ніг на площі понад 57% поверхні тіла. Опік дихальних шляхів (ОДП). Опікова хвороба в стадії септикотоксемії, тяжкий перебіг. Висновком МСЕК від 04.03.2015р. йому встановлена ІІ-а група інвалідності та 70% втрати працездатності. У зв'язку з отриманою травмою він зазнав фізичний біль та страждання, які відчув і безпосередньо під час вибуху метано-повітряної суміші в шахті, а також тих, які він переносить по теперішній час та буде переносити до кінця життя. Уся спрямованість його долі різко перемінилася після трагедії. Через невідповідний стан здоров'я він втратив не лише постійну, стабільну та пристойну роботу на шахті з середнім заробітком 14000 грн. щомісячно, який забезпечував всі важливі потреби його родини. Внаслідок тяжких опіків, яких зазнали понад 57% поверхні його тіла, отруєння продуктами горіння, він, у молодому працездатному віці став інвалідом, який отримав цілу купу хронічних захворювань. У перші місяці після нещасного випадку він мав проблеми у спілкуванні з власною дитиною - сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.н. Син боявся навіть наближатися до нього через спотворену зовнішність. Зараз його тіло (груди, спина, руки, ноги) вкривають глибокі та жорсткі рубці, які до того ж мають інший колір, ніж звичайна шкіра. Окрім безмежної вдячності, він відчував постійну провину перед своєю дружиною, яка фактично змушена була супроводжувати понад 3 місяці, де він провів у лікарнях у містах Краматорську, Харкові, Донецьку, Димитрові, - бо через тяжкий стан не міг жодного дня обходитися без сторонньої допомоги та догляду. Дружина не тільки постійно підтримувала його морально та фізично, але й мала виконувати ту роботу по дому, з якою раніше він з легкістю міг справлятися сам. Навіть до теперішнього часу він має больові відчуття при вдиханні та видиханні, задихається при ходьбі, швидко втомлюється навіть при виконанні неважкої роботи по дому. Згідно з індивідуальною програмою реабілітації інваліда від 04.03.2014р., для нього введені обмеження до спілкування, контролю за своєю поведінкою, трудової діяльності, навчання показані постійний диспансерний облік та спостереження, медикаментозне лікування, реконструктивна хірургія, санаторно-курортне лікування, психіатрична допомога, медичне спостереження у психіатра, терапевта, невролога, хірурга. Усі перелічені непередбачувані ним обставини привели його до глибокої депресії та відчаю з приводу його подальшого життя. Він відчуває страх перед майбутнім, сильно переживає про те, що може стати тягарем для своїх рідних, без чиєї допомоги поки що не може обходитися. Найтяжчим є те, що він почувається втраченою для суспільства людиною. Разом з низкою хвороб він отримав комплекси своєї спотвореної зовнішності, навіть не уявляє, як він зможе колись роздягтися на відпочинку, аби не травмувати своїм виглядом оточуючих. Частіше за все він має подавлений настрій, став подразливим, погано та нетривало спить, страждає від головного болю та страшних сновидінь, має складності при запам'ятовуванні потрібної інформації. Йому важко переносити гучні звуки, шум, щиру увагу з боку рідних, він став загострено сприймати, як співчуття до безнадійно хворого. Подібні стани примушують його уникати спілкування з людьми. Свою моральну шкоду він оцінює у 100000 грн., яку просить стягнути з відповідача на свою користь.

Позивач та його представник до судового засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Третя особа, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України в м.Красноармійськ Донецької області, до суду не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, рішення по справі винести на розсуд суду.

Судом встановлено, що позивач працював у відповідача з 24.09.2007р. по 08.12.2014р. та був звільнений за ст.40 п.2 КЗпП України у зв'язку з невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я (а.с.7-10).

12.08.2014р. у відповідача з позивачем стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок чого позивач отримав ІІ групу інвалідності та 70% втрати працездатності (а.с.11-38).

Позивач стаціонарно знаходився на лікуванні з приводу травми на виробництві з 12.08.2014р. по 09.09.2014р., з 07.10.2014р. по 27.10.2014р., з 30.10.2014р. по 03.12.2014р. що підтверджується епікризом історії хвороби (а.с.39-47).

Позивач уклав шлюб 03.07.2008р. з ОСОБА_5 та має сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.н. (а.с.54, 55).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конституції України, життя і здоров'я людини визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.153 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно ч.1 ст.2371 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

За змістом ч.ч.1-3 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.4 ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Суд вважає, що при травмуванні, позивач отримав фізичну біль, а також страждання у зв'язку з ушкодженням свого здоров'я. Лікування позивача вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер, глибину, зазнаваних позивачем душевних страждань, тривалість негативних наслідків. Крім того, суд враховує, що позивачу встановлена інвалідність, після травмування він був звільнений з роботи. Крім того, у нещасному випадку немає вини позивача. Тому суд, виходячи з засад розумності і справедливості вважає, що на користь позивача має бути стягнуто 31500 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В силу ст.88 ЦПК України, судові витрати підлягають покладенню на відповідача. Враховуючи, що заявлено позов немайнового характеру з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених вимог у сумі 38,36 грн.

На підставі ст.3 Конституції України, ст.ст.153, 2371 КЗпП України, ст.23 ЦК України, рішення КСУ від 08.10.2008р. № 20-рп/2008, керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 226, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про стягнення моральної шкоди у зв'язку з травмою на виробництві, задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь ОСОБА_1 за отриману ним моральну шкоду у розмірі 31500 (тридцять одна тисяча п'ятсот) грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь держави судовий збір у сумі 38,36 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Петунін