10 листопада 2015 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Лях М.Ю.,
при секретарі Холявка Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Беглара Алієвича, третя особа Київський РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання особи такою, що втратила право користування житлом,
В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, представник позивачів ОСОБА_4, яка діє на підставі договору, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов в повному обсязі на підставах, викладених в позовній заяві, не заперечували через неявку відповідача проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч. 1 ст.224 ЦПК України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення.
В судове засідання представник Київського РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області не зявився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, представник третьої особи надав до суду заяву про розгляд без їх участі.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, позивач ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є власником житлового будинку № 140 по вул. Паризької Комуни, 140 в м. Харкові на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 06.04.2001 року. Згідно п. 8 укладеного договору сторони домовились про те, що з будинку який відчужується, до 06.04.2001 року будуть виписані особи, які в ньому мешкають та буде повністю звільнений продавцем з 06.04.2001 року.
Норми статей 15, 16, 386, 391 Цивільного кодексу України гарантують власникові майна можливість вимагати усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися, чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому.
Відповідно до положень норм статей 16, 391, 386 Цивільного кодексу України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
Відповідно до реєстраційного посвідчення КП «Харківське бюро технічної інвентаризації» посвідчено, що житловий будинок, розташований в м. харкові по вул. Паризьької Комуни за № 140 зареєстрований за позивачами на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 06.04.2001 року, за реєстровим номером № 2003/13.
Згідно копії свідоцтва про одруження серії 1-ВЛ № 168084 вбачається, що між ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 уклали шлюб, зареєстрований 22.02.2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції.
Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 491436 вбачається, що ОСОБА_5 помер 24.03.2015 року у віці 69 років, про що 25.03.2015 року складено відповідний запис № 4992.
Відповідно до частини першої статті 383 Цивільного кодексу України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
Згідно положень статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 156 Житлового кодексу УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 Житлового кодексу України; ст. 405 Цивільного кодексу України).
Відповідна правова позиція міститься і в постановах Верховного Суду України від 16 січня 2012 року по справі № 6-57цс11 та від 05 листопада 2014 року по справі № 6-158цс14, яка з огляду на положення ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування судами України.
Згідно ч.2 статті 64 Житлового кодексу України до членів сімї власника будинку (квартири) належать особи: дружина наймач (власника), їх діти і батьки, членами сім'ї наймача (власника) можу бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем (власником) і ведуть з ним спільне господарство.
Як вбачається з матеріалів справи, угода між відповідачем та позивачами щодо порядку користування житловим будинок № 140 по вул. Паризької Комуни, 140 в м. Харкові не укладалась. За таких обставин, у відповідності зі статтею 391 Цивільного кодексу України позивачі мають право вимагати від відповідача усунути перешкоди у користуванні їх власністю.
Позивачі не вимагають компенсації за понесені судові витрати, повязані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.
На підставі наведеного, керуючись статтями 71, 72, 116, 156 Житлового кодексу України, статтями 16, 383 386, 391, 405 Цивільного кодексу України, статтями 11, 60, 208, 209, 214, 215 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Беглара Алієвича, третя особа Київський РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання особи такою, що втратила право користування житлом задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 Беглара Алієвича, ІНФОРМАЦІЯ_9 таким, що втратив право користування житловим будинок № 140 по вул. Паризької Комуни, 140 в м. Харкові.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Вступна та резолютивна частина судового рішення виготовлена в нарадчій кімнаті та проголошена в присутності сторін 10 листопада 2015 року. Повний текст рішення суду виготовлено 16 листопада 2015 року.
Відповідачам, які не приймали участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, які брали участь у розгляді справи до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Іншими особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Київського районного суду

м. Харкова М.Ю. Лях