АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1330/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 48 Совгира І. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоЗахарової А. Ф.
суддівКачана О. В. , Фетісової Т. Л.
при секретаріВосколович Ж. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 01 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про розірвання шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного чоловіка,-

Вивчивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_6, яка підтримала доводи апеляційної скарги, судова палата, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_7 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх вимог вказувала, що 30 січня 1999 року Новоселицькою сільською радою був зареєстрований шлюб між нею та ОСОБА_7.

Від шлюбу подружжя має спільну неповнолітню дитину - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюб з відповідачем виявився невдалим. Під час проживання в шлюбі у сторін часто виникали конфліктні ситуації, котрі переходили в сварки .

З вини відповідача сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинилися із грудня місяця 2013 року.

Позивачка на підставі наведеного, ст. ст. 105, 110, 112 СК України, просила суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_7, який зареєстрований 30 січня 1999 року Новоселицькою сільською радою, Актовий запис № 01.

В квітні 2015 року ОСОБА_7 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного чоловіка.

Посилався на те, що за час його проживання однією сім'єю з ОСОБА_6 у нього виявлено ряд хронічних захворювань, в результаті яких він став інвалідом і являється на даний час інвалідом першої групи, що підтверджується відповідною довідкою МСЕК.

Також у зв'язку з поданням ОСОБА_6 позовної заяви про розірвання шлюбу, його стан здоров'я значно погіршився.

Внаслідок захворювань позивач потребує постійного довготривалого та коштовного лікування, довготривалої та затратної реабілітації, санаторно-курортного лікування, знаходження в лікувально-оздоровчих центрах, особливого режиму харчування та сторонньої допомоги і догляду.

Призначеної пенсії по інвалідності не вистачає для забезпечення належного прожиття, харчування, лікування та реабілітації.

Його пенсія - це єдиний дохід, якого не вистачає для нормального життя. Позивач змушений щомісячно витрачати значні кошти на лікування, придбання медичних препаратів, купувати продукти харчування та одяг. Окрім того, він змушений сплачувати за комунальні послуги та наймати житло.

Дружина - ОСОБА_6 ухиляється від своїх обов'язків та не надає матеріальної допомоги на його утримання, хоча має можливість надавати таку допомогу матеріального характеру, оскільки, як відомо позивачу, вона неофіційно працює у приватних осіб і отримує пристойну заробітну плату (дохід), а тому має можливість сплачувати аліменти на його утримання.

На підставі наведеного, ст. ст. 75-83, 90 СК України, ОСОБА_7 просив суд стягнути з ОСОБА_6 аліменти на його утримання у розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до закінчення строку встановленої інвалідності.

Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 01 квітня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про розірвання шлюбу відмовлено за безпідставністю.

Зустрічний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного чоловіка задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 аліменти на його утримання в розмірі чотирьохсот гривень щомісячно, починаючи з 01 квітня 2015 року до закінчення строку встановлення інвалідності.

Стягнуто із ОСОБА_6 на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Визначено, що рішення в частині стягнення аліментів з ОСОБА_6 в межах суми платежу за один місяць в розмірі чотирьохсот гривень підлягає до негайного виконання.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на те, що дане рішення незаконне, не відповідає обставинам справи, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволити її первісний позов до ОСОБА_7 про розірвання шлюбу та відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного чоловіка

Обговоривши матеріали справи, судова палата вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що сторони з 30.01.1999 року перебували в шлюбі, зареєстрованому Новоселицькою сільською радою Чигиринського району Черкаської області, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (ар. спр. 3).

Під час перебування в шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_8, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (ар. спр. 4).

Відповідно до ст. 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу, суд повинен з'ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взяти до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя (ч.1). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне житія подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідач ОСОБА_7 являється в зв'язку з рядом хронічних захворювань інвалідом першої групи загального захворювання, що підтверджується довідкою Чигиринської ЦРЛ від 24.03.2015 року, довідкою до акту огляду Міжрайонного МСЕК №2 серії 10 ААБ, № 340365 від 06.08.2013 року, згідно якої ОСОБА_7 потребує постійного стороннього догляду, нагляду тора кального хірурга, невролога з датою чергового переогляду 06.08.2015 року (ар. спр. 22-23).

З матеріалів справи встановлено, що сторони з грудня місяця 2013 року однією сім'єю не проживають. Позивачка з неповнолітнім сином проживає в АДРЕСА_2, а відповідач проживає в АДРЕСА_1, в домоволодінні ОСОБА_10., де надавав йому постійний сторонній догляд його рідний брат.

Звертаючись до суду з даним позовом , ОСОБА_6 наполягала, що з вини відповідача не склалося їхнє сімейне життя, що вона сама виховує дитину, сама хворіє і підробляє у приватних осіб, та не може і не хоче більше доглядати хворого чоловіка. Вважає, що більше не витримає цього, вона 2 роки доглядала за відповідачем, більше не в змозі.

За таких обставин суд прийшов до обґрунтованого висновку, на думку судової колегії, що позивачка не надала суду доказів в обґрунтування вимог про розірвання шлюбу, що подальше спільне життя суперечило б інтересам сторін та інтересам їх неповнолітнього сина, і тому відмовив в задоволені вимог позивачки.

Розглядаючи зустрічний позов відповідача ОСОБА_7, суд встановив, що він є тяжкохворою людиною, інвалідом І групи, якому потрібен постійний сторонній догляд, про що йшлося вище.

Встановив, що ОСОБА_7 отримує пенсію по інвалідності в розмірі 949, 00 грн. щомісячно, і потребує матеріальної допомоги, оскільки щоденно приймає ліки, які коштують дорого, підробити для себе ніяк не зможе. А позивачка хоч офіційно не працює але підробляє у приватних осіб, чого не заперечувала , отримує належний дохід і в змозі надавати матеріальну допомогу хворому чоловіку.

Згідно ст. 75 СК України дружина та чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Стаття 76 СК України передбачає право на утримання після розірвання шлюбу, відповідності до якої розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою (ч.І). За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі.

За ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі (ч.І).

Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення (ч. ІІ).

Враховуючи все вищевикладене , враховуючи стан здоров'я, матеріальне становище сторін, що позивачка все ж таки являється працездатною особою, суд правомірно визначився щодо можливості позивачкою сплачувати аліменти на користь і на утримання тяжкохворого чоловіка в розмірі 400 грн., що дорівнює 30% прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.

Таке рішення суду в цілому відповідає матеріалам справи, вимогам закону.

В засіданні апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Копію свідоцтва про смерть в матеріали справи надала позивачка ОСОБА_6, пояснивши, що вже і не знає, підтримувати їй апеляційну скаргу, чи ні.

Згідно ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу (ч.І).

Якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи чи припинення юридичної особи - сторони у спірних правовідносинах після ухвалення рішення, що не допускає правонаступництва, не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

Оскільки ухвалене судом рішення являється, на думку судової колегії, законним і обґрунтованим, обидва позови (позови кожної із сторін) не допускають правонаступництва, судова палата вважає можливим , оцінюючи всі обставини справи у сукупності, залишити рішення суду в силі, відхиливши апеляційну скаргу ОСОБА_6, доводи якої правомірність висновків суду не спростовують

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308,315,317,218 ЦПК України, судова палата, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 01 квітня 2015 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :