Справа № 369/6919/14ц Головуючий у І інстанції Усатов Д.Д.
Провадження № 22-ц/780/1356/15 Доповідач у 2 інстанції Воробйова Н. С.
Категорія 24 06.04.0205
РІШЕННЯ

Іменем України

06 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Приходька К.П., Верланова С.М.

при секретарі Бобко О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 грудня 2014 року у справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

Встановила :

У липні 2014 року позивач звернувся з названим позовом до відповідача.

Посилався на те, що 19 липня 2013 року між товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» та громадянином України ОСОБА_4 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту АС № 007764, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, які не суперечать чинному законодавству України, та пов'язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Тоуоtа», д/н НОМЕР_1.

04 серпня 2013 року в м. Києві на пр-ті Перемоги, 37, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2, автомобіля «Тоуоtа», д/н НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, автомобіля НОМЕР_4, яким керувала ОСОБА_5, автомобіля НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_6 та автомобіля НОМЕР_6, яким керувала ОСОБА_7

22 серпня 2013 року постановою Солом'янського районного суду м. Києва було встановлено, що ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_2 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості, під час руху не слідкував за технічним станом транспортного засобу, внаслідок чого ліве переднє колесо відокремилося від транспортного засобу, що спричинило зіткнення з автомобілями «Тоуоtа», д/н НОМЕР_1, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Даною постановою ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортних засобів) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

02 вересня 2013 року до ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування вх. № 15/04/9.01/2282.13 звернувся ОСОБА_4 у зв'язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов договору страхування.

26 вересня 2013 року ТДВ «СК «ВіДі-Страхування», на підставі страхового акту № АС-006849 від 12.09.2013 р. з розрахунком суми страхового відшкодування до нього та керуючись рахунком № ВДиС-0023463 від 12.08.2013 р., здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 102 338, 74 грн.

Зазначав, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у відкритому акціонерному товаристві «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/9215288, за яким останнє взяло на себе обов'язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особам внаслідок експлуатації автомобіля НОМЕР_2 особою, відповідальність якої застрахована. Лімітом відповідальності ВАТ «НАСК «Оранта» за шкоду, заподіяну майну відповідно до полісу встановлено грошову сума у розмірі 50 000, 00 грн. Тобто, ВАТ «НАСК «Оранта» є відповідальним за завдання ОСОБА_2 збитку відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в межах лімітів передбачених полісом в розмірі 49 490, 00 грн., де 510, 00 грн. - франшиза.

28 травня 2014 року ВАТ «НАСК «Оранта» через ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві, відповідно до вимог закону та умов полісу, здійснило виплату страхового відшкодування на користь ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» в розмірі 51 210, 50 грн.

У зв»язку з цим, для відшкодування шкоди в повному обсязі, відповідач зобов'язаний сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), що становить 52 848, 74 грн.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування», суму в розмірі 52 848, 74 грн. на відшкодування шкоди та судові витрати по справі.

У ході розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та остаточно просив стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування», суму в розмірі 53 358, 74 грн. на відшкодування шкоди та судові витрати по справі в розмірі 533, 58 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач та його представник проти задоволення позову заперечували частково, в частині розміру заподіяної шкоди просили зменшити суму, що підлягала відшкодуванню, посилаючись на тяжкий матеріальний стан сім»ї .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 23 грудня 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» суму в розмірі 53 358, 74 грн. на відшкодування шкоди та судові витрати по справі в розмірі 533, 58 грн.

В апеляційній скарзі відповідач просив змінити рішення суду в частині розміру, що підлягає стягненню на користь позивача. Вказував на те, що на даний час він перебуває у скрутному матеріальному становищі, має на утриманні дружину, неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та чекають народження другої дитини. Просив урахувати, що рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 03 лютого 2014 року на користь іншого учасника ДТП ОСОБА_6 з нього стягнуто 113189,10 грн. на відшкодування шкоди пов»язаної з пошкодженням автомобіля останнього, а також те, що його страховою компанією ВАТ «НАСК «Оранта» позивачу відшкодовано суму 51210,50 грн.

Просив зменшити суму відшкодування до 3000 грн.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

По справі встановлено, що 19 липня 2013 року між товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» та громадянином України ОСОБА_4 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту АС № 007764, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, які не суперечать чинному законодавству України, та пов'язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Тоуоtа», д/н НОМЕР_1.

04 серпня 2013 року в м. Києві на пр-ті Перемоги, 37, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2, автомобіля «Тоуоtа», д/н НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, автомобіля НОМЕР_4, яким керувала ОСОБА_5, автомобіля НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_6 та автомобіля НОМЕР_6, яким керувала ОСОБА_7

22 серпня 2013 року постановою Солом'янського районного суду м. Києва було встановлено, що ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_2 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості, під час руху не слідкував за технічним станом транспортного засобу, внаслідок чого ліве переднє колесо відокремилося від транспортного засобу, що спричинило зіткнення з автомобілями «Тоуоtа», д/н НОМЕР_1, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Даною постановою ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортних засобів) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

02 вересня 2013 року до ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування вх. № 15/04/9.01/2282.13 звернувся ОСОБА_4 у зв'язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов договору страхування.

26 вересня 2013 року ТДВ «СК «ВіДі-Страхування», на підставі страхового акту № АС-006849 від 12.09.2013 р. з розрахунком суми страхового відшкодування до нього та керуючись рахунком № ВДиС-0023463 від 12.08.2013 р., здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 102 338, 74 грн.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у відкритому акціонерному товаристві «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/9215288, за яким останнє взяло на себе обов'язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особам внаслідок експлуатації автомобіля НОМЕР_2 особою, відповідальність якої застрахована. Лімітом відповідальності ВАТ «НАСК «Оранта» за шкоду, заподіяну майну відповідно до полісу встановлено грошову сума у розмірі 50 000, 00 грн. (510, 00 грн. - франшиза ).

28 травня 2014 року ВАТ «НАСК «Оранта» через ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві, відповідно до вимог закону та умов полісу, здійснило виплату страхового відшкодування на користь ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» в розмірі 51 210, 50 грн..

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ст. 1191 цього Кодексу особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до пп.33.1.4. п. 33.1. ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», «водій транспортного засобу, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу».

Згідно з абзацом «ґ» пп.38.1.1. п.38.1. ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.»

Згідно Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» ( зі змінами) майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями джерела підвищеної небезпеки має наставати як при цілеспрямованому їх використанні так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Збитки відшкодовуються в повному обсязі відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. З винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобовязання про відшкодування шкоди.

В розумінні ст..1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Згідно ч.4 ст.1193 ЦК України, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

Задовольняючи вимоги позивача, суд виходив з обставин справи та вимог чинного законодавства та дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач має відшкодувати страховику різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) та судові витрати.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що у даному випадку, відповідно до положень ч.4 ст.1193 ЦК України , з урахуванням матеріального становища відповідача (на даний час не працює, має на утриманні дружину, двох неповнолітніх дітей - синів ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.81,80, 142). Крім того, як встановлено з матеріалів справи, за рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 03 лютого 2014 року, згідно якого на користь іншого учасника ДТП ОСОБА_6 з ОСОБА_2 проводиться стягнення 113 189,10 грн. на відшкодування шкоди, пов»язаної з пошкодженням автомобіля останнього (а.с.76-77, 82), а також те, що страховою компанією ВАТ «НАСК «Оранта», якою було застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача, позивачу здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 51 210,50 грн.), розмір відшкодування шкоди, завданої відповідачем, можливо зменшити до 20 358,74 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.307,308 ЦПК України, колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 грудня 2014 року змінити. Зменшити розмір, що підлягає відшкодуванню позивачеві з 53 358, 74 грн. до 20 358, 74 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: