Справа № 476/1253/15-ц
Провадження № 2-з/476/4/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2015року суддя Єланецького районного суду Миколаївської області Раєвич Т.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

30 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу. Одночасно від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову по вищевказаній справі, в якій просила суд з метою забезпечення заявленого позову, накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належать ОСОБА_2. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач по даній справі відмовляється сплатити борг в добровільному порядку, ігнорує її звернення та вимоги щодо повернення боргу. Вважає, що неприйняття мір по забезпеченню позову може в подальшому привести до ускладнення виконання рішення суду та існує ймовірність того, що відповідач спробує уникнути відповідальності по поверненню позичених ним коштів.

Дослідивши матеріали заяви, приходжу до наступного.

Згідно до ч. 1ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ЦПК України, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-який стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову " №9 від 22 грудня 2006 року встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені в звязку із застосуванням відповідних заходів.

З огляду на вищевикладене, вважаю, що позивач не обгрунтувала свою заяву щодо наявності причинного звязку між незастосуванням накладення арешту на рухоме та нерухоме майно , яке належить відповідачу ОСОБА_2, та наслідком у вигляді потенційної загрози виконання рішення суду, що є її обовязком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України. У поданій до суду заяві про забезпечення позову позивач не конкретизувала на яке саме майно (рухоме або нерухоме) слід накласти арешт, яка його вартість та де воно знаходиться, докази належності майна відповідачу, ідентифікуючі ознаки майна (вид, марка, реєстраційний номер, тощо) та інформація щодо осіб, у яких знаходиться майно.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи , підстав для застосування даного виду забезпечення позову не вбачаю та вважаю за необхідне відмовити в задоволенні заяви щодо забезпечення позову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_2, оскільки позивачем не визначено, на яке саме майно вона клопоче накласти арешт, де воно знаходиться та якими правовстановлюючими документами підтверджується право власності відповідача на це майно.

Керуючись ст.ст. 151,152,153,293 ЦПК України, п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову " № 9 від 22 грудня 2006 року,-

УХВАЛИЛА:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про забезпечення позовувідмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Єланецький районний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Т.М. Раєвич