Справа № 161/6245/15-ц
Провадження № 2/161/2359/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гриня О.М.

при секретарі Пилипюк Л.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної акціонерної страхової компанії «Оранта», ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення дорожньої транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до НАСК «Оранта», ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення дорожньої транспортної пригоди.

Свій позов мотивує тим, що 26 грудня 2013 року близько 17 год. 00 хв. в місті Луцьку ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2101», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Карпенка Карого, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5.

Постановою Луцького міськрайонного суду від 27 січня 2014 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративні стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. та у виді штрафу у розмірі 4 000 грн. відповідно.

Вказує, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль НОМЕР_3, який належить позивачу, отримав механічні пошкодження, вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля становить 26 500 гривень.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6, як власника автомобіля марки «ВАЗ-2101», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, була застрахована в НАСК «Оранта» однак страхова компанія добровільно відшкодувати збитки відмовляється.

Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідачів солідарно матеріальну шкоду в розмірі 26 500 грн. та судові витрати по справі.

В судовому засіданні позивач та її представник, кожен окремо, позовні вимоги підтримали з підстав наведених в позовній заяві, позов просили задовольнити.

Представник відповідача НАСК «Оранта» в судовому засіданні проти задоволення позову в частині вимого до НАСК «Оранта» заперечував, щодо позовних вимог до ОСОБА_4 поклався на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2101», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Карпенка Карого, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за № 6, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від вини.

Постановою Луцького міськрайонного суду від 27 січня 2014 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративні стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. та у виді штрафу у розмірі 4 000 грн. відповідно.

Відповідно до ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Приймаючи до уваги, що постановою судді від 27 січня 2014 року встановлена винність ОСОБА_4 в даній дорожньо-транспортній пригоді, постанова не скасована, відповідно встановлені судом обставини при розгляді справи про адміністративне правопорушення не підлягають доказуванню при розгляді цивільної справи.

Таким чином, невідповідність дій ОСОБА_4 вимогам п.п. 2.9 (а)., 13.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинно-наслідковому звязку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та вбачається вина останнього.

В судовому засіданні встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6, як власника автомобіля марки «ВАЗ-2101», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, була застрахована в НАСК «Оранта».

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобовязаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно акту прийому-передачі виконаних робіт № 4 від 17 лютого 2015 року з додатками, загальна вартість ремонтних робіт із заміною пошкоджених запчастин становить 26 500 грн.

Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 37.1.4. ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відмовляє у виплаті страхового відшкодування в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоровю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Судом встановлено, що заяву про виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 подала лише 13.01.2015 року, на що листом від 27.01.2015 року № 09-02-09/1198 отримала відмову в звязку з пропуском річного строку на звернення до страхової компанії з вимогою про виплату страхового відшкодування.

А тому, вимога позивача про стягнення 26 500 грн. в рахунок відшкодування матеріального збитку з НАСК «Оранта» не підлягає до задоволення.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1188 ЦП України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_4 слід стягнути в користь ОСОБА_1 26 500 грн. в рахунок відшкодування матеріального збитку, в результаті пошкодження автомобіля НОМЕР_2.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 59, 60, 88, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, на підставі ст.ст. 979, 988, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України, Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (42243, село Прилуцьку, вул. Бойка, 5, Ківерцівського району, Волинської області) в рахунок відшкодування матеріального збитку, в результаті пошкодження автомобіля НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 (43000, АДРЕСА_1) 26 500 (двадцять шість тисяч пятсот) грн. 00 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 265 (двісті шістдесят пять) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Гринь О.М.