Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/5154/14-ц
Провадження № 2/553/166/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09.11.2015м. Полтава

Ленінський районний суд м .Полтави в складі:

головуючого Андрущенко С.А.,

при секретарі Павленко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства „Полтаватеплоенерго звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання у вигляді опалення та гарячого водопостачання, посилаючись на те, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1, користується послугами по теплопостачанню у вигляді опалення і гарячого водопостачання, але не розраховуються за них, в звязку з чим утворилась заборгованість за період з 01.09.2009 року по 01.09.2011 року в сумі 3 221 грн. 56 коп. та нараховано індекс інфляції в сумі 790 грн. 92 коп. та 3% річних в сумі 396 грн. 62 коп., а всього 4 409 грн. 10 коп., тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість та судові витрати.

Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримував з підстав викладених в позовній заяві, в останнє судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява, в якій він просить розглядати справу у його відсутність.

Відповідач в судових засіданнях заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що відсутній письмовий договір та наявність договірних відносин взагалі, позивачем пропущено строк позовної давності, вимоги позивача нічим не обґрунтовані та недоведені відповідними розрахунками, суми зазначені в так званих розрахунках заборгованості не підтверджуються ніякими первинними документами про надання послуг, не надано жодного документу підтверджуючого фактичне надання послуг саме відповідачу, розрахунок заборгованості наданий представником позивача є неналежним та не допустимим доказом, додатки до позовної заяви не засвідчені належним чином, не надано документів на підтвердження правомочності Генерального директора на видачу представникові позивача довіреності на право представлення інтересів позивача у суді.

Крім того, відповідач в судових засіданнях наполягав на тому, що договір про надання послуг теплопостачання від 30.10.2007 року укладений між ним та позивачем є фальшивим, оскільки він його не підписував, в звязку з чим за його клопотанням двічі призначалась судова почеркознавча експертиза. Вперше ухвала суду не була виконана, у звязку з відмовою експертної установи прийняти ухвалу разом із справою до виконання з посиланням на перебування експерта у відпустці. Вдруге справа повернулася з експертної установи без виконання у звязку з тим, що відповідач не сплатив вартість робіт по проведенню експертизи, що свідчить про намагання відповідача затягнути розгляд справи та зловживання своїми правами.

В судові засідання призначені о 11 год. 00 хв. 23 вересня 2015 року, 11 год. 00 хв. 26 жовтня 2015 року, 14 год. 00 хв. 09 листопада 2015 року відповідач не зявлявся, рекомендовані листи направлені на його адресу повернулися до суду з відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних обставин.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, користується послугами по теплопостачанню у вигляді опалення і гарячого водопостачання, що підтверджується договором про надання послуг теплопостачання від 30 жовтня 2007 року, укладеним між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та ОСОБА_1, але не розраховуються за них, в звязку з чим утворилась заборгованість за період з 01.09.2009 року по 01.09.2011 року в сумі 3 221 грн. 56 коп. та нараховано індекс інфляції в сумі 790 грн. 92 коп. та 3% річних в сумі 396 грн. 62 коп., а всього 4 409 грн. 10 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості доданих до позовної заяви.

Статтею 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про теплопостачання", у разі несвоєчасної сплати платежів за споживання теплової енергії споживач сплачує пеню за встановленими законодавством або договором розмірами. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

На підставі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, зобовязаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

У відповідності до ст. ст. 64, 66, 68 ЖК України споживач зобовязаний своєчасно, в установлений договором термін, оплачувати надані послуги щомісячно.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позовна давність може бути збільшена за домовленістю сторін, що передбачено ст. 259 ЦК України.

Статтею 259 ЦК України визначено, що позовна давність може бути збільшена за домовленістю сторін.

Пунктом 10.10 Договору про надання послуг теплопостачання від 30 жовтня 2007 року, укладеного між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та ОСОБА_1, визначено, що теплопостачальна організація та споживач дійшли згоди про збільшити строк позовної давності до 10 років та встановили, що вказаний строк застосовується до правовідносин, які виникли до укладення даного Договору.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що відповідач своєчасно не сплачує кошти за надані послуги по теплопостачанню у вигляді опалення і гарячого водопостачання, заява відповідача про застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню, оскільки сторони дійшли згоди про збільшити строк позовної давності до 10 років, а тому позовні вимоги позивача у відповідності до ст.ст.64, 68 Житлового Кодексу України, є законними і підлягають стягненню на користь ПОКВПТГ „Полтаватеплоенерго.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 213-215, 224, 228 ЦПК України, ст. ст. 64, 66, 68 ЖК України, ст.ст. 259, 322, 526 ЦК України, ст.32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. 25 Закону України "Про теплопостачання", суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» заборгованість в сумі 4 409 грн. 10 коп., та судовий збір в розмірі 243,60 грн., а всього 4 652 грн. 70 коп..

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_3