Номер провадження: 22-ц/785/5634/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Кравця Ю.І., Сидоренко І.П.

при секретарі Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» про стягнення грошових коштів та моральної шкоди,-

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення грошових коштів за Договором банківського рахунку № 250057886 від 25.07.2013 року у сумі 132 938,00 гривень, 25 % річних у сумі 5 463,59 гривень, пеню у сумі 7 976,46 гривень, індекс інфляції у сумі 7 444,52 гривень та моральну шкоду у розмірі 15 000 гривень (а. с. 2-6).

В обґрунтування свого позову посилався на те, що 25.07.2013 року між ним та ПАТ «Імексбанк» було укладено Договір банківського рахунку № 250057886. Банк відмовляється повертати ОСОБА_2 його внесок, у звязку з чим позивач був змушений звернутись до суду.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08 квітня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Імексбанк» на його користь грошові кошти у розмірі 132 938,00 гривень. В іншій частині позову відмовлено (а. с. 28-31).

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення змінити, стягнути з Банку на його користь 25 % річних у сумі 5 463,59 гривень, пеню у сумі 7 976,46 гривень, індекс інфляції у сумі 7 444,52 гривень, а всього 20 844,57 гривень, посилаючись на необґрунтованість рішення суду, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (а. с. 54-56).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги ОСОБА_2 з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_2 в частині стягнення грошових коштів за Договором банківського рахунку і відмовляючи у задоволенні позову про стягнення процентів за цим вкладом, суд першої інстанції виходив із того, що спірні правовідносини регулюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який діяв в період відкликання банківської ліцензії ПАТ «Імексбанк», що унеможливлює застосування до відповідача фінансових (економічних) санкцій за невиконання, неналежне виконання зобовязань перед кредиторами.

Такий висновок суду відповідає вимогам закону і зібраним доказам.

Судом встановлено, що 25 липня 2013 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Імексбанк» було укладено Договір банківського рахунку № 250057886, відповідно до умов якого Банк відкрив ОСОБА_2 поточний рахунок № 3996 // 5101 та зобовязався прийняти і зараховувати на відкритий рахунок грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження Клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (а. с. 7-8).

Відповідач своїх зобовязань за Договором банківського рахунку належним чином не виконує, у звязку з чим ОСОБА_2 просив суд стягнути з ПАТ «Імексбанк» на його користь суму вкладу у розмірі 132 938,00 гривень, 25 % річних у сумі 5 463,59 гривень, пеню у сумі 7 976,46 гривень, індекс інфляції у сумі 7 444,52 гривень та моральну шкоду у розмірі 15 000 гривень.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1061 ЦК України Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов'язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Як вбачається із рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26 січня 2015 року за № 16 «Про затвердження тимчасової адміністрації в АТ «Імексбанк», постановою Правління Національного банку України від 26 січня 2015 року за № 50 ПАТ «Імексбанк» віднесено до категорії неплатоспроможних, з 27.01.2015 року розпочато процедуру виведення ПАТ «Імексбанк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації, строком з 27.01.2015 року по 26.04.2015 року (а. с. 24).

Згідно з ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 цього Закону установлено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти. Вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Згідно з положеннями ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань, є кредитором банку.

Відтак, після запровадження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації стосовно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання Національним банком України банківської ліцензії та переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Так, процедура повернення вкладу у разі ліквідації банку встановлена спеціальним Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за положеннями якого з дня призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст. 52 вказаного Закону. Зокрема, вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, погашаються у четверту чергу.

Згідно з ч. 1 ст. 26 зазначеного Закону встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття того рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень.

Частиною 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, зокрема, банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав.

Відповідно до ч. 3 ст. 1075 ЦК України, залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення на користь позивача з ПАТ «Імексбанк» грошових коштів у розмірі 132 938,00 гривень.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні вимог про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання договору банківського рахунку, оскільки згідно ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Необґрунтованим є довід апеляційної скарги про те, що відповідачем не було надано заперечень, а відповідно і доказів, а відтак незрозуміло які докази були досліджені судом. Так, заперечення проти позову та копія рішення Фонду № 16 від 26.01.2015 року разом з копією довіреності представника відповідача були надані до суду 15.04.2015 року, за вх. № 30117/15 (а.с.21-25). Доводи, які повязані з посиланням апелянта на ненадання представником відповідача доказів по справі не спростовують правильні висновки суду першої інстанції.

Інших доводів апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 квітня 2015 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права підстав для його скасування немає.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 квітня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий Погорєлова С.О.

Судді Кравець Ю.І.

ОСОБА_3