АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ

15 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Глущенко Н.Г.

суддів - Осіяна О.М., Деркач Н.М.

за участю секретаря - Ялової Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 4 серпня 2014 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ейфель» до ОСОБА_2, треті особи - Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Ричка Катерина Юріївна, ОСОБА_4, про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИЛА:

Суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 04.08.2014 року було постановлено ухвалу про забезпечення позову, згідно якої накладено арешт на незавершене будівництво: сваї в кількості 288 одиниць, діаметром 620 мм, довжиною від 9 до 13 метрів у вигляді недобудови згідно висновку від 17.10.2011 року ГВЗУ «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» за адресою: АДРЕСА_1, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 1758858 від 18.04.2013 року, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 /а. с. 17-18/.

З цією ухвалою не погодився відповідач ОСОБА_2 і звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу про забезпечення позову, посилаючись на те, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права / а. с. 22-23 /.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а ухвалу суду, в силу ст. 312 ЦПК України, - скасувати з наступних підстав.

ТОВ «Ейфель» 31.07.2014 року звернулося до суду з клопотанням про забезпечення позову / а. с. 13-15 /.

Суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 04.08.2014 року було постановлено ухвалу про забезпечення позову, згідно якої накладено арешт на незавершене будівництво: сваї в кількості 288 одиниць, діаметром 620 мм, довжиною від 9 до 13 метрів у вигляді недобудови згідно висновку від 17.10.2011 року ГВЗУ «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» за адресою: АДРЕСА_1, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 1758858 від 18.04.2013 року, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 / а. с. 17-18 /.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України - суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ЦПК України, заходи забезпечення позову.

Частина 2 ст.151 ЦПК України передбачає, що повинно бути зазначено у заяві про забезпечення позову.

В силу ч. 3 ст. 151 ЦПК України - забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а згідно ч. 5 ст. 153 ЦПК України - про вжиття забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена.

Відповідно до ст.ст.151,153 ЦПК України та роз'яснень Верховного Суду України, викладених в п.1 постанови Пленуму від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»,- єдиною підставою для забезпечення позову є мотивована заява будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Однак, в порушення вище зазначених вимог процесуального закону, вирішуючи питання щодо забезпечення позову та постановляючи 04.08.2014 року ухвалу про забезпечення позову, - суд першої інстанції не зазначив підстави обрання такого виду забезпечення позову, як і не обґрунтував причини застосування заходів по забезпеченню позову, не вказав на ті обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та не вказав порядок виконання.

Згідно роз'яснень Верховного Суду України, викладених в п.4 постанови Пленуму від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» - розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, як роз'яснив Верховний Суд України у вище вказаному п. 4 постанови Пленуму, - суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами виник щодо об'єкту незавершеного будівництва (його витребування та скасування державної реєстрації права власності на це незавершене будівництво: сваї в кількості 288 одиниць, діаметром 620 мм, довжиною від 9 до 13 метрів), але суд, накладаючи арешт на це незавершене будівництво, не встановив чи проводяться якісь роботи на цьому будівництві, з чого складається воно на сьогоднішній день (суд послався в ухвалі на висновок технічного огляду 2011 року і це при тому що ухвалу постановлено 04.08.2014 року) та чи не приведе такий арешт до незворотніх наслідків, тощо.

За таких обставин, ухвала суду від 04.08.2014 року не може залишатись в силі і підлягає скасуванню.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, як така що не відповідає вимогам процесуального закону та матеріалам справи, з передачею питання щодо забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 151-153,303,307,312 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.08.2014 року про забезпечення позову - скасувати та передати питання щодо забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ: