У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Черненко В.А., Журавель В.І., Лесько А.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про визнання кредитного договору у зв'язку із заміною боржника у зобов'язанні таким, що укладений, припинення зобов'язання за кредитним договором та визнання договору купівлі-продажу таким, що укладений, за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою його представником ОСОБА_6, на рішення апеляційного суду Львівської області від 20 листопада 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (долі - ПАТ «Банк Форум») звернулось до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути на свою користь з відповідача заборгованість за кредитним договором від 11 червня 2008 року у розмірі 400 636 грн 82 коп. та судові витрати.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 11 червня 2008 року між акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 38 тис. доларів США та зобов'язався повернути суму кредиту і проценти за ним у розмірі 13% річних до 10 червня 2021 року. Зазначав, що відповідач свої зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 400 636 грн. 82 коп., яку просить стягнути на свою користь.

У грудні 2013 року ОСОБА_7 звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому просив визнати кредитний договір від 11 червня 2008 року у зв'язку із заміною боржника у зобов'язанні таким, що укладений; припинити його зобов'язання за вказаним кредитним договором та визнати договір купівлі-продажу від 11 червня 2008 року таким, що укладений.

Свої вимоги ОСОБА_7 мотивував тим, що ним 11 червня 2008 року була придбана квартира АДРЕСА_1. Вказував, що 2 липня 2008 року між ОСОБА_8, який діяв в його інтересах, та ОСОБА_5 було укладено договір про завдаток на виконання домовленостей щодо купівлі - продажу вказаної квартири. ОСОБА_5, з метою підтвердження намірів щодо купівлі зазначеної квартири, 19 травня 2009 року була надана розписка, відповідно до якої останній зобов'язався виконати всі умови договору завдатку від 2 липня 2008 року. Зазначав, що ОСОБА_5 неодноразово звертався у Львівську філію АКБ «Форум» з заявами про те, що саме ним здійснюються платежі за кредитним договором від 11 червня 2008 року та просив замінити боржника за вказаним кредитним договором. На його думку, між сторонами було фактично досягнуто згоди, щодо заміни позичальника за вищевказаним кредитним договором, оскільки обов'язки позичальника виконував ОСОБА_5 (проводив платежі), а банк не заперечував.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 4 квітня 2014 року у позові ПАТ «Банк Форум» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 таким, що укладений.

Визнано кредитний договір від 11 червня 2008 року таким, що укладений із заміною боржника з ОСОБА_4 на ОСОБА_5

Припинено зобов'язання ОСОБА_4, як позичальника за кредитним договором від 11 червня 2008 року.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 20 листопада 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, позов ПАТ «Банк Форум» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором від 11 червня 2008 року у розмірі 400 636 грн 82 коп.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_7, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи первісний позов і відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права.

Зокрема, суд дійшов вірного висновку про те, що банк має право стягнення заборгованості, оскільки ОСОБА_4 не виконані зобов'язання за кредитним договором від 11 червня 2008 року.

Договір від 19 травня 2009 року про переведення боргу на ОСОБА_5 не був погоджений банком та не підписаний повноважним представником банку, а тому, виходячи із положень ст. ст. 638 - 640 ЦК України, такий договір не є укладеним, не породжує будь-яких правових наслідків і не може бути підставою звільнення ОСОБА_4 від виконання взятих ним на себе зобов'язань згідно кредитного договору від 11 червня 2008 року.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 20 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

В.І. Журавель

А.О. Лесько