Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/1411/15-ц Головуючий у 1-й інст. Лєдньов Д. М.
Категорія 54 Доповідач Микитюк О. Ю.

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого Микитюк О.Ю.
суддів Товянської О.В. Гансецької І.А.
при секретарі Кравчук Л.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферпласт Україна» про визнання звільнення незаконним, скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку
за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 11 березня 2015 року,
встановила:
20 січня 2015 року ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Під час розгляду справи уточнив позовні вимоги і остаточно просив поновити строк звернення до суду, визнати звільнення з роботи незаконним, поновити його на роботі на посаді оброблювача деталей з 24.03.2014 року шляхом скасування наказу про звільнення, стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за період з 25 березня 2014 року по 11 березня 2015 року в сумі 20591грн.72коп. (а.с.114). В обгрунтування позову зазначив, що з 7 березня 2014 року працював у відповідача на посаді оброблювача деталей. Наказом від 24 березня 2014 року він звільнився з роботи в зв`язку з призовом на військову службу. В подальшому до трудового законодавства були внесені зміни, які мають зворотню дію в часі щодо збереження за ним місця роботи і заробітної плати.
Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 11 березня 2015 року у позові відмовлено за пропуском строку звернення до суду.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Встановлено, що з 7 березня 2014 року позивач працював у ТОВ «Ферпласт Україна» на посаді оброблювача деталей.
Відповідно до вимог Указу Президента України „Про часткову мобілізацію від 17 березня 2014 року №303/2014 він 20 березня 2014 року був призваний для проходження військової служби по мобілізації 20.03.2014 року (а.с.12) і з 02 травня по 10 листопада 2014 року брав участь у антитерористичній операції в Донецькій та Луганській областях.
Наказом №25-к від 24 березня 2014 року він звільнився з роботи в зв`язку з призовом на військову службу на підставі п.3 ст.36 КЗпП України.
Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення проведення мобілізації від 27 березня 2014 року, який набрав чинності 01.04..2014 року, ст.119 КЗпП України доповнена частиною третьою такого змісту: „Працівникам, які призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, але не більше одного року, гарантується збереження місця роботи, посади і середнього заробітку".
Пунктом 2 Прикінцевих положень до Закону України від 20.05.2014 року „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації, який набрав чинності 08.06.2014 року, дія поширена на громадян України, які починаючи з 18 березня 2014 року були призвані на військову службу на підставі Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303 "Про часткову мобілізацію.
За таких обставин ОСОБА_1 має право на збереження місця роботи, посади і середнього заробітку на період не більше року. Цей період закінчився 20 березня 2015 року.
Враховуючи наведене, позовна вимога про поновлення на роботі не може бути задоволена, а наказ про звільнення позивача слід змінити в частині дати звільнення (на 20.03.2015 року) і стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за період з 25 березня 2014 року по 11 березня 2015 року. Строк закінчення цього періоду визначив позивач, тому згідно принципу диспозитивності цивільного процесу (ст.11 ЦПК України) суд не може вийти за межі позовних вимог.
Позивач пропустив передбачений ст.233 КЗпП України місячний строк для звернення до суду, проте колегія суддів вважає, що строк пропущений з поважних причин і має бути поновлений. З 02 травня по 10 листопада 2014 року позивач брав участь у антитерористичній операції (а.с.10), а згідно медичної документації 22 листопада 2014 року він під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 отримав травму ноги і по 28 грудня 2014 року перебував на лікуванні, був звільнений від службових обов`язків (а.с.22).
Відповідно до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 (із подальшими змінами), працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.
Згідно наданого відповідачем розрахунку, виконаного виходячи із погодинної форми оплати праці за встановленим тарифом, середній заробіток позивача за період з 25 березня 2014 року по 11 березня 2015 становить 15254грн.72коп.
Рішення ухвалено із порушенням норм матеріального права, а тому його належить скасувати і ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 314, 316, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів
вирішила:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Скасувати рішення Богунського районного суду м.Житомира від 11 березня 2015 року і ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.
Змінити наказ №25-к від 24 березня 2014 року про звільнення ОСОБА_1 з посади оброблювача деталей в зв`язку з призовом на військову службу на підставі п.3 ст.36 КЗпП України в частині дати звільнення, змінити дату звільнення на 20 березня 2015 року. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферпласт Україна» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період з 25 березня 2014 року по 11 березня в розмірі 15254грн.72коп. (без урахування утримання податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів).
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферпласт Україна» на користь держави судовий збір в розмірі 487грн.20коп.
В решті вимог відмовити за безпідставністю.
Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.
Головуюча:
Судді: