Справа № 373/687/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

09 квітня 2015 року м. Переяслав-Хмельницький

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

під головуванням судді Свояка Д.В.,

при секретарі Литвишко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницький справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання виконання договору позики,-

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом і просить стягнути з відповідача на виконання договору позики від 23.12.2010 збитки у розмірі 219000 грн, на користь позивача на дату 25.02.2015; стягнути судові витрати у розмірі 2190 грн.

У судове засідання позивач та представник позивача не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надіслали заяви, в яких просять розглядати справу без їх участі, проти винесення заочного рішення не заперечують.

Керуючись положеннями ч. 3 ст. 122, ч. 2 ст. 75 ЦПК України виклик відповідача відбувався через оголошення у пресі (газета «Урядовий кур`єр» №53 від 24.03.2015).

У судове засідання відповідач не з'явився.

Зважаючи на викладене, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Відповідно до наявних в матеріалах справи документів між позивачем та відповідачем 23.12.2010 було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Переяслав-Хмельницького міського нотаріального округу Київської області Почтарьовим С.О. про що зроблено запис в реєстрі № 951.

При укладені договору сторони керувалися ст. 1046 ЦК України, відповідно до якої за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, що регулюються главою 71 ЦК України

Відповідно до п.п. 1, 3 зазначеного договору позивач передає відповідачу грошові кошти у сумі 200000 грн., а відповідач зобов`язується повертати позивачу на цю суму, з дня підписання договору, в натуральному виразі 100 поросят на суму 150000 грн. та 100 тонн фуражного зерна на суму 50000 грн., у строк до 23.12.2012.

Пунктом 4 передбачено, що відповідач зобов`язаний повертати позивачу на позичену ним суму кожного року по 10 поросят середньою вагою 100 кілограмів одна голова та по 10 тонн фуражного зерна, а позивач зобов`язаний приймати це від відповідача до 23 грудня кожного наступного року з дня підписання цього договору.

Докази припинення дії договору в матеріалах справи відсутні.

Станом на день звернення позивача до суду, зазначений договір позики мав бути виконаний відповідачем в натуральній формі в частині повернення позивачу 30 поросят середньою вагою 100 кг одна голова та 30 тонн фуражного зерна, що еквівалентно 219000 грн на дату 25.02.2015. Проте, жодного повернення частини позики відповідачем здійснено не було.

Вартість фуражного зерна та поросят станом на 25.02.2015 підтверджується інформацією з інформаційного бюлетеню незалежної громадської Експертної ради з питань цінової ситуації на аграрному ринку, а також з динаміки закупівельних цін на свиней, наданої Аналітичним відділом Асоціації свинарів України.

Згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч.2 ст.612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможивість виконання, що випадково настали після прострочення.

Ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Таким чином, суд приходить до висновку що позов про стягнення заборгованості з відповідача підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідача.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст.ст. 525, 526, 610, 611, 612, 625, 1046, 1049 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 212, 215, 224, 226 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання виконання договору позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (і.н.НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 (і.н.НОМЕР_2) збитки за договором позики від 23.12.2010 у розмірі 219000 (двісті дев`ятнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (і.н.НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 (і.н.НОМЕР_2) судові витрати у розмірі 2190 (дві тисячі сто дев`яносто) гривень.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Київської області через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.В.Свояк