Справа № 496/85/15-ц
Провадження № 2/496/380/15
10 березня 2015 року
Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Буран В.М.
секретар - Камочкіна АЮ.,
розглянувши в судовому засіданні в м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,-
А тому позивач був змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.
Позивач в судове засідання з'явився, наполягав на позовних вимогах в повному обсязі.
Відповідачі до судового засідання двічі не з'явились, хоча були повідомлені належним чином, про день слухання справи, а тому за згодою позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України.
Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом досліджено письмові докази в справі: договір позики, копія надана до матеріалів справи.
ОСОБА_1 одночасно разом з ОСОБА_3 вирішили придбати для перепродажу у ОСОБА_4 транспортний засіб марки «FORD FIESTA» 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.
01.03.2013р. ОСОБА_4 видав ОСОБА_1 та ОСОБА_3 довіреність на право розпорядження цим автомобілем.
07.04.2014р. ОСОБА_3 умовив ОСОБА_4 видати йому повторну довіреність на розпорядження транспортного засобу «FORD FIESTA», ОСОБА_3 без відома ОСОБА_1 продав автомобіль «FORD FIESTA».
14.11.2014р. направив на адресу ОСОБА_2 рекомендованим листом з вимогою провести розрахунок не пізніше 30.11.2014р. (а.с.12).
У відповідності з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно вимог ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Таким чином, між сторонами укладено простий письмовий договір позики, що відповідає вимогам законодавства. Що стосується стягнення суми пені та процентів за користування коштів, то суд вважає що в цієї частині вимоги також відповідають закону, а саме ст..ст. 625, 1048 ЦК України та умовам договору позики.
Однак суд не вбачає підстав для застосовування солідарного стягнення боргу з відповідачів.
Посилання позивача на ч. 4 ст. 65, ч. 2 ст. 73 СК України, як на підставу солідарної відповідальності, суд вважає некорректною, оскільки позивачем не доведено а з спірного договору не вбачається, що гроші отримані ОСОБА_2 були використані саме в інтересах сім'ї.
Стаття 541 ЦК України, зазначає, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. У даному випадку відсутні як договірні так і законні підстави для солідарної відповідальності.
ОСОБА_3 договір позики не підписував, з матеріалів справи вбачається що у позивача з ОСОБА_3 були свої справи.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. 1047, 104 9 ЦК України , ст.ст. 10, 60, 208, 209 , 212-215, 223, 224-229
ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, стягнення відсотків та пені та витрат на правову допомогу - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики у сумі 236 683, 61 грн., відсотки за користування грошовими коштами у сумі 43 451,80 грн., пеню за прострочення повернення боргу у сумі 73 371,92 грн., що остаточно складає: 353 507,33 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за надання правової допомоги у сумі 1200 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 3535 гривень.
В решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десятим днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Суддя Біляївського районного суду
Одеської області Буран В.М.