У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Лесько А.О.,

Хопти С.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Глуховцева Наталія Володимирівна, про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2014 року, додаткове рішення Московського районного суду м. Харкова від 14 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 04 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року публічне акціонерне товариство «Укргазбанк» (далі - ПАТ «Укргазбанк») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 26 грудня 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк, правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № 20 на суму 2 644 000 доларів США строком до 25 грудня 2012 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами виходячи із 12,5% річних.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором року між банком та іпотекодавцями ОСОБА_5, ОСОБА_6 був укладений договір іпотеки № 16/08-Б від 09 червня 2008 pоку, відповідно до п. 2.1.1 якого предметом іпотеки є нерухоме майно-житловий будинок літ. В-5, загальною площею 6422,9 кв.м, житловою площею 2285,6 кв.м (у житловому будинку розташовано 123 квартири), що находиться за адресою: АДРЕСА_2. З дозволу банку квартири № № НОМЕР_1 житлового будинку літ. В-5 АДРЕСА_2 було виведено з іпотеки та відчужено власником. Відомості про іпотеку внесені до Державного реєстру іпотек, реєстраційний № 7356523, що підтверджено Витягом з Державного реєстру іпотек № 19045058 від 09 червня 2008 року на відчуження предмету іпотеки накладено заборону, реєстраційний № 7356237, що підтверджено Витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №19044890 від 09 червня 2008 року.

Згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2009 року, яке набрало чинності, договір іпотеки № 16/9-5, укладений 09 червня 2008 року визнано недійсним, запис про іпотеку виключений з реєстру іпотек.

Позичальник з грудня 2008 року взяті на себе зобов'язання не виконував, тому рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13 травня 2010 року та рішенням апеляційного суду Харківської області від 07 липня 2010 року на користь банку стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 1 664 543 грн. 02 коп., 2 630 252 доларів США 33 центи.

Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 31363558 від 22 лютого 2012 року відділом примусового виконання рішень державної виконавчої служби України відкрито виконавче провадження щодо ОСОБА_5 на суму 1 664 543 грн. 02 коп. та 2 630 252 доларів США 33 центи. Постановою ВП № 29965421 від 11 листопада 2011 року відділом примусового виконання рішень ДВС України відкрито виконавче провадження щодо ОСОБА_6 на суму 1 664 543 грн. 02 коп. та 2 630 252 доларів США 33 центи. Рішення суду боржниками не виконується, примусові дії щодо виконання рішення суду позитивних наслідків не мають.

04 квітня 2012 року апеляційним судом Харківської області рішення Московського районного суду від 11 вересня 2009 року по справі № 2-9061 скасоване, у задоволенні позову ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ПАТ АБ «Укргазбанк» про визнання договору іпотеки недійсним відмовлено. Відомості у Державному реєстрі іпотек щодо предмету іпотеки поновлено, реєстраційний номер 12489264. Відомості у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна також поновлено, реєстраційний номер 12488862.

Квартира АДРЕСА_1 була відчуження декілька разів, останніми власниками якої стали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Глуховцевою Н.В. 27 жовтня 2009 року за реєстровим № 5637.

Вимога банку про повернення заборгованості по кредиту від 06 серпня 2012 року № 2227 отримана ОСОБА_3 10 серпня 2012 року особисто, що підтверджено його підписом на поштовому повідомленні. Вимога банку на адресу ОСОБА_4 про повернення заборгованості по кредиту від 06 серпня 2012 року № 2229 отримана нею 10 серпня 2012 року Однак, вимоги банку були залишені без відповіді.

У зв'язку з цим банк просив в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № 20 від 26 грудня 2007 року позичальника ОСОБА_5 у розмірі 3 664 801 дол. США 99 центів та 23 800 945 грн. 13 коп. пені, яка складається з: простроченої заборгованості по кредиту у сумі 2 382 796 доларів США 72 центи, простроченої заборгованості по процентах - 1 282 005 доларів США 37 центів, пені за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності - 16 956 872 грн. 78 коп., заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів - 6 844 072 грн. 35 коп. на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк», звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Глуховцевою Н.В. 27 жовтня 2009 року за реєстровим № 5637, шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною продажу предмету іпотеки у розмірі 90% від вартості предмету іпотеки, визначеної об'єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства України.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2014 року позов задоволено. У рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № 20 від 26 грудня 2007 року позичальника ОСОБА_5 у розмірі 3 664 801 доларів США 99 центів та 23 800 945 грн. 13 коп. пені, яка складається з пені за простроченої заборгованості по кредиту у сумі 2 382 796 доларів США 72 центи, простроченої заборгованості по процентах - 1 282 005 доларів США 27 центів, пені за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності - 16 956 872 грн. 78 коп., заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів - 6 844 072 грн. 35 коп. на користь ПАТ «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» за договором іпотеки № 16/08-Б від 09 червня 2008 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Глуховцевою Н.В. 27 жовтня 2009 року за реєстровим № 5637, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року з дотриманням вимог цього закону та ст. 39 Закону України «Про іпотеку» від 05 червня 2003 року із змінами та доповненнями, за початковою ціною продажу предмету іпотеки у розмірі 90% від вартості предмету іпотеки, визначеної суб'єктом оціночної діяльності відповідно законодавства України, але не нижчої за звичайні ціни на цей вид майна.

Додатковим рішенням Московського районного суду м. Харкова від 14 липня 2014 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4, у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 у загальному розмірі 3 664 801 доларів США 99 центів та 23 800 945 грн. 13 коп. пені, яка складається з пені за прострочку погашення кредиту у сумі 16 956 872 грн. 78 коп., пені за прострочку погашення процентів у сумі 6 844 072 грн. 35 коп., непогашеного кредиту у сумі 2 382 796 доларів США 72 центи та простроченої заборгованості по процентах у сумі 1 282 005 доларів США 27 центів по кредитному договору № 20 від 26 грудня 2007 із застосуванням способу реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною продажу предмету іпотеки - 300 800 грн., але на рівні не нижчому за звичайні ринкові ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 04 листопада 2014 року заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2014 року та додаткове рішення Московського районного суду м. Харкова від 14 липня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку» до відповідачів перейшло право власності на предмет іпотеки, тому вони набули статусу іпотекодавця за іпотечним договором у тому ж обсязі та на умовах, що існували до набуття ними права власності на предмет іпотеки.

З такими висновками судів погодитись не можна, оскільки ці висновки суперечать вимогам закону та не ґрунтуються на матеріалах справи.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судом установлено, що 26 грудня 2007 року між ПАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір, за яким останній отримав у кредит 2 644 000 доларів США строком до 25 грудня 2012 року зі сплатою процентів за користування кредитом (а. с. 9-13 т. 1).

У забезпечення виконання кредитних зобов'язань 09 червня 2008 року між банком, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладено договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок літ. В-5 загальною площею 6422,9 кв.м по АДРЕСА_2 (у житловому будинку розташовано 123 квартири), серед яких є спірна квартира (а. с. 14-17 т. 1).

На відчуження предмету іпотеки було накладено заборону (а. с. 18-19 т. 1).

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником кредитних зобов'язань рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13 травня 2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь банку 1 664 543 грн. 02 коп. та 2 630 252 доларів США 33 центів у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 26 грудня 2007 року, рішення суду не виконано (20-22 т. 1)

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2009 року визнано недійсним договір іпотеки, укладений між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_5 і ОСОБА_6 09 червня 2008 року (а. с. 23-24 т. 1).

Як вбачається з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_1, була відчужена декілька разів, останніми її власниками на підставі договору купівлі-продажу від 27 жовтня 2009 року стали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а. с. 245 т. 1).

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 04 квітня 2012 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2009 року скасовано та у задоволенні позову про визнання договору іпотеки недійсним відмовлено. Станом на 14 травня 2012 року відомості щодо обтяження предмету іпотеки у Державному реєстрі іпотек були поновлені (а. с. 25-31 т. 1).

Суди, задовольняючи позов виходили з того, що до відповідачів перейшло право власності на предмет іпотеки, тому вони набули статусу іпотекодавця за іпотечним договором у тому ж обсязі та на умовах, що існували до набуття ними права власності на предмет іпотеки.

При цьому не звернули уваги на наступні норми матеріального права та обставини.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» (далі - Закон) іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону обтяження нерухомого майна підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2004 року № 410 затверджено Тимчасовий порядок державної реєстрації іпотек, відповідно до статей 6, 25, 26 якого внесення до Реєстру відомостей про обтяження майна іпотекою здійснюється реєстратором на підставі повідомлення іпотекодержателя або уповноваженої ним особи чи рішення суду.

Запис про обтяження майна іпотекою може бути виключений на підставі рішення суду з обов'язковим зазначенням порядкового номера запису. Реєстратор вносить до Реєстру відомості про виключення запису в день надходження повідомлення чи рішення суду.

Статтею 23 Закону визначено, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця та має всі його права й несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Установивши, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2009 року договір іпотеки від 9 червня 2008 року визнано недійсним, суди не перевірили, чи було виключено з Реєстру запис про обтяження майна іпотекою на момент укладення відповідачами договору купівлі-продажу спірної квартири та дійшли передчасного висновку про застосування до спірних правовідносин ст. 23 Закону (правова позиція згідно з постановою Верховного Суду України № 6-201 цс14 від 24 грудня 2014 року).

Таким чином судами у порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України не враховані норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, не встановлені та не перевірені обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, тому відповідно до ст. 338 ЦПК України ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи і на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2014 року, додаткове рішення Московського районного суду м. Харкова від 14 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 04 листопада 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко