УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року м. Мукачево Справа №303/6998/15-ц

4с/303/45/15

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Кость В.В.

при секретарі Прокоп Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачево скаргу публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» про визнання дій неправомірними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» в особі представника ОСОБА_1 звернулося до суду із скаргою про визнання неправомірними дій старшого виконавця міського відділу ДВС Мукачівського МРУЮ ОСОБА_2 при закінченні виконавчого провадження ВП №47475055, а також визнання незаконною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 19.06.2015 року ВП №47475055.

Необхідність задоволення скарги обґрунтовується безпідставним невиконанням органом державної виконавчої служби судового рішення, яким присуджено до стягнення з боржника на користь банківської установи заборгованості у сумі 46222,21 грн.

Як на підставу для задоволення скарги, представник скаржника посилається на те, що боржник нібито виконуючи рішення про стягнення з нього на користь банку заборгованості перерахував кошти сам собі, а державний виконавець незважаючи на вказану обставину прийняв рішення про закінчення виконавчого провадження.

Від представника скаржника надійшла до суду заява про розгляд скарги без його участі (а.с. 13).

Належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду скарги старший виконавець міського відділу ДВС Мукачівського МРУЮ ОСОБА_3А в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали скарги, суд констатує наступне.

На підставі постанови від 19.06.2015, старший державний виконавець Ярошевський Д.А. закінчив виконавче провадження №47475055 по виконавчому листу №2/303/3884/14, виданому 05.03.2015 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області по справі щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованості у сумі 46222,21 грн.

На правову підставу для закінчення виконавчого провадження, державний виконавець послався на п. 8 частини першої статті 49 та ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 5).

При вирішені вимог за скаргою суд передусім виходить з того, що рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.12.2014 по цивільній справі 303/7318/14-ц (2/303/3884/14) набрало законної сили і відповідно до положень статті 124 Конституції України та ст. 14 Цивільного процесуального кодексу України є обов'язковими до виконання на всій території України.

У відповідності з приписами частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про виконавче провадження» (ст. 2) обовязок з виконання судових рішень покладено на органи державної виконавчої служби.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до частини другої ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 45 Закону України «Про виконавче провадження» (частини перша - третя) грошові суми, стягнуті з боржника, зараховуються державним виконавцем на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби. За письмовою заявою стягувача - фізичної особи чи його представника (за наявності відповідних повноважень) стягнуті грошові суми можуть бути перераховані державним виконавцем на зазначений ним рахунок у банку або в іншій фінансовій установі чи надіслані на адресу стягувача поштовим переказом, що здійснюється за його рахунок, крім переказу аліментних сум. Стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються державним виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем належні йому рахунки.

Наявні у справі доказові матеріали (квитанції від 24 березня 2015 року №ПН498737 та від 25.03.2015 року№ПН500442, а.с. 5, 6) свідчать про те, що платником та отримувачем коштів у них є одна і та ж сама особа, а саме ОСОБА_4, тобто боржник за вищевказаним судовим рішенням.

Отже судове рішення залишилося невиконаним, а стягувач не отримав присуджених на його користь грошових коштів, тому у державного виконавця не було підстав для прийняття рішення про закінчення виконавчого провадження та винесення оскаржуваної постанови, що є підставою для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 3, 8, 14, 209-210, 385-387 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Скаргу ПАТ «ВіЕс Банк» задоволити повністю.

2. Визнати неправомірними дії старшого виконавця міського відділу ДВС Мукачівського МРУЮ ОСОБА_3 по закінченню виконавчого провадження ВП №47475055.

3. Визнати незаконною та скасувати постанову старшого виконавця міського відділу ДВС Мукачівського МРУЮ ОСОБА_3А про закінчення виконавчого провадження від 19.06.2015 ВП №47475055.

4. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя В.В. Кость