АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6441/15 Головуючий 1 інстанції Вергун І.В.
Справа № 623/2576/15-ц Доповідач: Коваленко І.П. Категорія: договріні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Сащенко І.С., Довгаль А.П.,

при секретарі Калюжній Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 29 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики, -

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2015 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики.

В обґрунтування своїх вимог посилались на те, що 11 серпня 2008 року уклали з відповідачкою і її покійним чоловіком договір позики на суму 3 000,00 дол. США.

ОСОБА_3 і її покійний чоловік не виконували своїх зобовязань, щодо повернення суми позики тому рішенням Ізюмського міськрайонного суду було стягнуто з відповідачів суму боргу за розпискою, судові витрати, а всього в розмірі 20 093,30 гривень.

Оскільки відповідачка до теперішнього часу взятих на себе зобовязань щодо повернення суми позики не виконала, в повному обсязі, просили стягнути з ОСОБА_3 на їх користь 1 909,058 грн. суми нарахованих відсотків, 7 421,40 грн. нарахувань за індексом інфляції, та суми 3% річних від простроченого боргу в сумі 296,15 грн, а всього 9 626,60 гривень.

Крім цього просили стягнути з відповідача судовий збір і витрати на правову допомогу.

Відповідачка повторно в судове засідання не зявилась, справа розглянута в її відсутності.

Заочним рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 29 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 1 909,05 грн. суми нарахованих процентів, 296,15 грн. суми трьох відсотків річних від простроченого боргу станом на 31.05.2015 року, а всього 2 105,20 гривень, а також 500,00 гривень витрат на правову допомогу адвоката та 121,80 гривень судового збору, а всього 621,80 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 121,80 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду в частині відмови у стягненні 7421,40 грн. нарахування за індексом інфляції відмовити і ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути цю суму, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи у задоволені позову в частині стягнення 7421,40 грн. нарахування за індексом інфляції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що підстав для задоволення позовних вимог в цій частині немає.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частина 2 ст. 1047 ЦК України допускає пред'явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей.

Так, з аналізу ст. ст. 510, 545 ЦК України та відповідно до ст. ст. 1046, 1047 ЦК України розписка є борговим документом та може бути надана позикодавцем для підтвердження перед ним невиконаного зобов'язання за договором позики.

Позичальник, як передбачено ст. 1049 ЦК України, зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, то сума, що підлягає оплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Інфляція це знецінювання грошей і безготівкових коштів, що супроводжується ростом цін на товари і послуги (п. 2 Методологічних положень щодо організації статистичних спостережень за змінами цін (тарифів) на спожиті товари (послуги) і розрахунку індексу споживчих цін, що затверджені наказом Державного комітету статистики України від 14 листопада 2006 року № 519). Показником, який характеризує рівень інфляції, є індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін характеризує зміни у часі загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Він є показником зміни вартості фіксованого набору споживчих товарів та послуг у поточному періодів порівнянні з базовим.

Судом встановлено, що рішенням Ізюмського міськрайонного суду від 24 березня 2011 року було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ОСОБА_1, ОСОБА_1 Т, А. 19 854,15 гривень заборгованості за договором позики. Рішення суду набрало чинності 04 квітня 2011 року (а.с.12).

Заочним рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 05 листопада 2014 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 6 177,76 гривень, які складаються з суми нарахованих процентів в розмірі 3 080,10 гривень, 1 893,57 гривень нараховані за індексом інфляції, 1 204,09 гривень суми трьох відсотків річних від простроченого боргу. Рішення вступило в закону силу 22 грудня 2014 року (а.с.14).

Згідно довідки відділу державної виконавчої служби Ізюмського МРУЮ від 21.05.2015 року № 6993 вбачається, що за виконавчим листом № 2042/2-321/11 виданим 04.04.2011 року Ізюмським міськрайонний судом Харківської області про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 боргу в сумі 20 209,15 грн. було стягнуто з ОСОБА_3 та перераховано ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 6 895 гривень, залишок боргу, який складає 13 198, 85 гривень (а.с.13).

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у позові в частині стягнення 7421,40 грн. нарахування за індексом інфляції на суму залишку боргу, оскільки індекс інфляції нараховується на борг лише у національній валюті, а борг виник із іноземної валюти, яка за курсом НБУ при стягненні переведена у гривні.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось і апеляційною інстанцією не переглядалось.

За таких обставин колегія суддів вважає, що підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1 ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 29 липня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -