Справа № 681/433/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року Полонський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді -Дідек М.Б.

при секретарі - Богданевич О.О.

представника позивача Миць Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом управління Пенсійного фонду України у Полонському районі Хмельницької області до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплаченої суми пенсії,

вирішив:

Управління Пенсійного фонду у Полонському районі (далі УПФ) 20.03.2015року звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення надмірно виплачених сум пенсії в розмірі 5738,33 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивач зіслався на те, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФ та для нього призначено пенсію за віком з 25.05.1996 року. У зв'язку із проведеною у 2013 році перевіркою Пенсійним фондом відомостей щодо нарахування заробітної плати було виявлено невідповідність довідки про заробіток для обчислення пенсії №39 від 23.06.2006 року за період роботи з 01.01.1987 року по 31.12.1991року, на підставі якої було перераховано пенсію ОСОБА_2 У зв"язку з чим сталася переплата пенсії.

Позивач вважає, що переплата виникла внаслідок зловживань зі сторони пенсіонера (надання недостовірної довідки), тому просив стягнути з відповідача на користь пенсійного фонду суму переплати, оскільки відповідач добровільно відмовився її погасити.

В судовому засіданні представник управління Пенсійного фонду у Полонському районі заявлений позов підтримала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заперечення в яких позовні вимоги не визнав та пояснив, що в його діях ніяких зловживань щодо безпідставного призначення і виплати пенсії відносно недостовірних даних не має.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали та дослідивши обставини справи, суд знаходить, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2 з 25 травня 1996 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Полонському районі та отримує призначену йому пенсію за віком.

06 липня 2006 року відповідач звернувся до Полонського районного управління соціального захисту населення з заявою про перерахунок пенсії і цього ж дня ВСАТ «Новоселицьким» було надано довідку в управління за № 39 про розмір його заробітної плати. На підставі вказаної довідки ОСОБА_2 було проведено перерахунок пенсії.

За результатами проведеної у 2013 році перевірки щодо правильності призначення пенсій громадянам, було виявлено невідповідність довідки №39 від 06.07.2006 первинним документам. У зв'язку з чим, 20.11.2013 року районним трудовим архівом надано нову довідку про заробіток для обчислення пенсії ОСОБА_2 № 758.

Після проведення зустрічної перевірки достовірності видачі документів про заробітну плату для призначення (перерахунку) пенсії складено акт №515 від 20.11.2013 р 177, де встановлено розбіжності між довідкою ВСАТ «Новоселицьке» від 06.07.2006року та довідкою 20.11.2013року.

У зв'язку з цим пенсію відповідача приведено у відповідність згідно вищезгаданого акту та довідки про заробіток для обчислення пенсії №758 від 20.11.2013 року. Після проведеного перерахунку пенсійну справу ОСОБА_2 направлено до управління координації та контролю за виплатою пенсій головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області для встановлення суми переплати пенсії. На підставі листів №4225/04-02 від 05.03.2014року та №10781/04-02 від 23.06.2014року, які надійшли від управління координації та контролю за виплатою пенсій, встановлено переплату пенсії ОСОБА_2 5738,33 грн. за періоди з 01.07.2006 року по 31.12.2013 року.

Суму переплати було запропоновано ОСОБА_2 сплатити, але він відмовився вносити суму переплати.

Звертаючись з позовом про стягнення надміру виплаченої пенсії позивач керувався ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсії, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Оскільки вказаним законом передбачено повернення виплачених коштів, яке сталося внаслідок зловживань з боку пенсіонера, саме позивач зобов'язаний довести ці обставини та надати відповідні докази. Проте, таких доказів суду не надано і не здобуті вони в судовому засіданні.

Крім цього, за ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, законом встановлені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Отже, із наданих сторонами документів, а також на основі сукупності наданих сторонами доказів, суд дійшов до висновку про виплату пенсії відповідачу Управлінням ПФУ в Полонському районі за період з 01.07.2006 року по 31.12.2013 року добровільно, за відсутності зловживань та недобросовісності з боку відповідача, а тому підстави для стягнення надміру виплаченої пенсії із ОСОБА_2, відсутні.

Крім того, згідно ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до ст. 102, 103 названого Закону України пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Як вбачається із матеріалів справи позивачем не надано доказів, що саме ОСОБА_2 подав для УПФ документи з явно неправильними відомостями, а тому згідно до наведених норм законів позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 60, ст.ст.212 - 215 ЦПК України суд, -

вирішив:

В позові управління Пенсійного фонду України у Полонському районі Хмельницької області до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплаченої суми пенсії, відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через Полонський районний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, - протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча - суддя Дідек М.Б.