Ухвала

іменем україни

11 листопада 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Колодійчука В.М., Парінової І.К.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтаір-1» до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на рішення Олевського районного суду Житомирської області від 27 жовтня 2014 року та рішення апеляційного суду Житомирської області від 02 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Альтаір-1» (далі - ТОВ «Альтаір-1») звернулося до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначило, що 16 грудня 2013 року мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля марки ЗІЛ-13, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_2, який належить ТОВ «Альтаїр-1». Винним у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_3 Внаслідок ДТП автомобіль марки «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_2, зазнав механічних пошкоджень. Матеріальний збиток пошкодженого автомобіля при ДТП склав 68 907,14 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки ЗІЛ-131, державний номерний знак НОМЕР_1, була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова Група «ТАС» (далі - ПрАТ «СГ «ТАС»). Оскільки збитки страховою компанією не були відшкодовані, позивач просив стягнути з ОСОБА_3 18 907 грн та з ПрАТ «СГ «ТАС» 50 000 грн на відшкодування заподіяної страховим випадком матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 27 жовтня 2014 року позов ТОВ «Альтаір-1» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Альтаір-1» 18 907 грн на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди; 510 грн франшизи від страхового відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; 700 грн судових витрат за проведення оцінки вартості відновлювального ремонту та 189 грн 07 коп. понесених витрат при сплаті судового збору, а всього на загальну суму 20 306 грн 07 коп.

Стягнуто з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь ТОВ «Альтаір-1» 49 990 грн. В решті позову відмовлено за безпідставністю.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 02 червня 2015 року змінено рішення суду першої інстанції, доповнено абзац третій резолютивної частини рішення другим реченням наступного змісту: «Зобов'язано ТОВ «Альтаір-1» повернути ПрАТ «СГ«ТАС» пошкоджений автомобіль «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_2, після відшкодування останнім заподіяної шкоди». В решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник ПрАТ «СГ «ТАС», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судами встановлено, що 16 грудня 2013 року ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки ЗІЛ-131, державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_2, який належить ТОВ «Альтаїр-1».

Постановою Олевського районного суду Житомирської області від 20 лютого 2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки ЗІЛ-131, державний номерний знак НОМЕР_1, була застрахована у

ПрАТ «СГ «ТАС» за полісом, в якому визначений ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, у сумі 50 000 грн та встановлена франшиза 510 грн. Строк дії полісу з 10 вересня 2013 року по 9 вересня 2014 року (а. с. 8).

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 28 січня 2014 року № 3679 ринкова вартість належного позивачу і пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля становить 68 907 грн, а вартість його відновлювального ремонту становить 115 591 грн 08 коп. Тобто відновлювальний ремонт є недоцільним. При цьому вказаний висновок сторонами не оскаржувався.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що зіткнення автомобілів, яке сталося 16 грудня 2013 року, є страховим випадком, відновлювати пошкоджений автомобіль є економічно необґрунтовано, а тому заподіяна шкода в межах страхової суми, з урахуванням розміру франшизи - 510 грн, підлягає відшкодуванню саме з СК «СГ «ТАС».

Разом з тим, змінюючи рішення районного суду, апеляційний суд виходив з того, що постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватися за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Відповідно до ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Колегія суддів суду касаційної інстанції не може повністю погодитися з висновками апеляційного суду з огляду на наступне.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2015 ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 18 грудня 2014 року у зазначеній цивільній справі було скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав того, що відхиляючи апеляційну скаргу, апеляційний суд не врахував положення ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не встановив фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2012 року № 10 «Про судову практику розгляду цивільних справ у касаційному порядку» висновки та мотиви, з яких скасовано рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи. Висновками та мотивами, з яких скасовано рішення, необхідно вважати положення мотивувальної та резолютивної частин ухвали суду касаційної інстанції щодо наявності передбачених статтею 338 ЦПК України підстав для скасування судового рішення і передачі справи на новий розгляд та їх кваліфікації процесуальним законодавством як таких.

При новому розгляді справи суд апеляційної інстанції не врахував висновків суду касаційної інстанції щодо застосування до спірних правовідносин положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно із ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів <nau://ukr/1961-15|st30>», в редакції, яка діяла на час ДТП - 16 грудня 2013 року, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, при вирішенні питання про розмір збитків, які підлягають відшкодуванню в зв'язку з пошкодженням автомобіля, з'ясуванню підлягають ринкова вартість транспортного засобу до ДТП, його ринкова вартість у пошкодженому стані, а також розмір витрат, пов'язаних з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди, якщо таке мало місце.

У силу наданих чинним ЦПК України повноважень апеляційний суд не усунув допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, не перевірив доводів апеляційної скарги, не врахував висновків колегії суддів суду касаційної інстанції та не встановив фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвалене у справі рішення апеляційного суду скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 02 червня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

В.М. Колодійчук

І.К. Парінова