УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П.,

Карпенко С.О., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 08 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа, виданого на виконання рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 травня 2013 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на неповнолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1 600 грн щомісячно, починаючи з 18 травня 2013 року до досягнення дитиною повноліття, таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що зазначене судове рішення виконав добровільно, передавши ОСОБА_4 268 800 грн, що дорівнює виплаті аліментів за період із 2013 року до 2017 року, про що вона написала відповідну розписку.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 червня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 08 липня 2014 року, заяву задоволено частково.

Визнано виконавчий лист з примусового виконання рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 травня 2013 року в справі №266/2248/13ц про стягнення аліментів із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на неповнолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1 600 грн щомісячно, починаючи з 18 травня 2013 року, таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення аліментів за період із 18 травня 2013 року до 18 травня 2027 року. В іншій частині виконавчий лист підлягає виконанню.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати вказані ухвалу суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви, посилаючись на невідповідність висновків судів обставинам справи, неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та вирішувати такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судові рішення таким вимогам закону не відповідають.

Частково задовольняючи заяву, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що стягувач фактично отримала кошти від боржника на виконання зобов'язань з виплати аліментів на неповнолітню доньку за період із 18 травня 2013 року до 18 травня 2027 року, про що написала відповідну розписку.

Проте погодитися з таким висновком судів не можна з огляду на таке.

Судами встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 травня 2013 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на неповнолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1 600 грн щомісячно, починаючи з 18 травня 2013 року до досягнення дитиною повноліття.

Постановою Приморського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області від 05 березня 2014 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 266/2248/13-ц, виданого 29 травня 2013 року Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області (а.с. 19).

Відповідно до розписки від 12 липня 2013 року, виданої ОСОБА_4, остання отримала від ОСОБА_3 268 800 грн в якості сплати аліментів за період із 2013 року до 2027 року на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, претензій до ОСОБА_3 щодо сплати аліментів не має (а.с. 23).

Відповідно до положень ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом.

Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.

У порушення ст. ст. 213, 214 ЦПК України суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про часткове задоволення заяви, на вказані вимоги закону уваги не звернув; належним чином не встановив обставини справи; не з'ясував, чи є розписка від 12 липня 2013 року договором про сплату аліментів на дитину та в якій формі повинен укладатись такий договір.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, апеляційний суд у порушення ст. ст. 303, 315 ЦПК України вказані порушення суду не усунув; не перевірив доводи апеляційної скарги та не спростував їх, тому дійшов передчасного висновку про залишення ухвали суду першої інстанції без змін.

Згідно з ч. 2 ст. 338 ЦПК України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки допущені судами першої та апеляційної інстанцій порушення норм матеріального та процесуального права унеможливлюють встановлення фактичних обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення, судові рішення підлягають скасуванню із направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 08 липня 2014 року скасувати, справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.І. Амелін

В.П. Гончар

С.О. Карпенко

В.О. Савченко