Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/7291/14-ц Головуючий у 1-й інст. Лєдньов Д. М.
Категорія 43 Доповідач Жигановська О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Жигановської О.С.

суддів Зарицької Г.В., Коломієць О.С.

з участю секретаря судового засідання Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №15» Житомирської міської ради, виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання членом сім'ї наймача, визнання права користування жилим приміщенням

за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Житомирської міської ради на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 16 червня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду із названим позовом, в обгрунтування якого зазначили, що проживають разом із неповнолітніми дітьми ОСОБА_3 - ОСОБА_5, 2005 р.н., ОСОБА_6, 2009 р.н., ОСОБА_7, 2011 р.н., у квартирі АДРЕСА_1 на підставі ордеру, виданого за рішенням виконкому Богунської районної ради м. Житомира №184 від 21.06.1989 року. Також, на підставі обмінного ордеру № 635 від 26.08.1991 року, виданого за рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради народних депутатів №386 від 08.08.1991 року в квартиру АДРЕСА_2 вселилася ОСОБА_8, яка є матір'ю позивачки ОСОБА_1 Хоча на квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 були відкриті окремі особові рахунки, проте відповідно до технічного паспорту та викопіровки із плану квартири, зазначене житло є цілісним, поділеним на кімнати. 20.07.2008 року ОСОБА_8 померла і її кімната звільнилася. Тому позивачі на підставі ст.ст.54,64 ЖК України просили визнати їх разом із неповнолітніми дітьми членами сім'ї ОСОБА_8 та визнати за ними право користування ізольованим жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1, а саме - приміщенням, зазначеним як квартира № АДРЕСА_2, житловою площею 18 кв.м.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 16 червня 2015 року позов задоволено частково: визнано за ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 разом із неповнолітніми дітьми ОСОБА_3 - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 право на користування ізольованим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, а саме: приміщенням, зазначеним як квартира АДРЕСА_2 площею 18,0 кв.м, а в решті позовних вимог відмовлено. Питання судових витрат вирішено додатковим рішенням від 14 липня 2015 року.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, виконавчий комітет Житомирської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції змінити та відмовити у задоволенні вимог позивачів щодо визнання права користування ізольованим жилим приміщенням.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно ордеру на житлове приміщення № 046011, виданого на підставі рішення виконкому Богунської районної ради № 184 від 21.06.1989 року, ОСОБА_4 разом із сім'єю в складі чоловіка та дочки набули право на заселення приміщення в комунальній квартирі житловою площею 13,3 кв.м. в будинку АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради № 386 від 08.08.1991 року дозволено обмін квартир громадянам, а саме ОСОБА_8, яка є матір'ю ОСОБА_1, дозволено обміняти свою квартиру на квартиру АДРЕСА_1, що складається із однієї кімнати площею 18 кв.м.(а.с.5). На підставі згаданого рішення 26.08.1991 року на ім'я ОСОБА_8, було видано ордер на спірне жиле приміщення (а.с.6) та відкрито окремий особовий рахунок як на квартиру АДРЕСА_2 (а.с.8,10).

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та 10 вересня 2008 року була знята із реєстрації (а.с.8).

На час виникнення спірних правовідносин склад сім'ї наймача ОСОБА_1 становив шість осіб. Особи фактично користуються двома кімнатами жилою площею 33,0 кв.м., загальна площа помешкання становить 44,15 кв.м. (а.с.7,9).

15.05.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Житомирської міської ради із заявою про надання їй у користування звільненого приміщення площею 18,0 кв.м. як такого, що розташоване в одній квартирі, як для осіб, які потребують поліпшення житлових умов. Листом від 13.06.2014 року заявника повідомлено про неможливість надання приміщення у користування у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 не перебуває на квартирному обліку.

Задовольняючи позовні вимоги позивачів в частині визнання за ними права користування кімнатою площею 18,0 кв.м., суд першої інстанції виходив з того, що позивачі є особами, які потребують поліпшення житлових умов, а тому в силу приписів ст.54 ЖК України мають право на спірне житло.

Вказані висновки суду є правильними, узгоджуються із нормами матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та підтверджуються наявними у справі доказами.

Відповідно до п. 67 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 р. N 470 /надалі Правила/, якщо в квартирі, у якій проживає два або більше наймачі, звільнилося неізольоване жиле приміщення, воно надається наймачеві

суміжного приміщення.

Ізольоване жиле приміщення, що звільнилося у квартирі, в якій

проживає два або більше наймачі, на прохання наймача, що проживає

в цій квартирі і потребує поліпшення житлових умов (пункти 13 і 14

Правил), незалежно від його перебування на квартирному обліку,

надається йому, а в разі відсутності такого наймача - іншому

наймачеві, який проживає в тій же квартирі. При цьому загальний

розмір жилої площі не повинен перевищувати 13,65 квадратного метра

на одну людину, крім випадків, коли наймач або член його сім'ї має

право на додаткову жилу площу. Якщо розмір ізольованої кімнати, що

звільнилася, є меншим рівня середньої забезпеченості жилою площею

громадян у даному населеному пункті, зазначена кімната у всіх

випадках передається наймачеві на його прохання.

Аналогічні норми закріплені у ст.54 ЖК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачі не перебувають на квартирному обліку, самовільно зайняли спірне помешкання, а тому не можуть претендувати на нього, є безпідставними. Приміщення АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 є ізольованими жилими приміщеннями в комунальній квартирі, що підтверджується матеріалами технічного паспорту (а.с.88-89) та не заперечується відповідачем. Надання ізольованого жилого приміщення, що звільнилося у квартирі, відповідно до вищеназваних Правил та ч.2 ст.54 ЖК України не пов'язується із перебуванням осіб на квартирному обліку, а лише із їх потребою у поліпшенні житлових умов та норми жилої площі, встановленої ст.47 ЖК України.

Враховуючи наведене, рішення суду 1-ї інстанції є законним і обґрунтованим, а відтак підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 304, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Житомирської міської ради відхилити, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 16 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: