Ухвала

іменем україни

04 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Колодійчука В.М., Висоцької В.С., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - страхове товариство з додатковою відповідальністю «Гарантія», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 04 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вказаним вище позовом, у якому, з врахуванням уточнених позовних вимог, просила стягнути з ОСОБА_5 на її користь заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майнову шкоду в розмірі 15 145 грн 26 коп., компенсацію за втрату товарної вартості автомобіля в розмірі 3 267 грн 76 коп., витрати на проведення автототехнічної експертизи в розмірі 2 942 грн 40 коп., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1 200 грн і в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнути 1 500 грн.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що 23 березня 2012 року відповідач, який керував автомобілем «Шевролет», державний номер НОМЕР_1, порушив правила дорожнього руху та спричинив дорожньо-транспортну пригоду в результаті якої було пошкоджено належний позивачеві автомобіль «Мазда», державний номер НОМЕР_2, чим їй завдано матеріальної та моральної шкоди.

Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в страховому товаристві з додатковою відповідальністю «Гарантія», яке відмовилось виплачувати позивачеві страхове відшкодування у зв'язку з порушенням ОСОБА_5 умов страхового договору. На підставі наведеного позивач просила суд захистити її права у обраний нею спосіб.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 08 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 04 листопада 2014 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 майнову шкоду , завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 18 413 грн 02 коп., витрати на проведення автотехнічної експертизи в розмірі 2 942 грн 40 коп., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1 200 грн, моральну шкоду в розмірі 1 тис. грн та судовий збір в розмірі 458 грн 80 коп., а всього стягнуто 24 014 грн 23 коп.

В решті позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 04 листопада 2014 року і направити справу на новий розгляд до районного суду, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши в межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції під час розгляду справи в касаційному порядку перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи у справі судове рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, керувався нормами ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188, 1192 ЦК України, ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та виходив з доведеності і обґрунтованості задоволених судом позовних вимог.

Доводи касаційної скарги та наявні в матеріалах справи документи не свідчать про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, тому колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 04 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.М. Колодійчук

В.С. Висоцька

І.М. Фаловська