Провадження по справі № 2/752/57/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Антонової Н.В., при секретарі Ляліній А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

04.12.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовними вимогами до ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення грошових коштів.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20.11.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Попередній договір купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_1.

Умовами вказаного договору було передбачено,що сторони, не пізніше 10 лютого, зобов'язуються укласти основний договір купівлі-продажу вищезазначеного нерухомого майна. На підтвердження дійсних намірів щодо придбання квартири позивачем було передано відповідачеві 114 600,00 грн..

Позивач також зазначає, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх зобов'язань за попереднім договором, зокрема, в порушення його умов, не вчинила дії, спрямовані на звільнення квартири та передачу її ОСОБА_1, до теперішнього часу в кватирі на реєстраційному обліку перебувають невідомі особи. Також, на квартиру накладено обтяження, а саме остання перебуває в іпотеці, що також унеможливлює її передачу позивачу.

Все вищевикладене в сукупності свідчить про те, що ОСОБА_2 порушила умови попереднього договору від 20.11.2013 року, з її вини, станом на дату подання позову до суду, основний договір не укладено.

За таких обставин, позивач просив попередній договір розірвати, а також, у відповідності до п. 7 Договору, стягнути з відповідача 114 600,00 грн. авансу та 114 600,00 грн. штрафу, який передбачений договором.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Зазначив, що основний договір не було укладено з вини відповідача, остання до нотаріуса в визначений день не з'явилася. Крім того, перелік дій, які передбачені умовами попереднього договору, ОСОБА_2 також не вчинила, в квартиру позивача не допускає, зареєстровану в ній особу з обліку не зняла, крім того, унеможливлює укладення основного договору також той факт, що квартира перебуває в іпотеці. Вважає, що наявні всі підстави для розірвання попереднього договору та стягнення з відповідача авансового платежу та штрафу.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував. Вказав, що про перебування майна в іпотеці позивачу було відомо на момент укладення договору. Також зазначив, що ОСОБА_2 в визначений договором день з'явилася до нотаріуса для укладення основного договору, таким чином, безпідставні посилання на те, що останній не було укладено з її вини. Крім того, вказав, що посилання позивача на порушення ОСОБА_2 взятих на себе за договором зобов'язань є безпідставними, оскільки передача квартири повинна була бути здійсненна за умовами основного договору, в момент його підписання та нотаріального посвідчення. Крім того, зазначив, що інформацію про реєстрацію в квартирі сторонньої особи було отримано позивачем вже після спливу терміну, передбаченого для укладення основного договору. Зазначив, що для зняття особи з реєстрації потребується близько однієї години, відтак посилатися на вказану обставину як на перешкоду в укладенні основного договору немає підстав. Посилався на те, що саме позивачем порушено умови попереднього договору, не здійснено оплати повної вартості квартири, внаслідок неплатоспроможності останнього. За таких обставин, просив в задоволенні позов відмовити повністю.

Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 365 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Судом достовірно встановлено, що 12.11.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Попередній договір купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 1 Попереднього договору від 12.11.2013 року сторони взяли на себе обов'язок не пізніше 10.02.2014 року укласти основний договір купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 1.3 Попереднього договору від 12.11.2013 року, ОСОБА_2 зобов'язалася сплатити заборгованість з комунальних послуг, знятись з реєстраційного обліку особисто та з іншими особами, які проживають у квартирі та/або зареєстровані, до підписання основного договору.

Відповідно до п. 9 Попереднього договору від 12.11.2013 року, ОСОБА_2 стверджувала, що звільняє належну їй квартиру після підписання Попереднього договору, при цьому надає право користування квартирою та всіма речами побуту, які знаходяться в ній на момент укладання цього договору покупцю, до моменту укладення основного договору.

Як вбачається з договору, останній було підписано сторонами особисто 12.11.2013 року, що посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Леонтьевим Г.О..

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_2, згідно умов попереднього договору, який нею підписано особисто, прийняла на себе обов'язок, у строк не пізніше 10.02.2014 року, зняти з реєстрації всіх осіб, які проживають у квартирі за адресою АДРЕСА_1 або зареєстровані в ній, а також звільнити належну їй квартиру та надати ОСОБА_1 право користування нею та всіма речами.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, а також пояснень позивача, останній зазначає, що в квартирі за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована стороння особа, що свідчить про невиконання ОСОБА_2 пункту 1.3 Попереднього договору від 12.11.2013 року.

Як вбачається з Довідки Форма№3 за вих. №113, наданої ТОВ «Новобудова» на виконання ухвали суду про витребування доказів, станом на 24.02.2015 року в квартирі за адресою АДРЕСА_1 зареєстрований громадянин ОСОБА_4. Вказана особа мешкає по даній адресі з 26.01.2012 року.

Таким чином, вбачається, що ОСОБА_2 не було у строк, визначений п. 1 Попереднього договору від 12.11.2013 року, а саме до 10.02.2014 року, виконано покладені на неї обов'язки щодо зняття з реєстрацій в квартирі всіх сторонніх осіб, тобто допущено порушення договору.

Посилання представника відповідача на те, що для зняття особи з реєстрації потребується одна робоча година та на те, що позивач дізнався про реєстрацію сторонньої особи в квартирі вже після 10.02.2014 року, факту порушення ОСОБА_2 п. 1.3 Попереднього договору не спростовують.

Крім того, суд звертає увагу на те, що в судовому засіданні встановлено, та визнано сторонами, що, станом на дату розгляду справи, квартира за адресою АДРЕСА_1 позивачу не передана.

Як вбачається з заперечень сторони відповідача, п. 2.2 Попереднього договору дійсно передбачено обов'язки ОСОБА_2 щодо передачі квартири, які повинні були бути закріпленими при укладенні Основного договору.

Водночас, обов'язок відповідача звільнити та надати для користування позивачу квартиру після підписання Попереднього договору та до укладення Основного договору передбачено п. 9 Попереднього договору від 12.11.2013 року.

Таким чином, такі дії, з метою виконання положень Попереднього договору, повинні були бути вчинені в період з 12.11.2013 року по 10.02.2014 року, разом з тим, вказане положення договору не виконано і на сьогодні.

Враховуючи все вищевказане, суд приходить до висновку, що відповідачем ОСОБА_2 було допущене істотне порушення умов Попереднього договору від 12.11.2013 року, оскільки, внаслідок такого порушення, позивач ОСОБА_1 був позбавлений того, на що він розраховував при укладенні договору, зокрема, не мав змоги користуватися квартирою, яку купував, та поніс додаткові витрати на оренду житла.

Вказане, в силу ст. 651 ЦК України, є підставою для розірвання Попереднього договору від 12.11.2013 року.

Стосовно стягнення з ОСОБА_2 грошових кошті в розмірі 229 200,00 грн., з яких 114 600,00 грн. авансовий платіж та 114 600,00 грн. штраф, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 7 Попереднього договору від 12.11.2013 року передбачено, що, сторона, яка буде необґрунтовано ухилятися від укладення Основного договору, повинна буде відшкодувати другій стороні збитки, зокрема, якщо порушення відбулося з боку ОСОБА_2, вона зобов'язана повернути ОСОБА_1 аванс та додатково сплатити штраф у розмірі 100% суми авансу.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 зазначає, що Основний договір на момент звернення до суду не підписано в зв'язку з неявкою ОСОБА_2 до нотаріуса.

Водночас, відповідач вказане заперечує, доказів на підтвердження чи спростування факту неявки ОСОБА_2 до нотаріуса жодною з сторін не надано.

Разом з тим, суд приймає до уваги те, що в судовому засіданні було встановлено порушення ОСОБА_2 умов Попереднього договору від 12.11.2013 року, що також є підставою стверджувати, що порушення відбулися з боку відповідача, яка взяті на себе зобов'язання належним чином не виконувала.

Враховуючи вказане, наявні підстави для стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 229 200,00 грн., у відповідності до п. 7 Попереднього договору.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що Основний договір не було укладено з вини ОСОБА_1, а саме через його неплатоспроможність, оскільки будь яких доказів не підтвердження того, що сторона позивача ухилялася від підписання Основного договору через брак коштів, суду не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилався позивач в обґрунтування своїх вимог, знайшли підтвердження в ході розгляду справи, відтак позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору, обрахована у відповідності до положень Закону України «Про судовий збір», в розмірі 2292,00 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 365, 525,526, 610, 611, 629, 651 ЦК України, ст.ст. 10,11,60,88,208, 213,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення грошових коштів - задовольнити.

Попередній договір купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_1 від 20.11.2013 року Серія ВТМ №570630, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.п.н. НОМЕР_1, зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, і.п.н. НОМЕР_2, проживає за адресою АДРЕСА_3 грошові кошти в розмірі 229 200 (двісті двадцять дев'ять тисяч двісті) гривень 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.п.н. НОМЕР_1, зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 2 292 (дві тисячі двісті дев'яносто дві) гривні 00 коп..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а сторонами, які не були присутні при проголошенні рішення суду - протягом десяти днів з дня отримання його копії до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя: Антонова Н.В.