Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - Ковалевича С.П.

суддів: Гордійчук С.О., Шеремет А.М.

секретар судового засідання - Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 14 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення обов'язкової частки у спадщині.

Перевіривши докази та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 14 серпня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Обов'язкову частку у спадщині ОСОБА_1, після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, зменшено в 4 /чотири/ рази порівняно із встановленою законом.

Встановлено обов'язкову частку ОСОБА_1 у спадщині в розмірі 1/8 частки, яка б їй належала у разі спадкування за законом.

Вирішено питання розподілу судових витрат: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Вважаючи дане рішення незаконним через порушення судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, ОСОБА_1 подала на нього апеляційну скаргу.

На обґрунтування скарги вказує, що позивачкою по справі, ОСОБА_2 не надано до суду жодного письмового доказу про те, що відповідач вела аморальний спосіб життя, перебуваючи у шлюбі з покійним чоловіком, ОСОБА_3, а саме акти, постанови, довідки про аморальну поведінку. Не підтвердився вищевказаний факт у судовому засіданні і показаннями свідків. Відповідач постійно піклувалася про чоловіка, проживала з ОСОБА_3 більше чотирьох років в громадському шлюбі. Даний факт про їхні хороші стосунки був стверджений показаннями свідків.

Позивачка по справі впродовж усього спільного проживання відповідачки з ОСОБА_3 жодного разу не провідувала його, а лише після його смерті відразу звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом.

Крім того, зазначає, що судом першої інстанції не враховано той факт, що позивачка має у власності декілька житлових будинків, а спірне житло вона має намір віддати для проживання своєї дочки, а тому хоче зменшити обов'язкову частку відповідачки у спадщині.

Посилаючись на викладені обставини, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у позові ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановлюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з їх законності та доведеності.

Проте такі висновки суду не відповідають дійсним обставинам по справі та вимогам закону, а тому таке рішення, відповідно до правил ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням нового рішення.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 є власником 1/2 будинковолодіння розташованого в АДРЕСА_1, згідно свідоцтва про право власності, виданого нотаріусом Здолбунівського державного нотаріального округу після смерті ОСОБА_4.

Згідно заповіту, посвідченого Богдашівською сільською радою Здолбунівського району Рівненської області 29 серпня 2009 року, ОСОБА_3 заповів позивачці все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося. Заповіт на день розгляду справи у суді не змінений та не скасований заповідачем.

Відповідачка ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_3 шлюб між якими укладено 14 червня 2011 року у Здолбунівському відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненської області.

До реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали протягом трьох років у фактичних шлюбних стосунках.

Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України ОСОБА_1 має право на обов'язкову частку у спадщині, а саме на половину частки, яка б їй належала у разі спадкування за законом.

ОСОБА_1 своєчасно подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що відповідачка зареєстрована та фактично проживає за адресою спадкодавця у АДРЕСА_1, Здолбунівського району Рівненської області.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 1241 ЦК України розмір обов"язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин по справі, які мають істотне значення по справі.

Посилання ОСОБА_2, як на підставу задоволення її вимог на те, що під час життя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 іноді сварилися, що підтвердили і свідки по справі зі сторони позивачки, не є тими істотними обставинами, які б давали підставу для зменшення її обов"язкової частки у спадщині. Навпаки, проживши три роки у фактичних шлюбних стосунках, ОСОБА_3, оцінивши їх як позитивні, уклав шлюб з ОСОБА_1 У тому разі, якби їх стосунки були напруженими, неприязними чи вони часто сварилися, ОСОБА_3 мав можливість такий шлюб розірвати, проте він цього не зробив, що свідчить, на переконання колегії суддів, що такий шлюб для нього був прийнятним.

Не погоджується колегія суддів і з висновком суду першої інстанції, що шлюб був нетривалим, оскільки проживання в шлюбі три роки, колегія суддів не вважає нетривалим.

Приймаючи до уваги вік ОСОБА_1, яка з 1939 р. народження, колегія суддів не може погодитися також і з висновком про її аморальну поведінку. У підтвердження такої поведінки ОСОБА_1, ОСОБА_2 не надала суду достатніх та переконливих доказів.

У відповідності до правил ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 не надала достатніх та переконливих доказів того, що існують істотні обставини для зменшення ОСОБА_1 її обов"язкової частки у спадщині після смерті ОСОБА_3

За наведених обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 за їх недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 14 серпня 2015 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення обов'язкової частки у спадщині відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Сторони по справі мають право оскаржити рішення апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: С.П. Ковалевич

Судді: С.О. Гордійчук

А.М. Шеремет