Справа № 0413/8206/2012
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чайкіна І.Б.

при секретарі Гавеля Ю.О.

розглянувши у відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за позовом Криворізького міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу знаходиться цивільна справа за позовом Криворізького міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 березня 2013 року позовні вимоги Криворізького міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено в повному обсязі.

07 серпня 2015р. до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від відповідача надійшла заява про перегляд заочного рішення суду.

Ухвалою суду від 01 жовтня 2015 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення було задоволено, та скасовано заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 березня 2013 року по справі за позовом Криворізького міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та призначено справу до розгляду в загальному порядку.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву в якій просив провадження по справі закрити, розглянути в його відсутність.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно із п.1 ч.1 ст. 3 КАС України публічно-правовий спір, переданий на вирішення адміністративного суду, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, відноситься до справ адміністративної юрисдикції.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

За змістом частини четвертої статті 50 КАС суб'єкт владних повноважень може звернутись з адміністративним позовом до фізичної особи у випадках, установлених законом.

Частиною першою статті 18 Закону України від 1 березня 1991 року № 803-XII "Про зайнятість населення" встановлено, що для реалізації державної політики зайнятості населення, професійної орієнтації, підготовки і перепідготовки, працевлаштування та соціальної підтримки тимчасово не працюючих громадян у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, створюється державна служба зайнятості, діяльність якої здійснюється під керівництвом Міністерства праці та соціальної політики України, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування. Державна служба зайнятості складається з: Державного центру зайнятості Міністерства праці та соціальної політики України, центру зайнятості Автономної Республіки Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських, районних, міськрайонних, міських і районних у містах центрів зайнятості, центрів організації професійного навчання незайнятого населення і центрів професійної орієнтації населення, інспекцій по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення.

Згідно зі статтею 19 цього ж Закону, у якій визначено обов'язки і права державної служби зайнятості, остання, зокрема, має право: розпоряджатися в установленому законодавством порядку коштами Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття; в установленому законодавством порядку подавати громадянам допомогу по безробіттю та матеріальну допомогу по безробіттю, припиняти і відкладати їх виплати.

Відповідно до частини третьої статті 36 Закону України від 2 березня 2000 року №1533-III "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Названа норма Закону є бланкетною та передбачає врегулювання відповідних правовідносин іншим нормативно-правовим актом, до якого, в цьому випадку, слід віднести постанову Кабінету Міністрів України від 20 березня 2006 року № 357 (строк дії якої продовжено на 2007 рік згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року № 98), якою затверджено Порядок розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття". За правилами пункту 7 цього Порядку у разі відмови особи повернути суми незаконно виплачених коштів, а також у разі неповернення (невідшкодування) їх у встановлений строк стягнення таких коштів здійснюється в судовому порядку відповідно до законодавства.

Зідно п.п. 2 п. 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" міський центр зайнятості як орган державної влади має право на звернення до суду з позовом про стягнення безпідставно отриманої допомоги по безробіттю з метою реалізації наданих йому частиною третьою статті 36 Закону України від 02 березня 2000 року № 1533-III «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» повноважень, якою передбачено, що сума виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Оскільки у такому разі виникає спір за зверненням суб'єкта владних повноважень із приводу реалізації наданих йому законом функцій та у випадку, встановленому законом, такий спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами виник спір з приводу нібито незаконного отримання ОСОБА_1 допомоги по безробіттю, який є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб'єкта владних повноважень, який реалізовував у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції у сфері державної політики зайнятості населення.

Отже, у справі виник спір за зверненням суб'єкта владних повноважень із приводу реалізації наданих йому законом функцій та у випадку, який установлено законом, розгляд якого проводиться за правилами адміністративного судочинства, тому зазначена справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Вказана правова позиція викладена у повній відповідності до постанови Верховного Суду України від 23 березня 2010 року у справі №21-2282во09.

За таких обставин, суд вважає, що провадження у справі за позовом Криворізького міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості необхідно закрити та роз'яснити позивачу його право звернутися до суду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. 3, п.4 ч.1 ст. 17 КАС України, ст. 50 КАС України, ст. 15 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом Криворізького міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали , у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І. Б. Чайкін