Провадження № 2/127/5798/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2015 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Іщук Т.П.,
при секретарі Коваленко Д.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України без згоди та супроводу батька, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Служби у справах дітей Вінницької міської ради, та з урахуванням зменшених позовних вимог просила надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі державного кордону України (до країни Єгипту) у період з 15 листопада 2015 року по 15 січня 2016 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2. Свої вимоги мотивувала тим, що сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина має проблеми зі здоровям та потребує оздоровлення в умовах морського клімату. Вона має намір виїхати на оздоровлення до Єгипту, однак відповідач не надає згоди на виїзд дитини. За таких обставин і звернулася до суду.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням заяви від 30.09.2015 року, підтримали, просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позові; проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач та його представник не заперечували проти такого порядку розгляду справи.
Представник третьої особи ОСОБА_5 в судове засіданні не зявилася, однак подала заяву відповідно до якої просила розглянути справи у її відсутність, при ухвалені рішення врахувати та захистити інтереси дитини.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Судом встановлено наступні обставини справи та правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, а також Закону України «Про охорону дитинства» щодо участі батьків у вихованні та розвитку дітей, Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 (зі змінами та доповненнями) «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» щодо виїзду дітей за кордон.
Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно ст. 151 СК батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Ст.152 СК України передбачає гарантоване право дитини на належне батьківське виховання. Ст. 154 СК України встановлює право батьків звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину,піклуватися про її здоров'я, фізичний духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці; батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.
Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про народження серії 1-АМ № 213052 від 03.11.2011 року батьком малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2, а матірю ОСОБА_1.
Малолітній проживає разом з матір'ю - ОСОБА_1, знаходиться на її утриманні та вихованні, а батько дитини проживає окремо. Позивачем надана заява останнього від 25.07.2012 року (справжність підпису якого засвідчена 25.07.2012 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_6А.) про згоду на позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Дитина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на «Д» обліку з діагнозом - полівалентна сенсибілізація, цілорічний алергічний риніт та потребує оздоровлення в умовах тропічного та субтропічного клімату не рідше одного разу на рік, що підтверджується довідкою ЦП МСД №3 від 15.09.2015 року.
Батько дитини ОСОБА_2 відмовляється надати нотаріально засвідчену згоду на тимчасовий виїзд дитини за межі державного кордону України, тобто здійснює свої батьківські права всупереч інтересам дитини, а також не піклується про здоровя дитини, створює перешкоди для його оздоровлення та відпочинку.
Згідно ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Згідно п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 (зі змінами та доповненнями) «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється, зокрема, за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий із батьків відсутній у пункті пропуску, або без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, зокрема, на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Таким чином, суд приходить до висновку, що існують підстави для задоволення позову та надання дозволу на тимчасовий виїзд за державний кордон України (до країни Єгипту) у період з 15 листопада 2015 року по 15 січня 2016 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки це не буде суперечити інтересам дитини.
Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачки 243,60 грн. судового збору.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 33 Конституції України, ст. ст., 150, 151, 152, 154, 155 СК України, Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 (зі змінами та доповненнями) «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України,суд, -
Позов задовольнити.
Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі державного кордону України (до країни Єгипту) у період з 15 листопада 2015 року по 15 січня 2016 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, з супроводом матері ОСОБА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60 грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний термін з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлений у встановлений ч.3 ст.209 ЦПК України пятиденний строк.

Суддя: