Ухвала

іменем україни

11 листопада 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Дьоміної О.О., Іваненко Ю.Г.,

Завгородньої І.М., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 17 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з

указаним позовом обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 1 серпня

2014 року в с. Маловодяне Долинського району Кіровоградської

області відповідач допустив зіткнення тварини з автомобілем, який

рухався під керуванням позивача, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження автомобіля.

Постановою апеляційного суду Кіровоградської області від 30 жовтня 2014 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Посилаючись на те, що ДТП відбулась з вини ОСОБА_4, просив суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду за пошкодження автомобіля у розмірі 59 034,64 грн та моральну шкоду в сумі 7 тис. грн.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від

28 квітня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 17 червня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким в позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 212, 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. При ухваленні рішення суд зобов'язаний прийняти рішення, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені та встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції, посилався на те, що судом першої інстанції були застосовані норми матеріального права, які не підлягають застосуванню до вказаних правовідносин, також вказував, що позивачем не доведено умисел завдання шкоди саме відповідачем, а відсутність вини водія транспортного засобу, при зіткненні з твариною, не є підставою для стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої автомобілю, тому відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Однак з такими висновками апеляційного суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду від 18 грудня

2009 року №14 «По судове рішення у цивільній справі» обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. У мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог, встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК України).

Як встановлено судами, 1 серпня 2014 року ОСОБА_4 здійснював перегін тварини (теля) через провулок Транспортний в с. Маловодяне Долинського району Кіровоградської області, яка вирвалась та вискочила на проїзну частину, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем позивача.

Постановою апеляційного суду Кіровоградської області від

30 жовтня 2014 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. в дохід держави, оскільки він 1 серпня 2014 року о 19 год. 40 хв. по

пров. Транспортному в с. Маловодяне Долинського району Кіровоградської області при перегоні тварини в світлу пору доби втратив контроль над поведінкою тварини, внаслідок чого тварина вибула з під контролю, як погонича та допустив зіткнення тварини і автомобіля VW Passat, який рухався по провулку, та віднісся до своїх обов'язків недбало, не утримував з належною силою ланцюг, до якого була прикута тварина, через що вона вирвалася, як наслідок не втримав тварину ближче до правого краю дороги, хоча міг та повинен був передбачити можливість настання небезпечних наслідків своєї бездіяльності у вигляді можливості зіткнення тварини з іншими учасниками дорожнього руху та можливість пошкодження транспортних засобів (а.с.27-28).

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 1 серпня

2014 року, схеми місця ДТП, пояснень учасників ДТП, також вбачається, що за наслідками ДТП автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень при зіткненні з твариною (телям) (а.с. 10-16).

Згідно висновку експертного дослідження № 10 від 26 серпня

2014 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля VW Passat,

1997 року випуску складає 56 034,64 грн (а.с. 17-24).

В п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або юридичної особи, підлягають відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», особа, яка супроводжує тварину, зобов'язана: забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною; безпеку дорожнього руху при проходженні з домашньою твариною біля транспортних шляхів і при їх переході шляхом безпосереднього контролю за її поведінкою.

Частиною 4 статті 12 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» передбачено, що шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Враховуючи вищевказані норми закону, апеляційний суд не надав належної оцінки усім зібраним у справі доказам, зокрема, не з'ясував чи має можливість позивач реалізувати своє право на відшкодування матеріальної шкоди, як потерпілий, від неправомірних дій відповідача, не врахував, що постановою апеляційного суду Кіровоградської області від 30 жовтня

2014 року відповідача визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді, що є преюдиційним доказом і не спростовано останнім, не перевірив розмір завданої матеріальної шкоди відповідно до експертного дослідження та чи завдано такими діями відповідача ОСОБА_3 моральну шкоду, дійшовши передчасного висновку про відмову у задоволені позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення судом процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ураховуючи, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, повністю не встановлені, судове рішення не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 17 червня 2015 року скасувати.

Справу передати на новий розгляд до апеляційного суду Кіровоградської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.А. Горелкіна
Судді:О.О. Дьоміна І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко О.М. Ситнік