Справа № 570/2137/15-ц
Номер провадження 2/570/943/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2015 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

при секретарі Птюшинська І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що їх господарство належить до колгосного двору (свідоцтво від 20.01.1989 року), головою якого є ОСОБА_1 (будинководіння №29, по вул. Приходька в с. Нова Українка Рівненського району Рівненської області). В цьому будинку зареєстрований відповідач. Але він не проживає в помешканні більше року, не сплачує за житлово-комунальні послуги. Його реєстрація чинить позивачам перешкоди у володінні майном. Покликаючись на положення ЦК України, ЖК України позивачі просить суд задовольнити заявлений позов про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, та зняти його з реєстраційного обліку.

Позивачі не зявилися в судове засідання. Згідно до поданих заяв, позов підтримують та просять справу розглядати без її участі. В разі неявки відповідача не заперечують щодо можливості проведення заочного розгляду справи.

Відповідач не зявився в судове засідання. Згідно до поданої заяви, позов визнає та просить справу розглядати без його її участі.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, господарство належить до колгосного двору (свідоцтво від 20.01.1989 року), головою якого є ОСОБА_1 (будинководіння №29, по вул. Приходька в с. Нова Українка Рівненського району Рівненської області). В цьому будинку зареєстрований відповідач. Але він не проживає в помешканні більше року, не сплачує за житлово-комунальні послуги.

Факт відсутності його проживання за цією адресою підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 13.11.2013 року.

Таким чином, відповідач за вказаною адресою не проживає протягом тривалого часу, не бере участь в утриманні майна; позивачі не чинять перешкод у користуванні майном.

Відповідно до статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до частини 1 статті 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Стаття 3 Сімейного кодексу України визнає сім'ю, як спільне проживання осіб, що пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки. Оскільки позивачка спільно з відповідачем не проживає, спільного побуту та господарства не веде, шлюбні відносини між ними припинено за рішенням суду, тому вони не мають по відношенню один до одного жодних прав та обов'язків.

Частина 2 статті 405 Цивільного кодексу України встановлює те, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, оскільки відповідач у спірному житлі та не проживає більше одного року, не сплачує за користування жилим приміщенням і не несе оплату за комунальні послуги; не несе інших витрат з утримання будинку, та не приймає участь у спільному побуті; і втратив інтерес до спірного житла, а тому є підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Правовий зміст права користування жилим приміщенням не є тотожним змісту поняття реєстрації місця проживання особи. Частина 2 статті 2 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлює, що реєстрація місця проживання особи не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Розглянувши справу в межах заявлених позивачами вимог та зазначених і доведених нею обставин суд вважає, що позов про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задоволити повністю.

ОСОБА_3 (09.09.1975 р.н.) визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщеннм - будинком №29, по вул. Приходька, в с. Нова Українка Рівненського району Рівненської області.

Стягнути з ОСОБА_3 (09.09.1975 р.н.) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серія СР 604216, виданий 29.06.1999 року Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області) - 243 грн. 60 коп. - судові витрати (сплата судового збору).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Красовський О.О.