Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №335/3463/15-ц Головуючий у 1 інстанції Шалагінова А.В.
Провадження № 22-ц/778/6194/15 Суддя-доповідач Дзярук М.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.,

Суддів: Дзярука М.П.,

Кухаря С.В.,

При секретарі Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 07 жовтня 2015 року у справі за позовом концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_3 про визнання укладеною додаткової угоди до договору про надання послуг з централізованого опалення, підігріву питної води від 1 травня 2013 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до ОСОБА_3 про визнання укладеною додаткової угоди до договору про надання послуг з централізованого опалення, підігріву питної води від 1 травня 2013 року.

В позові зазначав, що 01 травня 2013 р. між сторонами було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву питної води, п. 7 якого передбачено, що плата за надані послуги за наявності засобів обліку води і теплової енергії справляється за їх показаннями згідно з пунктами 10-13 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р: № 630. Оскільки умовами договору не було визначено будинкового та квартирного засобів обліку, а також інших умов, які впливають на розмір оплати за надані послуги, тому виникла необхідність в укладанні додаткової угоди. Відповідачеві було направлено текст додаткової угоди із запропонуванням її підписати, проте відповідач направив позивачеві протокол розбіжностей, зазначивши свої умови угоди. З умовами, запропонованими позивачем у протоколі розбіжностей, позивач не погоджується, оскільки вони суперечать наведеним вище Правилам, Методиці розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженій Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 № 359, та іншим нормативно-правовим актам.

Посилаючись на вимоги ст.ст. 641, 651, 631 Цивільного кодексу України, Концерн просив суд визнати додаткову угоду до договору про надання послуг з централізованого опалення, підігріву питної води від 1 травня 2013 р. укладеною в редакції, запропонованій Концерном.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 жовтня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано Додаткову угоду до договору про надання послуг з централізованого опалення, підігрів питної води від 01.05.2013 року між Концерном «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «Міські теплові мережі» Оджонікідзевського району та ОСОБА_3 укладеною на таких умовах: 1. Внесено зміни до назви та тексту Договору: Замість слів: «підігрів питної води» читати: «постачання гарячої води».

2. Змінено пункт 4 Договору, виклавши його у наступній редакції: «4. Характеристика засобів обліку гарячої води і теплової енергії:

№ п/пВид засобу обліку води і теплової енергіїТип засобу обліку води і теплової енергіїЗаводськи номерПерше показанняМісце встановленнДата останньої держповірки приладу
1Будинковий прилад обліку теплової енергіїСуперком-01 -1013003на 04.12.2009р. 408,08 Гкал., 22610,6 м3Підвальне приміщення1 кв.2013р.
2Квартирний прилад обліку ГВПKB-1,5; Такт070662: 09201884на 01.04.2014р. , 23 м3 37 м3Кухня ванна1 кв.2014р.
3Квартирний прилад обліку на опаленняUltraheat 2 WR6088333на 01.04.2014р. 198,624 ГДж.с/узел1 кв.2014р.

3. Змінено пункт 11 Договору, виклавши його у наступній редакції:

«11.1. 3 моменту прийняття на комерційний облік квартирного приладу обліку теплової енергії на опалення (надалі - прилад обліку на опалення), гарячої води (надалі - прилад обліку гарячої води) нарахування за послуги централізованого опалення проводяться за показаннями приладів обліку. Справляння плати за нормативами (нормами) споживання не допускається, крім випадків, передбачених договором.

Додатково до нарахувань за послуги централізованого опалення по приладу обліку на опалення Споживачу проводяться нарахування на опалення приміщень загального користування багатоквартирного житлового будинку.

11.2.Споживач в опалювальний період щомісячно, 25 числа, виконує зняття показань квартирних приладів обліку та надає Виконавцю відомість показань приладів обліку за адресою: вул. Сталеварів 1 (сектор з обліку наданих послуг) тел. 341108: 2333095 (Філія Концерну «МТМ» Орджонікідзевського району) не пізніше останнього дня звітного місяця.

11.3. При неподанні Споживачем Виконавцю відомості у зазначені строки (п.11.2 додаткової угоди) кількість енергії на опалення визначаються за нормативами споживання або за показанням загально будинкового приладу обліку (при наявності).

Перерахунок за останній опалювальний сезон виконується протягом місяця після закінчення опалювального сезону, при умові надання споживачем до травня поточного року відомостей показань приладу обліку за період, в якому вони були відсутні.

11.4. Прилади обліку повинні експлуатуватися згідно з технічною документацією, відповідно до акту допуску до експлуатації приладу обліку (надалі - акту).

Засоби обліку, встановлені у квартирі, підлягають періодичній повірці.

Періодична повірка засобів обліку проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку:

-з централізованого постачання гарячої води - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці;

-з централізованого опалення - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалювальний період.

Відповідальність за експлуатацію і поточне обслуговування приладу обліку, збереження і цілісність розрахункових приладів обліку і пломб на них, несе Споживач.

При перевищенні періоду повірки приладу понад один місяць нарахування виконуються за нормою (нормативами), або за показаннями загально будинкового приладу обліку.

У разі несправності приладу обліку теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за

послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання або за

показанням загальнобудинкового приладу обліку (при наявності).

11.5.Споживач повинен повідомити Виконавця про показання приладу обліку на момент його виходу з ладу.

При несвоєчасному повідомленні споживачем про порушення режимів та умов роботи приладу обліку, або про його вихід з ладу, прилад вважається таким, що вийшов з ладу з дати останньої перевірки Виконавцем, але не раніше початку поточного опалювального сезону. У цьому разі обсяги теплової енергії на опалення визначаються Виконавцем за нормативами споживання або за показанням загально будинкового приладу обліку (при наявності).

11.6.Прилад обліку вважається таким, що вийшов з ладу, у випадках:

- порушення пломб на устаткуванні приладу обліку, ліній електричних зв'язків;

- механічного пошкодження засобів і елементів приладу обліку;

- роботи приладу обліку за межами норм точності згідно з паспортними даними приладу обліку.

11.7.Після відновлення технічного стану приладу обліку до рівня, який відповідає проекту на встановлення приладу обліку, допуск його в експлуатацію здійснюється представником Виконавця у присутності Споживача, про що складається акт.

11.8.Нарахування за опалення місць загального користування виконуються згідно з Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 359 від 31.10.06 "Про затвердження "Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення":

- максимальна витрата теплової енергії на опалення МЗК в місяць, яка припадає на квартиру, в якій встановлено квартирний прилад обліку теплової енергії, становить: 0,51 Гкал.

- орієнтовний розмір плати в місяць за теплову енергію (МЗК) становить 181,63 гри. в місяць і коригується в наданих рахунках з врахуванням фактичних годин постачання послуги в місяць та фактичної температури зовнішнього повітря.

11.9.Споживач зобов'язаний підтримувати у приміщеннях квартири нормативний температурний режим та, відповідно до узгодженого проекту на встановлення приладу обліку, підтримувати у належному стані теплоізоляцію огороджувальних конструкцій, які відокремлюють квартиру Споживача від сусідніх приміщень житлового будинку.

11.10.У разі недодержання Споживачем вимог п. 11.9 та зниження внаслідок цього нормативної температури повітря у суміжних квартирах сума перерахунку за невідповідність кількісних і якісних показників послуг по цих квартирах відшкодовується Споживачем у термін 20 днів з дати отримання повідомлення - розрахунку Виконавця».

4. Змінено пункт 19.4. Договору, виклавши його у наступній редакції:

«19.4. контролювати установлені міжповіркові інтервали засобів обліку».

5. Всі інші умови Договору, не охоплені даною Додатковою угодою залишаються

незмінними та сторони підтверджують по ним свої зобов'язання.

6. Вищевказані умови додаткової угоди набирають чинності з дня набрання рішенням суду законної сили».

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Перевіряючи справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно ст.ст. 213, 214 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Обґрунтованим вважається рішення, ухвалене на основі повного всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, якій були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставини, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Судом встановлено, що між Концерном «Міські теплові мережі» (виконавець) та ОСОБА_3 (споживач) укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води від 01.05.2013 року. Відповідно до умов договору виконавець зобов»язується своєчасно надавати споживачеві послуги з централізованого опалення та підігріву води, а споживач зобов»язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Згодом відповідачем в своїй квартирі був встановлений квартирний прилад обліку ГВП (КВ-1,5; Такт) та квартирний прилад обліку на опалення (Ultraheat 2WR), що підтверджується актом уведення в експлуатацію від 01.04.2014р.

Після встановлення квартирного приладу обліку тепла, позивач почав додатково нараховувати відповідачу оплату за МЗП (місця загального користування), проти чого останній заперечував. Внаслідок чого, позивач листом від 30.01.2015р. надіслав на адресу ОСОБА_3 додаткову угоду до договору про надання послуг з централізованого опалення та підігріву питної води від 01.05.2013р. з проханням повернути один примірник додаткової угоди до Концерну «МТМ». Вказану додаткову угоду було підписано ОСОБА_3 з протоколом розбіжностей від 17.03.2015р., який надіслано на адресу Концерну «МТМ». У зв»язку з незгодою з запропонованими розбіжностями, позивач звернувся до суду з вимогою укласти додаткову угоду на запропонованих ним умовах.

Суд першої інстанції частково задовольнив вимоги позивача, визнавши додаткову угоду щодо змін до договору від 01.05.2013р. на умовах запропонованих позивачем, однак зі вступом їх у дію з дня набрання рішення суду законної сили.

З висновками суду погоджується і колегія суддів.

Доводи апеляції щодо неналежного способу захисту не підлягають задоволенню, оскільки виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, меж здійснення особою цивільних прав і виконання цивільних обов»язків, можна дійти висновку про те, що в разі невизнання споживачем права виробника (виконавця) послуг на укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, який відповідає вимогам типового договору, таке право підлягає захисту судом на підставі п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України шляхом визнання договору (додаткової угоди) укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов»язкової дії. Зазначена правова позиція суду узгоджується із правовими висновками Верховного Суду України, наведеними у постанові від 10 жовтня 2012 року в справі №6-110 цс12.

Доводи апеляції щодо внесення змін до договору, а саме відсутності підстав для внесення змін безпідставні, виходячи зі слідуючого.

Відповідно до ст.. ст.. 651, 652 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено за рішення суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, а також у разі істотної зміни обставин.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для змін у договір від 01.05.2013р. стало встановлення відповідачем квартирного приладу обліку тепла, внаслідок чого змінилися умови оплати, оскільки укладений договір від 01.05.2013р. передбачав оплату відповідачем послуг з наданням тепла на підставі показань лише будинкового приладу обліку теплової енергії, а після встановлення відповідачем квартирного приладу обліку тепла, змінилася формула оплати, оскільки при визначенні оплати тепер необхідно брати показання як квартирного приладу обліку тепла, так і будинкового. Тому, посилання апелянта про відсутність істотних змін обставин є необґрунтованими.

Так, внесення змін до договору від 01.05.2013р. додатковою угодою фактично зумовлено встановленням відповідачем квартирного приладу обліку тепла і всі зміни зводяться до приведення договору від 01.05.2013р. до цих нових умов, а саме визначення умов оплати та експлуатації відповідачем квартирного приладу обліку тепла.

Загалом основні заперечення відповідача щодо змін до договору зводяться до незгоди щодо сплати за опалення місць загального користування.

Необґрунтованими є доводи апеляційної скарги щодо неправильного визначення у додатковій угоді механізму нарахування витрат на місця загального користування, а також взагалі відсутність підстав для нарахування цих виплат, враховуючи наступне.

Порядок нарахування плати за послуги центрального опалення встановлено пунктом 12 Правил надання послуг центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, яким передбачено, що у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показниками пропорційно опалювальній площі квартири за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування.

Відповідно до п. 2.1.3 Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Мінбуду № 359 від 31 жовтня 2006 року, якщо системою будинкового обліку не передбачено окремого обліку теплової енергії, спожитої на опалення місць загального користування, але передбачено теплолічильники в кожного споживача та загальнобудинковий комерційний облік теплоти, кількість теплової енергії на опалення місць загального користування визначається як різниця між кількістю теплової енергії на опалення будинку та загальною кількістю теплової енергії на опалення всіх інших приміщень.

Відповідно до п.2.4 Рекомендацій щодо застосування Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 47 від 22 лютого 2008 року, у разі часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку теплової енергії та відсутності приладів обліку теплової енергії на місця загального користування витрати теплової енергії на опалення місць загального користування визначаються розрахунковим методом за відповідною формулою. При цьому загальна витрата теплової енергії на центральне опалення будинку згідно з показниками загальнобудинкового приладу комерційного обліку теплової енергії складається з витрат теплової енергії на опалення приміщень споживачів з відсутніми приладами обліку теплової енергії + витрати теплової енергії на опалення приміщень споживачів з встановленими приладами обліку теплової енергії + кількість теплової енергії на опалення місць загального користування.

Визначення порядку нарахування теплової енергії на місця загального користування у додатковій угоді позивачем було проведено з врахуванням Методики.

Щодо тлумачення поняття місця загального користування багатоквартирного житлового будинку, то воно включає в себе приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку. За рахунок тепловиділень від ізольованих розподільчих трубопроводів, які розташовані в місцях загального користування будинку створюються сприятливі умови для нормального функціонування мереж водопостачання, водовідведення та інших комунікацій.

Галузевими комунальними нормами України (ГКН 04.07.000-2005) надано визначення місць загального користування: «Приміщення загального користування (МЗК) житлового будинку - це сходові клітини, ліфтові шахти, вестибюлі, коридори, підвали тощо».

Власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій відповідно до своєї частки у майні будинку. Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення і гарячого водопостачання (ЦО і ГВП) належать до інженерного (технічного обладнання) житлового будинку і є його невід'ємною частиною.

Таким чином, співвласники квартир повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла. Встановлення квартирного приладу обліку тепла не є підставою для звільнення мешканців від такої участі.

Відтак, правовідносини між споживачем, який встановив у своїй квартирі квартирний прилад обліку тепла, з однієї сторони, та теплопостачальною організацією, споживачем послуг з централізованого опалення, з другої сторони, врегульовані законодавством. Запропонована відповідачем формула для розрахунку оплати МЗК жодним положенням у законодавстві не передбачена.

Доводи апелянта про відсутність підстав для стягнення оплати за МЗК, оскільки вони не утеплені, підлягають відхиленню. По-перше в матеріалах справи відсутні докази вважати, що МЗК не утеплені, по-друге, позивач не є балансоутримувачем, у зобов»язання якого входять заходи щодо утеплення МЗК. Балансоутримувачем є ОСББ будинку №3 по вул.. Гагаріна в м. Запоріжжі. На теперішній час ОСББ не відмовилося від опалення МЗК, а тому відповідач зобов»язаний здійснювати оплату за опалення МЗК.

Посилання апелянта про те, що у тариф вже закладена оплата МЗК є безпідставними. Так, укладеним між сторонами договором від 01.05.2013р. нараховувалася оплата спільна з урахуванням витрат на опалення квартири відповідача та МЗК, після встановлення квартирного приладу обліку тепла оплата нараховується лише з урахуванням витрат на опалення квартири без урахування МЗК за які відповідач зобов»язаний здійснювати оплату.

Щодо нежитлових приміщень, які розташовані у будинку, то вони мають відокремлений вхід, а тому в розподілі витрат теплової енергії, спожитої на опалення МЗК не враховуються, що відповідає Методіці.

Питання щодо правильності нарахування позивачем оплати за МЗК не є предметом розгляду цієї справи.

Зміни щодо вимог з експлуатації квартирного приладу обліку тепла, зняття показань засобу обліку, перерахунку за період, якщо засіб обліку вийшов з ладу відповідають вимогам законодавства.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції постановлено на повно з»ясованих обставинах з дотриманням вимог закону, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 07 жовтня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: