Справа № 369/7848/15-ц
Провадження № 2/369/3335/15
РІШЕННЯ

Іменем України

06.11.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Усатов Д.Д.

при секретарі Кузьменко П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2015 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що 25 липня 2014 року померла бабуся позивача ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 26.07.2014 р.

Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на 2/3 частин квартири №15 в будинку №18 в по вул.Жовтнева в м.Вишневому, Києво-Святошинського району Київської області.

Відповідно до технічного паспорту на квартиру від 03.02.2015 року зазначена квартира є 2-х кімнатною, загальною площею 43,7кв.м., житловою площею 27,4кв.м., без самовільних перепланувань.

Спадкоємцями померлої ОСОБА_3 за законом є її діти: відповідач ОСОБА_2 і батько позивача ОСОБА_4. Оскільки відповідач ОСОБА_2 є пенсіонером за віком, тому вона має право на обов'язкову частку у спадщині.

Відповідач ОСОБА_2 також прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_3, оскільки постійно проживала з нею у спадковій квартирі на час відкриття спадщини.

У січні 2015 року позивач звернувся із заявою до приватного нотаріуса Києво- Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_5, в якій просив видати мені Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частку квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3

Проте, своїм листом від 18.02.2015 року №32/02-14 приватний нотаріус ОСОБА_5 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з тих підстав, що ОСОБА_3 за життя не оформила належним чином право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2, успадковану нею від чоловіка ОСОБА_1, який помер 19.01.2014 року.

Крім того, нотаріусом у листі зазначається про те, що оскільки вказана квартира відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 30.09.1997р. належала ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, тому неможливо в позасудовому порядку визначити яка частка цієї квартири належала померлій ОСОБА_3 на день смерті.

Посилаючись на вищевикладене позивач просив суд: ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_1, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 загальною площею 43,7кв.м., житловою площею 27,4 кв.м. в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 25 липня 2014 року.

В судове засідання позивач не з»явивсь, звернувсь до суду із заявою до суду заяву про слухання справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з"явивсь, звернувсь до суду із заявою про слухання справи за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечували.

Суд, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 липня 2014 року померла бабуся позивача ОСОБА_7, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК №292625 від 20 січня 2014 року, виданим виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на 2/3 частин квартири №15 в будинку №18 в по вул.Жовтнева в м.Вишневому, Києво-Святошинського району Київської області.

Відповідно до технічного паспорту на квартиру від 03.02.2015 року зазначена квартира є 2-х кімнатною, загальною площею 43,7кв.м., житловою площею 27,4кв.м., без самовільних перепланувань.

Позивач є спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом від 27 травня 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_8 і зареєстрований за №296, яким вона заповіла йому свою частку квартири АДРЕСА_4, що буде належати їй на день смерті.

Спадкоємцями померлої ОСОБА_3 за законом є її діти: відповідач ОСОБА_2 і батько позивача ОСОБА_4. Оскільки відповідач ОСОБА_2 є пенсіонером за віком, тому вона має право на обов'язкову частку у спадщині у відповідності до ст.1241 ЦК України.

Відповідач ОСОБА_2 також прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_3, оскільки постійно проживала з нею у спадковій квартирі на час відкриття спадщини.

У січні 2015 року позивач звернувся із заявою до приватного нотаріуса Києво- Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_5, в якій просив видати мені Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частку квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3

Проте, своїм листом від 18.02.2015 року №32/02-14 приватний нотаріус ОСОБА_5 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з тих підстав, що ОСОБА_3 за життя не оформила належним чином право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2, успадковану нею від чоловіка ОСОБА_1, який помер 19.01.2014 року.

Згідно ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право власності на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

1/3 частин квартири АДРЕСА_5 належали спадкодавиці на підставі Свідоцтва про право власності на житло від30 вересня 1997 року, яке було видане виконкомом Вишневої міської ради ОСОБА_3, її чоловіку ОСОБА_6 та їх дочці ОСОБА_2 і посвідчувало право їх спільної сумісної власності на зазначену квартиру.

Інші 1/3 частин квартири належали ОСОБА_3 за правом спадкування після смерті її чоловіка ОСОБА_1, який помер 19 січня 2014 року і за життя все своє майно заповідав дружині.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини іще припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексуу. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та юов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися слідок його смерті.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. З ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статею 1297 ЦКУкраїни встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив його державної реєстрації. .

Так, згідно ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст.370 ЦК України передбачають, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 15, 16, 364, 368, 370, 392, 1218, 1241, 1261, 1268, 1270, 1297, 1299 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212-214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 загальною площею 43,7кв.м., житловою площею 27,4кв.м. в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 25 липня 2014 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Усатов Д.Д.