Броварський міськрайонний суд Київської області
№ провадження 2/361/472/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Білик Г.О.

при секретарі Коваль О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду із позовом,відповідно до якого зазначив,що 25 грудня 2006 року між Акціонерним комерційним банком «УкрСиббанк» (згідно змін внесених до статуту АКІБ «УкрСиббанк» нове повне найменування банку стало Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 на суму 62 000 доларів США. Відповідач зобовязувався повернути кредит у повному обсязі не пізніше 25.12.2016 року та сплачувати проценти за користуванням кредитом у розмірі 11,8% річних. Також 27 грудня 2007 року укладено ще один договір про надання споживчого кредиту № 0 відповідно до якого банк надав ОСОБА_1 кредит в сумі 40 000 доларів. Відповідач зобовязувався повернути кредит у повному обсязі не пізніше 27.12.2017 року та сплачувати проценти за користуванням кредитом у розмірі 13,90% річних. Однак всупереч вимогам кредитних договорів відповідач з лютого не виконує взяті на себе зобовязання по сплаті кредиту. В наслідок чого в нього виникла заборгованість по взятих на себе обовязків по кредитним договорам в сумі 33 314 доларів США 66 центів по кредитному договору № 0 та 28 427 доларів США 59 центів по кредитному договору № 0. В забезпеченння своєчасного і повного виконання зобовязань за кредитними договорами на підставі договорів іпотеки № 41149 від 25.12.2006 року за реєстровим № 15854 та № 41149 від 27.12.2007 за реєстровим № 4897 прийнято від ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_2 (шлюбне прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_5 в заставу нерухоме майно-предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 70,7 кв.м, житловою площею 40,5 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. В рахунок заборгованості представник позивача просить звернути стягнення на предмет іпотеки.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідачі у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили у позові відмовити посилаючись на те,що спірна квартира є єдиним житлом їх сімї. В спірній квартирі проживають: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та два онуки.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.3 ЦПК України «Кожна особа має право у порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.У випадках,встановлених законом,до суду можуть звертатися органи та особи,яким надано право захищати права,свободи та інтереси інших осіб,або державні чи суспільні інтереси».

Відповідно до ст..11 ч 1 ЦПК України «Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі».

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України»Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень,крім випадків,встановлених ст.. 61 цього Кодексу».

Відповідно до ст.. 61 ч 3 ЦПК України «Обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини».

В судовому засіданні встановлено,що 25 грудня 2006 року між Акціонерним комерційним банком «УкрСиббанк» (згідно змін внесених до статуту АКІБ «УкрСиббанк» нове повне найменування банку стало Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 на суму 62 000 доларів США, а також 27 грудня 2007 року укладено ще один договір про надання споживчого кредиту № 0 відповідно до якого банк надав ОСОБА_1 кредит в сумі 40 000 доларів.

Відповідно даних кредитних договорів № 0 та № 0 Банк зобовязався надати позичальнику кредитні кошти (кредит) в сумі 62 000 доларів США та в сумі 40 000 доларів США. Позичальник зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених в кредитних договорах.

З лютого 2014 року відповідач перестав виконувати взяті на себе зобовязання по кредитним договорам внаслідок чого, заборгованість за кредитним договором № 0 від 25 грудня 2006 року становить 33 314 доларів США 66 центів доларів США, з яких:

30 535 долорів США 42 центи кредитна заборгованість,

2 779 доларів США 24 центи заборгованість за процентами

8 564 грн. 22 коп.- пеня за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит

Заборгованість за кредитним договором № 0 від 27 грудня 2007 року становить:

25 316 долорів США 41 центи кредитна заборгованість,

3 111 доларів США 18 центи заборгованість за процентами

7 142 грн. 75 коп.- пеня за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит

Також,у судовому засіданні було встановлено,що в забезпеченння своєчасного і повного виконання зобовязань за кредитними договорами на підставі договорів іпотеки № 41149 від 25.12.2006 року за реєстровим № 15854 та № 41149 від 27.12.2007 за реєстровим № 4897 прийнято від ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_2 (шлюбне прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_5 в заставу нерухоме майно-предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 70,7 кв.м, житловою площею 40,5 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до положень п.п. 2.4.1 та 2.4.2 Договору іпотеки Іподекодавець зобов'язаний не порушувати прав Іпотекодержателя, що надані останньому Законом України «Про іпотеку» та виконувати обовязки, покладені на Іпотекодавця за Законом України «Про іпотеку».

Відповідно до ст.. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.. 611 ЦК України У разі порушення зобовязання настають правові наслідки,встановлені договором або законом,зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання,якщо це встановлено договором або законом. Або розірвання договору.

Відповідно до ст. 625 ЦК України"Боржник,який прострочив виконання грошового зобов"язання,на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,а також три проценти річних від простроченої суми,якщо інший процент не встновлений договором або законом".

Відповідно до ст.. 590 ЦК України « звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, у строк та порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України, згідно якої, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 572 ЦК України, ст. 1 Закону України «Про заставу», ч. 6 ст. З Закону України «Про іпотеку» кредитор (іпотекодержатель, заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (іпотекодавець, заставодавець) забезпеченого заставою (іпотекою) зобовязання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Іпотека - це вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника.

Згідно ст. 12 Закону України «Про іпотеку» та ст. 20 Закону України «Про заставу», у разі порушення іпотекодавцем (заставодавцем) обов'язків, встановлених іпотечним договором (договором застави), іпотекодержатель (заставодержатель) має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки (застави).

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Частиною 3 тієї ж етапі передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється в тому числі на підставі рішення суду.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання га/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з позичальника не є перешкодою для предявлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена.

Виходячи з наведеного, судом встановлено, що позичальник невиконує належним чином зобовязання за кредитним договором, забезпеченим іпотекою, а тому позовні вимоги є законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того,у судовому засіданні було встановлено,що предмет іпотеки, а саме: трикімнатна квартира, загальною площею 70,7 кв.м, житловою площею 40,5 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 є єдиним житлом відповідачів. Згідно ч 1 п 1 Закону України « Про мараторій на стягнення майна громадян України,наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії даного закону не може бути примусово стягнуте (відчуджене без згоди власника) нерухоме житлове майно,яке вважається предметом застави згідно зі ст.. 4 Закону України «Про заставу» та або предметом іпотеки згідно ст.. 5 Закону України «Про іпотеку»,якщо таке майно виступає як забезпечення зобов»язань громадянина України за споживчим кредитом,наданим йому кредитними установами-резидентом України в іноземній валюті,та за умови що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника,майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого нерухомого житлового майна,яке перебуває в іпотеці,за умови що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно,загальна площа такого нерухомого житлового майна не перевищує 140 кв.м для квартири та 250 кв.м для житлового будинку».У судовому засіданні було встановлено,що спірний будинок має загальну площу 70,7 кв.м,відповідачі зареєстрована та проживають у вказаній квартирі,іншого житлового приміщення відповідачі не мають.

Враховуючи викладені обставини справи та вимоги вказаного закону ,суд вважає за необхідне на час дії Закону України « Про мараторій на стягнення майна громадян України,наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» заборонити виконання даного рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати.

керуючись ст. 7, 11-12, 33. 35, 41 ЗУ «Про іпотеку», ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 525, 526, 530, 546, 549-550, 572, 575, 610, 625, 626, 629, 1054-1055, 1056-1 ЦК України, Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», ст.ст. 10-11, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 25 грудня 2006 року за період з 25 грудня 2006 року по 01 грудня 2014 року в сумі 33 314 (тридцять три тисячі триста чотирнадцять) доларів США 66 центів, що за офіційним курсом НБУ становить 498 696 (чотириста девясносто вісім тисяч шістсот девяносто шість) грн. 11 коп. та за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 27 грудня 2007 року за період з 27 грудня 2007 року по 01 грудня 2014 року в сумі 28 427 ( двадцять вісім тисяч чотириста двадцять сім) доларів США 59 центів, що за офіційним курсом НБУ становить 425 540 (чотириста двадцять пять тисяч пятсот сорок) грн. 24 коп. звернути стягнення на трикімнатну квартиру № 132, загальною площею 70,7 кв.м., житловою площею 40,5 кв.м. в будинку , 64-а по вул. Короленка в м. Бровари Київської області, яка належить ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29 грудня 1999 року шляхом продажу зазначеного предмету іпотеки (договір іпотеки № 41149 від 25 грудня 2006 року, зареєстрований в реєстрі за № 15854, договір іпотеки № 41149 від 27 грудня 2007 року, зареєстрований в реєстрі за № 4897 Публічним акціонерним товариством УкрСиббанк на прилюдних торгах відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності /незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Відстрочити виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на трикімнатну квартиру № 132, загальною площею 70,7 кв.м., житловою площею 40,5 кв.м. в будинку , 64-а по вул. Короленка в м. Бровари Київської області, яка належить ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29 грудня 1999 року до втрати чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 на користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк судовий збір в сумі 3 654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 23 листопада 2015 року.

Суддя Г.О. Білик