Справа № 207/2600/2012 Провадження № 22-ц/772/3362/2015Головуючий в суді першої інстанції Дєдов М. С.
Категорія 27 Доповідач Рибчинський В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду

Вінницької області в складі:

головуючого: Рибчинського В.П.

суддів: Панасюка О.С., Берегового О.Ю.

при секретарі: Топольській В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 13 серпня 2014 року у справі за позовом ПАТ комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа орган опіки та піклування Іллінецької районної державної адміністрації про звернення стягнення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2012 року ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» звернувся з позовною заявою , яка в подальшому була уточнена, до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 третя особа на стороні відповідача орган опіки та піклування Іллінецької районної державної адміністрації про звернення стягнення на предмет іпотеки. В позовній заяві банк ставить вимоги про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VILWGI від 12.11.2007 р.в розмірі 228365,57 грн. на квартиру загальною площею 48,10 кв.м., житловою площею21 кв. м., яка розташована за адресою : АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах , підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки. Встановити початкову вартість предмета іпотеки для його подальшої реалізації в розмірі 169223 грн. Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 з квартири за адресою АДРЕСА_1 зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному підрозділі державної міграційної служби України.

13 серпня 2014 року рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області позовні вимоги задоволено, а саме звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру, розташовану в АДРЕСА_1 та виселено із зазначеної квартири ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції 17.09.2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу в якій ставлять питання про скасування рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 13 серпня 2014 року та про ухвалення нового рішення, яким у позові ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

Колегія суддів заслухавши учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку , що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Так судом першої інстанції встановлено:

Відповідно до кредитного договору № VILWGI від 12.11.2007 р. (а.с. 18-25) ОСОБА_2 12.11.2007 року отримав кредит у розмірі 126250 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік з кінцевим терміном повернення 12.11.2027 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідач ОСОБА_2 12.11.2007 року уклали договір іпотеки (а.с. 28-31) згідно якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме - квартиру загальною площею 48,10 кв. м., житловою площею 21 кв.м., яка розташована за адресою АДРЕСА_1 ..

Відповідачем по справі умови кредитного договору належним чином не виконувались у зв'язку з чим у нього перед банком виникла заборгованість , яка становить 228365,57 грн., що підтверджується розрахунком, який наданий банком (а.с. 7-11)

Згідно копії домової книги для реєстрації громадян, які проживають в квартирі, що є предметом іпотеки (а.с. 51-57) зареєстровано ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Згідно копії домової книги для реєстрації громадян, які проживають в квартирі, що є предметом іпотеки наданої банком (а.с. 134-137) на момент укладення договору іпотеки вищевказані особи зареєстровані не були.

ОСОБА_2 та ОСОБА_7 в апеляційній скарзі вказують на порушення судом першої інстанції норм цивільно-процесуального законодавства, а саме на те, що в рішенні суду відсутні описова та мотивувальна частина, однак зазначене не відповідає дійсності, оскільки в рішенні суду першої інстанції є посилання на встановлені обставини та зазначено з яких підстав суд взяв до уваги докази позивача та відхилив докази відповідачів, крім того відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення , якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Апелянти, порушень кримінально-процесуального законодавства, які б могли служити підставою для скасування рішення суду першої інстанції не навели.

Крім того апелянти посилаються на порушення норм матеріального права, а саме вказують що суд першої інстанції звертаючи стягнення на предмет іпотеки помилково не застосував вимоги ст. 39 Закону України «Про іпотеку», в резолютивній частині рішення не вказавши загальний розмір вимог, що підлягають сплаті іпотекодержателю та його складові.

В даній частині вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, оскільки відповідно до п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 вересня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» резолютивна частина рішення суду повинна відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої ст. 215 ЦПК України. Зокрема, у ньому має зазначатись загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки. Суд першої інстанції в мотивувальній частині рішення зазначив, що загальний розмір становить 228365,57 грн., в резолютивній частині не вказав його, а також його складові, а саме те, що заборгованість складається:

-124722,18 грн. - заборгованість за кредитом

-752585,34 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом

-7597,54 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором

-20760,51 грн. - штраф (процентна складова).

Крім того суд першої інстанції, задовольняючи позов про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки, в резолютивній частині рішення не зазначив початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації. За таких обставин вимоги апеляційної скарги в цій частині також підлягають задоволенню з необхідністю зазначення початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації 169223 грн., оскільки дана вартість зазначена в договорі іпотеки як заставна вартість іпотечного майна на день укладення договору.

Разом з тим доводи апелянтів про те, що їм безпідставно відмовлялось в призначенні бухгалтерської експертизи та про те, що розрахунок заборгованості не відповідає умовам кредитного договору, оскільки сума ануїтетних платежів залежить від залишкової суми кредиту, не заслуговують на увагу, оскільки визначення розміру ануїтетного платежу спеціальних знань в галузі науки не потребує, так як сума платежу вираховується відповідно до формули, яка зазначена в кредитному договорі, крім того ануїтетний спосіб погашення платежу передбачає повернення взятих коштів з нарахованими на них відсотками саме рівними частками протягом усього терміну позики і залежати від залишкової суми кредиту не може.

Також апелянти зазначають про порушення прав неповнолітніх дітей при винесенні рішення судом першої інстанції, а саме суд першої інстанції виселяючи неповнолітніх з квартири, на яку було звернуто стягнення, не взяв до уваги, що на момент укладання договорів іпотеки відповідач був проінформований про наявність неповнолітніх дітей, однак згоди на укладання зазначених договорів від органу опіки та піклування не отримав а також вказують на те, що на даний час у них відсутнє інше житло в якому вони могли б мешкати.

Зазначене не може бути підставою для задоволення апеляційної скарги, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що на момент укладання кредитного договору, банку було відомо про існування неповнолітніх дітей. Банк дозволу на реєстрацію неповнолітніх осіб в квартирі, яка є предметом іпотеки не надавав, а також відповідно до правової позиції Верховного суду України № 6-39 цс 15 від 18 березня 2015 року як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на предмет іпотеки, якщо іпотечне майно було придбано за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення (частина 2 статті 109 ЖК Української РСР).

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 та ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 13 серпня 2014 року зміні , а саме абзац перший його резолютивної частини необхідно доповнити тим, що звернення стягнення на квартиру проводиться в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 228365,57 грн., та зазначити складові даної заборгованості.

Також доповнити резолютивну частину новим абзацом про встановлення початкової вартості предмету іпотеки для його подальшої реалізації.

Керуючись ст.ст. 307,309,314,316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 13 серпня 2014 року у справі за позовом ПАТ комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа орган опіки та піклування Іллінецької районної державної адміністрації про звернення стягнення задовольнити частково.

Рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 13 серпня 2014 року змінити, абзац перший його резолютивної частини доповнити тим, що звернення стягнення на квартиру загальною площею 48,10 кв.м. житловою площею 21 кв. метр , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 проводиться в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VILWGI від 12.11.2007 р. в загальній сумі 228365,57 грн., яка складається :

- 124722,18 грн. - заборгованість за кредитом

- 752585,34 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом

- 7597,54 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором

- 20760,51 грн. - штраф (процентна складова).

Та доповнити резолютивну частину новим абзацом: встановити початкову вартість предмету іпотеки для його подальшої реалізації в розмірі 169223 грн.

В решті рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 13 серпня 2014 року залишити без змін.

Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: В.П.Рибчинський

Судді: О.Ю.Береговий

О.С.Панасюк