Єдиний унікальний номер 2-142/12
Номер провадження 6/725/66/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2015 Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Скуляк І. А.

при секретарі Пірог Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про зупинення виконавчого провадження, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2015 року заявник звернулась до суду з вище вказаною заявою та просила зупинити виконавчі провадженні ВП №45659358, №45659182, №47324521, №47324391 з примусового виконання виконавчого листа №2-142/142 від 05.11.2014 року виданого Першотравневим районним судом м.Чернівці та визнати вказаний виконавчий лист в частині зобовязання ОСОБА_2, ОСОБА_1 привести конструкції, просторово планувальний стан та функціональне призначення приміщення горища буд. №57 по вул.. Шевченка в м.Чернівці у попереднє становище шляхом ліквідації стін та перегородок горищного простору, шляхом ліквідації внутрішніх квартирних сходів у квартирі АДРЕСА_1.

В обґрунтування вказаних вимог посилалась на те, що 28.04.2015 року нею було отримано постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 15.10.2014 року, залишеного без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04.02.2015 року.

За змістом вказаних рішень та відповідно зазначеного виконавчого листа, її та ОСОБА_2 зобовязано привести конструкції, просторово планувальний стан та функціональне призначення приміщення горища буд. №57 по вул. Шевченка в м.Чернівці у попереднє становище шляхом ліквідації стін та перегородок горищного простору, шляхом ліквідації внутрішніх квартирних сходів у квартирі АДРЕСА_1.

Вказувала на те, що з метою добровільного виконання рішення суду між нею та будівельною компанією ПП «Карпаткурортбуд» було укладено відповідний договір про виконання будівельних робіт, разом з тим, листом від 25.02.2015 року вказана будівельна компанія повідомила про неможливість виконання необхідних робіт, оскільки розборка поперечної стіни та перегородок на горищі є недоцільним і проведення вказаних робіт може призвести до змін конструкції даху, самої покрівлі та погіршити протипожежну безпеку всього будинку. Аналогічні висновки також містяться в п. 2 Звіту від 15.04.2015 року «НДІ Проектреконструкція».

У звязку з наведеним, вважає, що виконання рішення суду може призвести до руйнування її квартири та всього будинку, а тому звернулась до суду з даною заявою.

Від представника ОСОБА_3, ОСОБА_4 до суду надійшла заява в якій просить суд в задоволенні заяви відмовити та розглядати справу у її відсутності.

Решта осіб, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, хоча належним чином повідомлялись судом про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили.

На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заяву слід залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Так, судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 15.10.2014 року частково скасоване рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 17.09.2013 року у справі № 2-142/12 та зобовязано ОСОБА_2, ОСОБА_1 привести конструкції, просторово планувальний стан та функціональне призначення приміщення горища буд. №57 по вул.. Шевченка в м.Чернівці у попереднє становище шляхом ліквідації стін та перегородок горищного простору, шляхом ліквідації внутрішніх квартирних сходів у квартирі АДРЕСА_1.

На підставі вказаного вище рішення суду Першотравневим районним судом м.Чернівці було видано виконавчі листи по кількості боржників, які стягувачем звернено до виконання у встановленому законом порядку та постанови державного виконавця Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ від 22.04.2015 року було відкрито відповідні виконавчі провадження №47324521 (боржник ОСОБА_1В.) та №47324391 (боржник ОСОБА_2В.).

У відповідності до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 38 ЦПК України сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження (крім справ про усиновлення) можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника.

Таким чином, законодавством передбачено індивідуалізацію права особи звернутись за захистом своїх прав, а також надано вичерпний перелік підстав для представництва, разом з тим, звертаючись до суду з даною заявою в інтересах ОСОБА_2 заявник не надала належних та допустимих доказів наявності законних підстав для представництва його інтересів та особисто ОСОБА_2 з даною заявою до суду не звертався, а тому відсутні підстави для розгляду вимог ОСОБА_1 в частині зупинення виконавчого провадження та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконання, що стосується прав та інтересів ОСОБА_2, а тому в цій частині заява задоволенню не підлягає з наведених вище підстав.

Відмовляючи в задоволенні скарги по суті вимог в іншій частині, суд виходить з наступного.

Так, як вбачається з розяснень, які містяться в п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6, суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду. Разом із тим до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (пункт 4 частини першої статті 37 Закону про виконавче провадження).

Таким чином, зупинення виконавчого провадження є формою припинення здійснення виконавчих дій, що триває певний час, до моменту відпадання обставин, які це зупинення викликали. Обставини, які тягнуть за собою зупинення виконавчого провадження, прямо передбачені в Законі України «Про виконавче провадження» та не підлягають розширеному тлумаченню.

Відповіднодоп.4 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Разом з тим, у заяві заявником не наведено відповідних підстав за наявності яких стягнення за виконавчим документом підлягає зупиненню та такі вимоги ОСОБА_1 перед судом не ставила.

Крім того, порядок та підстави визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконання передбачені ст. 369 ЦПК України за змістом ч. 2 та ч. 4 якої суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. У разі якщо виконавчий лист було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Разом з тим, згідно ч. 5 ст. 124, п. 9 ст. 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. До основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і використання практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду є джерелом права у національній правовій системі.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 22.02.2005 року, ухваленого у справі «Шаренок проти України», було встановлено порушення ст.6 Конвенції та ст.1 протоколу 1 Конвенції. При цьому, Суд зазначив, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи трибуналі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Тлумачення статті 6 як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід'ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Посилання заявника на висновки будівельної компанії та звіт «НДІ Проектреконструкція» не беруться судом до уваги, оскільки вони не підтвердженні відповідними належними доказами, їх копії не додані до заяви та вони не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконання у розумні ст. 369 ЦПК України, оскільки в такому випадку порушуються також право стягувача на виконання рішення суду гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень і використання практики Європейського суду з прав людини», ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 3,4,11, 208-210, 233,293,295,369 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення виконавчого провадження, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці І. А. Скуляк