УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/10705/15-ц

Пров. №2/668/2961/15

03.09.2015 р. суддя Суворовського районного суду м. Херсона Гонтар Д.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", третя особа ОСОБА_2 про захист прав споживачів, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача в якому просить суд визнати недійсним кредитний договір № 151-00, укладений 22.02.2006 р. між ОСОБА_1 та АКІБ "УкрСиббанк", визнати недійсним кредитний договір № 0, від 06.12.2007 р. , визнати недійсним кредитний договір № 0, від 27.08.2008 р., визнати недійсним іпотечний договір від 06.12.2007 року, на забезпечення договору № 0, від 06.12.2007 р. та № 11.264436000 від тієї ж дати, зареєстрований в реєстрі № 5882 та засвідчений нотаріусом ХМНО ОСОБА_3 за яким предметом іпотеки є нерухоме майно, розташоване в м.Херсоні, вул. Полякова, 4,кв. 5,6,7.; визнати недійсним іпотечний договір від 22.02.2006 року, на забезпечення договору № 151-99 від 22.02.2006 р., додатковою угодою № 1 від 22.02.2006 р., відкриття карткового рахунку та видачею платіжної картки № 9409 від 08.02.2006 р., за яким предметом іпотеки є нерухоме майно, розташоване в м.Херсоні, вул. Полякова, 4,кв. 5,6,7 зареєстрований в реєстрі № 484 та засвідчений нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, визнати недійсним договір поруки № 0-П від 06.12.2007 р., укладений між сторонами в забезпечення споживчого кредиту № 0 від 06.12.2007 р., укладений між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1, визнати недійсним договір поруки № 225661 від 27.08.2008 р., укладений між "УкрСиббанк" та ОСОБА_2, в забезпечення споживчого кредиту № 0 від 27.08.2008 р., визнати недійсними додаткові угоди до договору поруки № 1,2,3 в забезпечення споживчого кредиту № 0 від 27.08.2008 р.

Разом з позовною заявою позивач просить забезпечити позов, шляхом зупинення подальших розрахунків за кредитним договором № 0 від 27.08.2008 року, № 0 від 06.12.2007 р., та кредитним договором № 151-00 від 22.02.2006 р. до вирішення справи по суті, мотивуючи тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або навіть зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвала про забезпечення позову, відповідно до ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом, а тому має відповідати всім вимогам до такого документа, визначеним у ст.19 цього Закону.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ України "Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Враховуючи специфіку роботи банку, як суб'єкта господарювання, а саме надання банківських послуг надання коштів, за кредитним договором та залучення депозитних вкладів, суд не може зупинити подальші розрахунки по кредитним договорам, так як це перешкоджатиме господарській діяльності юридичної особи та призведе до незворотних наслідків, крім того, враховуючи предмет позову, щодо визнання даних договорів недійсними, в разі задоволення позовних вимог, сторони повернуться до первісного стану і розрахунки за кредитним договором не зможуть утруднити або навіть зробити неможливим виконання рішення суду.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

За змістом ст. 152 ЦПК України заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

В звязку з наведеним, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 151, 152 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволені заяви про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", третя особа ОСОБА_2 про захист прав споживачів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня його проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_4