печерський районний суд міста києва
Справа № 757/50/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2015 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Цокол Л.І. ,

при секретарі - Тищенко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор плюс", Публічного акціонерного товариства "Омега Банк", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Морозової Світлани Володимирівни, Державної реєстраційної служби України про усунення перешкод у користуванні та володінні майном, про визнання припиненим кредитного зобов'язання, про визнання припиненим договору застави, про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вимогами до вказаних відповідачів та просить визнати припиненими будь-які зобов'язання процесуального, майнового, грошового та фінансового характеру ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством «Омега Банк» (яке є правонаступником Акціонерного комерційного банку «Київ-Приват»), Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою Світланою Володимирівною, Державною реєстраційною службою України та будь-якими іншими особами, якщо такі зобов'язання прями чи опосередковано пов'язані з договором від 23 липня 2001 року № 353/л-р на обслуговування банківської платіжної картки, договором застави від 29 серпня 2001 року (з усіма додатковими угодами та доповненнями); усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні АДРЕСА_1, визнавши його право на вільне володіння, користування, розпорядження вказаною квартирою; зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Омега Банк» (яке є правонаступником Акціонерного комерційного банку «Київ-Приват»), Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Морозову Світлану Володимирівну, Державну реєстраційну службу України забезпечити вжиття всіх процесуальних заходів, пов'язаних зі звільненням з під будь-яких арештів, обтяжень, обмежень, заборон щодо належної ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що незважаючи на припинення відносин між сторонами кредитного договору, нерухоме майно , яке було передано в заставу , до цього часу залишається під обтяженням, що завдає його власнику, тобто позивачу незручності та порушує його права щодо цього майна.

Під час судового розгляду представник позивача ОСОБА_5 підтримав вимоги позивача, з наведених у позові обставин, просив їх задовольнити.

Відповідачі Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор плюс", Публічне акціонерне товариство "Омега Банк", приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозова С.В. в судове засідання своїх представників не направили, про час і місце судового розгляду були належним чином повідомленими, письмових заперечень по суті спору не подали.

Від Державної реєстраційної служби України надійшли письмові заперечення по суті спору, згідно яких відповідач вказує на те, що орган державної влади зобов'язаний дотримуватись встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії та повинен обирати лише визначені законом способи. При цьому документи , що підтверджують виникнення , перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно чітко визначені Порядком реєстрації для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно.

Суд вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_5, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що 23 липня 2001 року позивач уклав договір №353/л-р на обслуговування банківської платіжної картки з Акціонерним комерційним банком "Київ-Приват", правонаступником якого є ПАТ "Омега Банк". У відповідності до договору №353/л-р від 23.07.2001р. позивач ОСОБА_4 отримував кредитні кошти згідно з умовами кредитної лінії. До договору наступними роками було укладено ряд додаткових угод:від 21 березня 2002 року № 1 (додаток 6);від 05 травня 2003 року № 2 (додаток 7);від 19 травня 2003 року № 3 (додаток 8);від 26 липня 2005 року № 4 (додаток 9);від 07 червня 2006 року № 5(додаток 10);від 14 березня 2007 року № 6 (додаток 11), які послідовно змінювали чи доповнювали (корегували) раніше укладені домовленості.

Згідно з додатковою угодою від 14 березня 2007 року № 6, зокрема, було передбачено, що ОСОБА_1 отримує (має право отримати) грошові кошти, які зобов'язаний повернути до 08 серпня 2011 року.

Після укладення кредитного договору (договору про обслуговування кредитної картки) на забезпечення зобов'язань, які виникали за ним, між заявником (ОСОБА_1 А.) та відповідачем З (ПАТ «Омега Банк») було укладено договір застави від 29 серпня 2001 року (додаток 12), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою Світланою Володимирівною (відповідач 4), відповідно до якого квартира АДРЕСА_1 (належна позивачу) є предметом застави (забезпечення грошових зобов'язань перед банком).

В 2013 році позивач довідався (отримав звістку, припущення), що він нібито має певну заборгованість перед банком, яку банк продав (реалізував, уступив) Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (відповідач 2), а TOB «Вектор Плюс», в свою чергу, реалізував Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (відповідач 1).

Наведену інформацію позивач дізнався з позовної заяви TOB «Кредитні ініціативи», яка була подана до Печерського районного суду міста Києва.

Позовна заява TOB «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 розглядалася тривалий час декількома судовими інстанціями, і, виходячи з постановлених по справі процесуальних актів:

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 18 червня 2014 року по справі 757/7910/13-ц ;

Ухвали Печерського районного суду міста Києва від 02 липня 2013 року по справі 757/7910/13-ц ;

Рішення Апеляційного суду міста Києва від 29 жовтня 2013 року по справі № 22- ц/796/10719/2013 ;

Ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 лютого 2014 року по справі № 6-47833св13 ;

Ухвали Апеляційного суду міста Києва від 18 серпня 2014 року № 22- ц/796/4574/2014,

було встановлено, що ОСОБА_1 не має будь-якої заборгованості перед позивачем - TOB «Кредитні ініціативи» (у позові було відмовлено).

Так, під час судового розгляду було встановлено, що між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні Ініціативи» було укладено договір факторингу, відповідно до п. 2.1. якого предметом договору є те, що клієнт відповідно до умов даного Договору відступає Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у реєстрі заборгованості боржників та у переліку кредитних договорів та договорів забезпечення право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації, а фактор шляхом надання фінансової послуги клієнту набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає клієнту за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу та в порядку, передбаченому даним договором.

Між тим, сам договір факторингу не містить реєстру боржників, підписаного обома сторонами із якого суд достеменно міг би встановити, що за вказаним договором дійсно відбулося відступлення права вимоги щодо боржника ОСОБА_4 із зазначенням суми боргу, яка підлягає відступленню на підставі договору на обслуговування банківської платіжної картки № 353/Л-Р від 23.07.2001 року, який був укладений між Акціонерним комерційним банком «Київ-Приват» та ОСОБА_4

Надання суду витягу з реєстру заборгованості боржників, який підписаний лише з однієї сторони від ТОВ «Кредитні ініціативи» невідомою особою, без надання доказів її повноваження на підписання такого витягу, не є належним та допустимим доказом на підтвердження того факту, що дійсно за договором факторингу від 28 листпада2012 року відбулося переуступлення права вимоги щодо відповідача ОСОБА_4 за договором № 353/Л-Р.

Між тим, документами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Натомість позивач не надав суду ані доказів того, що дійсно за договором факторингу укладеного між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було передано борг ОСОБА_4 за договором № 353/Л-Р, ані первинних бухгалтерських документів (оригінали договору № 353/л-р, додаткових угод до договору, платіжні доручення, меморіальні ордери, заяви на видачу готівки, виписку по особовому рахунку тощо) .

В судовому засіданні представник позивача не змогла пояснити коли саме відповідач отримав кредит як і не змогла надати пояснення яким чином, за який період позивач звертається із вимогою про стягнення з відповідача відсотків та пені за договором, коли саме виникла заборгованість за договором.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд прийшов до висновку, що достатніх доказів для підтвердження того факту, що позивач набув права вимоги за договором № 353/л-р «на обслуживание по банковской платежной карточке», укладеного між АКБ «Київ-Приват» та ОСОБА_4 представником позивача не надано. Також не надано суду жодних доказів та пояснень, коли саме відповідач одержав грошові кошти в сумі 150 000 дол. США, чим підтверджується дана обставина, з якого часу виникла заборгованість відповідача, за який період часу здійснений розрахунок заборгованості та розрахунок пені.

Як вбачається з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 вересня 2014 року № 191 , TOB «Кредитні ініціативи» не скористалося правом на касаційне оскарження судових актів.

Згідно ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Виходячи з викладеного, в силу припинення зобов'язань та їх відсутності, також втратив чинність, юридичну силу і договір застави нерухомого майна - спірної (оспорюваної) квартири.

Позивач звертався до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Морозової С. В (відповідач 4) та Державної реєстраційної служби України (відповідач 5) з вимогою (пропозицією) про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням (власністю) шляхом вчинення відповідних процесуальних дій, однак, як вбачається загалом зі змісту листа Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Морозової С. В. від 19 вересня 2014 № 01-16/753 (додаток 19) та листа Державної реєстраційної служби України від 01 жовтня 2014 року № 2667/22-14-6 (додаток 20) у зв'язку зі складністю і неординарністю ситуації, звичайним шляхом усунути перешкоди власнику (позивачу) в користуванні квартирою не видається технічно можливим.

При цьому позивач користується вимогами ст. 15 та 16 Цивільного кодексу України, які визначають, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ст. 15 Цивільного кодексу України).

В даному разі позивач зацікавлений в захисті свого права та інтересу, який не суперечить засадам цивільного законодавства, в тому числі шляхом опосередкованого визнання відсутності до себе майнових та процесуальних претензій.

Також, у відповідності до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; зміна правовідношення; припинення правовідношення, тощо. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

З огляду на встановлені обставини слід визнати обгрунтованими вимоги позивача про визнання припиненими його зобов'язання які виникли внаслідок укладення з Акціонерним комерційним банком "Київ-Приват"( правонаступником якого є Акціонерний комерційний банк "ТАС-Комерцбанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариства "Омега Банк", яке передало право вимоги згідно договору факторингу Товариству з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" ) договору від 23 липня 2001 року №353/л-р.

Вимоги позивача про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом визнання його права на вільне володіння, користування та розпорядження цим майном, задоволенню не підлягають оскільки це право позивача визначено ст.317 ЦК України.

Вимоги позивач про зобов'язання Публічне акціонерне товариство «Омега Банк» (яке є правонаступником Акціонерного комерційного банку «Київ-Приват»), Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Морозову Світлану Володимирівну, Державну реєстраційну службу України забезпечити вжиття всіх процесуальних заходів, пов'язаних зі звільненням з під будь-яких арештів, обтяжень, обмежень, заборон щодо належної ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 є не конкретними , не спрямовані на захист порушеного права , в той же час є передчасними, оскільки для зняття заборони на відчуження нерухомого майна, позивачем не було надано відповідним органам належним чином оформленого повідомлення про припинення договору застави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15,16, 317 ЦК України, ст.ст.8,10,60,88,208,212,213,214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати припиненими зобов'язання ОСОБА_1, які виникли внаслідок укладення з Акціонерним комерційним банком "Київ-Приват"( правонаступником якого є Акціонерний комерційний банк "ТАС-Комерцбанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариства "Омега Банк", яке передало право вимоги згідно договору факторингу Товариству з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" ) договору від 23 липня 2001 року №353/л-р на обслуговування банківської платіжної картки, з усіма додатковими угодами та доповненнями до нього, та договору застави від 29 серпня 2001 року щодо нерухомого майна - АДРЕСА_1

В решті вимоги відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, що брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення ,- в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Цокол Л.І.