АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Левенця Б.Б., Борисової О.В.

при секретарі: Прохоровій В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю «Альянс Україна», поданою через представника ОСОБА_1, на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 31 березня 2014 року в справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Альянс Україна» до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування,

в с т а н о в и л а :

у лютому 2012 року ТзДВ «Альянс Україна» звернулося до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просило стягнути з ОСОБА_2 510 грн. та з ПАТ «СК «Українська страхова група» 22 605 грн. посилаючись на те, що з вини ОСОБА_2, цивільно - правова відповідальність якого була застрахована у ПАТ «СК «Українська страхова група» сталася ДТП, внаслідок якої пошкоджено автомобіль НОМЕР_1, який був застрахований у ТДВ «Росно Україна», правонаступником якого є позивач за договором добровільного страхування транспортного засобу та на виконання умов договору ними було виплачено страхове відшкодування у розмірі 23 115 грн.

23.02.2014 року ОСОБА_2 подав заяву, у якому зазначив, що його цивільно- правова відповідальність на час ДТП була застрахована у ПАТ «СК «Українська страхова група». Він виконав умови договору та письмово повідомив страховика про страховий випадок, а тому вважає, що представник позивача ОСОБА_3, яка підписала позовну заяву, де він також зазначений як відповідач завдала йому моральних страждань та має відшкодувати йому моральну шкоду.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 31.03.2014 року в задоволенні позову відмовлено. У задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено.

Справа № 756/16960/13
Апеляційне провадження № 22-ц-796/3878/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Римар Є.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, ТзДВ «Альянс Україна» через представника подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Посилається на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не взяв до уваги, що ними надано всі необхідні докази, які підтверджують як вину ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, так і докази розміру матеріальної шкоди та виплати страхового відшкодування на заявлену у позові суму.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 14.05.2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Стягнуто на користь позивача з ПАТ «СК «Українська страхова група» 22 605 грн. сплаченого страхового відшкодування та 226,50 грн. судового збору, а з ОСОБА_2 стягнуто 510 грн. суми сплаченого страхового відшкодування та 5,10 грн. судового збору.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.12.2014 року рішення апеляційного суду скасоване та справу передано на новий апеляційний розгляд.

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Інші сторони у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомили, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.04.2008 року сталася ДТП, за участю автомобіля НОМЕР_2 та автомобіля НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 09.06.2008 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

На час ДТП цивільно - правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПАТ «СК «Українська страхова група» (страховий поліс № ВВ/1231972) з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) 25 500 грн.. Франшиза за даним полісом складала 510 грн. (а.с. 111 т.1).

Відповідно до полісу добровільного комплексного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспорту № від 08.08.2007 року, укладеного між ТОВ «ЄССАЙ БІС» та ТзДВ «Росно», правонаступником якого є ТзДВ «Альянс Україна», автомобіль НОМЕР_2 на час ДТП було застраховано.

Згідно звіту № 1368/1, складеного 25.11.2008 року ТОВ «Експертно-асистуюча компанія «Легіон» розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля НОМЕР_1 складає 18 360, 82 грн., у тому числі ПДВ - 3 060,14 грн.

Відповідно до умов договору добровільного страхування та страхових актів № 206-502-08 від 23.06.2008 року, 02.12.2008 року та 10.02.2009 року ТДВ «Альянс Україна» було здійснено виплату страхового відшкодування ТОВ «ЄС АЙ БІС», яке є власником автомобіля НОМЕР_2 у розмірі 23 115 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 9062 від 28.06.2008 року № 18830 від 10.12.2008 року та № 2166 від 16.02.2009 року (а.с.59-61).

Відмовляючи у задоволенні позову до ОСОБА_2, суд першої інстанції, виходив з того, що оскільки цивільно - правова відповідальність останнього була застрахована відповідно до полісу обов'язкового страхування та розмір страхової виплати не перевищує ліміту страхового відшкодування, тому зобов'язання по відшкодуванню шкоди завданої ОСОБА_2 має нести ПАТ «СК « Українська страхова група». Відмовляючи у задоволені позову до ПАТ «СК «Українська страхова група» суд першої інстанції виходив з того, що даний спір є спором між двома юридичними особами та не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають нормам матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відмовляючи у задоволенні позову до ПАТ «СК « Українська страхова група» суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позов заявлено до двох відповідачів, один з яких є фізичною особою, а позовні вимоги випливають з одних правовідносин та помилково дійшов висновку про те, що за вказаних обставин спір між позивачем та страховою компанією, де була застрахована цивільно - правова відповідальність особи, винної у спричиненні шкоди не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Крім того, у випадку, коли позов не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства це є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, проте не є підставою для відмови у позові.

Відмовляючи у позові до ОСОБА_2 суд першої інстанції зазначив лише про те, що розмір сплаченого позивачем страхового відшкодування не перевищує ліміту, встановленого страховим полісом. При цьому суд не звернув уваги на те, що полісом страхування цивільно - правової відповідальності встановлена франшиза у розмірі 510 грн., яка незалежно від встановленого ліміту не відшкодовується страховиком, а відтак має відшкодовуватися винною особою, а також встановивши, що згідно зі звітом про оцінку майна вартість матеріального збитку завданого автомобілю Citroen в результаті ДТП складає 18 360, 82 грн., будь - яких висновків про те, чому з ПАТ «СК «Українська страхова група» підлягає стягненню 23 115 грн. не зробив.

Крім того, суд ухвалив рішення по заяві ОСОБА_2 від 23.02.2014 року, у якій останній зазначив, що вважає, що представник позивача, яка подала позовну заяву має відшкодувати йому моральну шкоду, незважаючи на те, що ОСОБА_2 будь - який позов у даній справі не заявляв та його позовна заява судом не приймалася, тим самим суд порушив вимоги ст. 11 ЦПК України.

Згідно зі ст. 213 цього ж Кодексу рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до п. 1 та п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування рішень ясуду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення.

За вищевказаних обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Вирішуючи спір колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 цього Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до звіту № 1368/1, складеного 25.11.2008 року ТОВ «Експертно-асистуюча компанія «Легіон» вартість відновлювального ремонту складає 23 437 грн., а вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля НОМЕР_1 складає 18 360, 82 грн., у тому числі ПДВ - 3 060,14 грн. (а.с. 37-40 т.1).

З даного звіту вбачається, що при дослідженні автомобіля НОМЕР_1 було встановлено, що він має не усунені пошкодження від попередніх аварій, а відтак для визначення матеріального збитку було застосовано коефіцієнт фізичного зносу 0,4285, який не застосовувався при визначенні вартості відновлювального ремонту.

Незважаючи на те, що у звіті зазначено, що розмір матеріального збитку визначено з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та величини втрати товарного вигляду, втрата товарного вигляду автомобіля не визначалася та не вплинула на визначення розміру шкоди.

Таким чином ПАТ «СК «Українська страхова група» несе відповідальність за шкоду, завдану з вини ОСОБА_2 у розмірі витрат, пов'язаних з відновлюваним ремонтом транспортного засобу, проте з урахуванням коефіцієнту зносу та за вирахуванням франшизи, яка згідно з полісом складає 510 грн. (18 360, 82 грн. - 510 грн. = 17 850,82 грн.).

Колегія суддів звернула увагу на те, що позивач звернувся до суду з даним позовом з пропуском строку позовної давності, про будь - які поважні причини пропуску такого строку не вказував, проте заяви про застосування такого строку відповідач не заявляв. У запереченнях на позов ПАТ «СК «Українська страхова група» посилалася лише на те, що позивач не звертався до них із вимогою про виплату страхового відшкодування, а тому вважали позов заявлено передчасно. Розмір відшкодування даний відповідач також не оспорював та зазначив про неврахування судом коефіцієнту зносу транспортного засобу при визначенні розміру відшкодування лише у касаційній скарзі. Відповідно ж до ч. 4 ст. 267 ЦПК України сплив позовної давності є підставою про відмову у позові лише якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі.

За вказаних обставин позовні вимоги до ПАТ «СК «Українська страхова група» підлягають частковому задоволенню та з останнього підлягає стягненню 17 850,82 грн., тобто витрати, пов'язані з відновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, оскільки на час ДТП автомобіль НОМЕР_1 мав не усунені пошкодження від попередніх аварій та без урахування фразшизи.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Франшиза не відшкодовується страховиком, проте розмір шкоди визначається незалежно від того, передбачена договором франшиза чи ні, та відшкодування іншої частини збитків, які за договором обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності не відшкодовуються страховиком покладається на особу, яка спричинила шкоду.

Відтак вимоги позивача до ОСОБА_2 про стягнення 510 грн. (розмір франшизи, який не відшкодовується страховиком) є законними та обґрунтованими.

Будь - яких інших вимог до ОСОБА_2 (уточнена позовна заява від 21.01.2014 року (а.с. 125-127 т. 1)) позивач не заявляв. ОСОБА_2 у свою чергу не заявляв про застосування позовної давності.

Відповідно ж до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів згідно зі ст. 88 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Виходячи з загальної ціни позову 23 115 грн. задоволена частина позову до ПАТ «СК « Українська страхова група» складає 77,23 %, а задоволена частина позову до ОСОБА_2 2,21 %. Разом з тим, відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується 1 % від ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. Таким чином позивачу підлягає поверненню мінімальний розмір судового збору, який станом на час подачі позову складав 214,60 грн. Оскільки як від задоволеної частини вимог до ПАТ «СК « Українська страхова група», так і від повного задоволення вимог до ОСОБА_2 законом передбачено однаковий розмір судового збору, колегія суддів вважає, що такий збір підлягає стягненню з кожного з відповідачів на користь позивача по 107,30 грн.

ПАТ «СК « Українська страхова група» подало заяву про поворот виконання рішення суду, оскільки на виконання рішення апеляційного суду, яке надалі було скасовано вони 20.06.2014 року сплатили позивачу 22 831, 05 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 14894 від 20.06.2014 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 380 ЦПК України якщо рішення після його виконання скасовано і справу передано на новий розгляд, а при новому розгляді справи в позові відмовлено або позовні вимоги задоволено в меншому розмірі, суд, ухвалюючи рішення, повинен зобов`язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.

Оскільки ПАТ «СК « Українська страхова група» сплатило на користь позивача 22 831,05 грн. на виконання рішення апеляційного суду, яке надалі було скасоване, то позивач зобов`язаний повернути різницю між сплаченою сумою та сумою, яка визначена даним рішенням (22831,05 грн. - 17 850,82 грн. (задоволена частина вимог) - 107,30 грн. (судовий збір) = 4 872,93 грн.)

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Альянс Україна» задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 31 березня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов Товариства з додатковою відповідальністю «Альянс Україна» задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Альянс Україна» 17 850,82 грн. сплаченого страхового відшкодування та 107,30 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Альянс Україна» 510 грн. сплаченого страхового відшкодування та 107,30 грн. судового збору.

В решті позову відмовити.

Зобов`язати Товариства з додатковою відповідальністю «Альянс Україна» повернути Публічному акціонерному товариству «Страхова компанія «Українська страхова група» 4 873 грн. 38 коп. отриманих на виконання рішення Апеляційного суду м. Києва.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді