Провадження № 2/202/103/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 лютого 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Зосименко С.Г.

при секретарі Котула А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог в позовній заяві позивач посилався на те, що 01.08.2008 року між ним та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № MKH7AE, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 23002,58 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 17,04% на рік з кінцевим терміном повернення 31.07.2013 року. Вимоги до відповідача, що випливають із вказаного кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ «А-Банк» договору поруки від 20.10.2010 року та договору поруки з відповідачем ОСОБА_2 Відповідач ОСОБА_1 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 31.08.2012 року у розмірі 59698,36 доларів США, яка складається з наступного: 24381,44 доларів США - заборгованості за кредитом, 7838,64 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1817,35 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 22788,36 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 31,28 доларів США - штраф (фіксована частина), 2841,29 доларів США - штраф (процентна складова). Просив стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 58446,80 доларів США, що за курсом НБУ від 31.08.2012 року складає 467168,97 грн. та судові витрати по справі, стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму у розмірі 10000 грн.

Представник позивача у судову засідання не з'явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином. Подали до суду заперечення проти позову, з яких вбачається, що проти позовні вимоги не визнають, посилаючись на те, що позивачем пропущено 3-х річний строк звернення до суду, оскільки сплата кредиту припинилася ще в 2009 році. Крім того вважають, що порука ОСОБА_4 є припиненою, оскільки через дострокове стягнення суми заборгованості за кредитом обсяг відповідальності поручителя збільшився.

Представник відповідача ПАТ «А-Банк» у судове засідання не з'явився. Повідомлений належним чином.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01.08.2008 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено кредитно-заставний договір № MKH7AE, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 23002,58 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 17,04% на рік з кінцевим терміном повернення 31.07.2013 року. Предметом застави згідно даного договору є автомобіль Мерседес-Бенц Віто, 2004 року випуску, державний номер НОМЕР_1.

01.08.2008 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, відповідно до якого останній зобов'язувався перед банком за виконання зобов'язань боржника за договором № MKH7AE. 20.10.2010 року між позивачем та відповідачем ПАТ «Акцент-Банк» був укладений договір поруки № 167 від 20.10.2010 року у забезпечення виконання зобов'язань за договором № MKH7AE.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачем не надано доказів надання відповідачу ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 23002,58 доларів США. З розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви вбачається, що тіло кредиту складає 24381,44 доларів США, однак позивачем не додано документів на підтвердження збільшення тіла кредиту на 1378,86 доларів США. Позивачем не надано доказів направлення відповідачам досудових вимог щодо дострокового погашення заборгованості.

Враховуючи те, що заявлені позивачем вимоги спростовуються матеріалами справи, жодних інших доказів на їх підтвердження надано не було, суд вважає позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати з відповідачів не стягуються.

Керуючись ст. 526 ЦК України, ст.ст.11, 15, 27, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк, з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко