Справа № 495/9077/14-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

24 лютого 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючої судді Чебан Н.В.

при секретарі - Ткаченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 04.12.2014 року звернулася до суду з позовом до Білгород-Дністровської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина у житловий будинок по АДРЕСА_1. Однак та обставина, що за життя ОСОБА_4 не встиг оформити право власності на вищевказаний житловий будинок, позбавляє позивачку оформити її спадкові права. У зв'язку із вищевикладеним позивач, уточнивши 17.01.2015 року свої позовні вимоги остаточно просить суд: встановити факт належності на праві власності житлового будинку АДРЕСА_1, що в цілому складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 70,6 кв.м., житловою - 42,7 кв.м.., літня кухня літ. «Б», гараж літ. «В», сарай літ. «Г», споруди № 1-4 - ОСОБА_4, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року; встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини за законом, що відкрилася після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року на: житловий будинок АДРЕСА_1, що в цілому складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 70,6 кв.м., житловою - 42,7 кв.м.., літня кухня літ. «Б», гараж літ. «В», сарай літ. «Г», споруди № 1-4; визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, що в цілому складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 70,6 кв.м., житловою - 42,7 кв.м.., літня кухня літ. «Б», гараж літ. «В», сарай літ. «Г», споруди № 1-4.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, з підстав наведених в позові.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, в матеріалах справи наявна заява, відповідно до якої позовні вимоги визнають та просять розглядати справу у їх відсутність (а.с.5).

Представник Білгород-Дністровської міської ради в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує (а.с.45).

Суд,вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, ретельно перевіривши всі надані докази, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4, та згідно відповіді нотаріуса Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори № 3728/01-16 від 12.12.2014 року спадкова справа до майна померлого ОСОБА_4 не заводилася (а.с.32).

Позивачка є дружиною ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 (а.с.17).

На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 діяли норми Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, відповідно до ст. 549 якого визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Встановлено, що ОСОБА_1 у встановлений шестимісячний строк не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка , спадщину прийняла фактично, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном. Даний факт підтверджується тим що позивач після смерті свого чоловіка протягом шестимісячного строку проживала у спадковому будинку, доглядала за ним, тобто фактично вступила у володіння спадковим майном.

Факт проживання позивача у спадковому будинку також підтверджується її реєстрацією місця проживання за адресою АДРЕСА_1.(а.с.18)

У видачі свідоцтва про право на спадщину на жилий будинок позивачу було відмовлено в зв"язку з відсутністю документів, які підтверджують право власності спадкодавця на дане майно.

Судом встановлено, що спірний будинок був побудований у 1970 році на земельній ділянці по АДРЕСА_2 площею 0,07 га, призначеній для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, виділений ОСОБА_4 рішенням правління колгоспу імені Кутузова від 01 серпня 1964 р. Будинок має затверджений Міністерством регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України - технічний паспорт, в якому не відображено, що будинок відноситься до категорії самовільних.(а.с.12-16,70)

Отже господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам, що збудовані до ухвалення Указу Президії Верховної Ради УССР від 22.01.1979 року "Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель " і при їх технічній інвентаризації не відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні - не відносяться до категорії самовільних

Згідно висновку Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, за I півріччя 2012 р., роз'яснено, що у відповідності до ст. 12 Закону України від 7 лютого 1991 р. № 697-ХІІ «Про власність» (чинного на час виникнення спірних правовідносин) у приватній власності громадян можуть перебувати жилі будинки, збудовані на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці або придбані на законних підставах.

Відтак правовою підставою для визнання права власності на спадковий будинок за відсутності правовстановлюючих документів є рішення органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки для будівництва житлового будинку.

Як вбачається з матеріалів справи у 1968 році ОСОБА_4 розпочав виготовлення технічної документації для зведення на виділеної земельній ділянці, будинку. Вказані обставини підтверджуються актом від 24.10.1968 року ОСОБА_4, відведено земельну ділянку АДРЕСА_2 випискою з протоколу засідання № 22 виконокому Бритівської сільської ради від 25.10.1968 року, про надання дозволу на будівництво індивідуального житлового будинку на земельній ділянці АДРЕСА_2 - ОСОБА_4, випискою з протоколу №16 загальних зборів членів сільгоспників про виділення ОСОБА_4 присадової ділянки площею 0,07 га з вільного присадового фонду в АДРЕСА_2 схематичним ситуаційним планом земельної ділянки, відведеної ОСОБА_4 в АДРЕСА_2 (а.с.67,68,69,70).

Увідповідності до Указу Президії Верховної Ради УРСР «Про розширення межі м.Білгород-Дністровського Одеської області, включено в межі м.Білгород-Дністровського с.Вершину, Переможне і житловий масив радгоспу «28 червня» Бритівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області разом з їх землями в кількості 560 га (а.с.73).

Рішенням виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради депутатів трудящих від 30.12.1975 року, вирішено перейменувати вулиці колишнього с.Переможного, назви яких співпадають з назвами вулиць міста. Тож, у відповідності до списку, враховуючи, що у м.Білгород-Дністровський вже існувала вул. Кірова, - вул.Кірова с.Переможного перейменовано на вул. Сергія Задорожного (а.с.72).

Дослідженні докази підтверджують факт належності будинку ОСОБА_6 до дня його смерті. Даним будинком померлий володів та користувався на праві власності, в зазначеному будинку були зареєстровані у встановленому законом порядку(діючого на час виникнення спірних правовідносин) та проживали його діти та жінка(а.с.10,18)

Після його смерті в порядку спадкування за законом право на будинок набула позивачка.

Але та обставина, що відсутні документи, які підтверджують право власності спадкодавця на дане майно, позбавляє позивачку можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину.

Це надає позивачки право вимагати, а суду визнати за нею право приватної власності на майно померлого ОСОБА_4 , як спадкоємцю за законом у розумінні положень ч.1 ст. 549 УРСР, оскільки позивачка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном та за цей період не відмовилася від його прийняття, але з зазначених вище підстав позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину.

У відповідності до ст. 529 УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майнообґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 218, ЦПК України, ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадкового майна, яке відкрилося після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року та складається з: житлового будинку АДРЕСА_1 що складається з житлового будинку літ «А», загальною площею 70,6 кв.,м житловою 42,7 кв.м., літня кухня літ «Б». гараж літ «В», сарай літ «Г», споруди № 1-4

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майна, яке складається з: житлового будинку АДРЕСА_1 що складається з житлового будинку літ «А», загальною площею 70,6 кв.,м житловою 42,7 кв.м., літня кухня літ «Б». гараж літ «В», сарай літ «Г», споруди № 1-4.

Рішення суду набирає законної сили через десять днів з моменту його проголошення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя: Чебан Н.В.