Справа № 738/236/15-ц
№ провадження 2/738/101/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2015 року Менський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді: Савченка О.А.

за участю:

секретаря: Бреус Н.В.

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

представника третьої особи: Ступак К.Г.

розглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в залі суду м. Мена Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи - Киселівської сільської ради Менського району Чернігівської області про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А H О В И В:

В лютому 2015 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивує тим, що з лютого 2001 року по грудень 2011 року з відповідачем по справі перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу донька проживає з ним. Відповідач життям доньки не цікавиться, аліментів не сплачує, не приймає участі у вихованні доньки, ухиляється від виконання своїх обов'язків по її вихованню.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві та просив позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно їхньої спільної доньки ОСОБА_4 При цьому пояснив, що звернувся з даним позовом до суду, так як йому не хочеться, щоб потім, у майбутньому, донька утримувала відповідачку.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що не ухиляється від виховання та спілкування з донькою. Після розірвання шлюбу з позивачем, за їх спільною згодою було вирішено, що їх донька ОСОБА_4 буде проживати з ним, так як вона має ще двох дітей від попереднього шлюбу, які знаходяться на її утриманні. Через неприязні відносини, які у неї склалися з матір'ю позивача ОСОБА_1 та ним самим після їх розлучення її не пускали в будинок до доньки тому вона мала можливість бачитися з донькою лише на вулиці. При цьому відповідач не заперечувала наявності заборгованості по аліментах, але вона виникла через те, що в селі немає роботи і вона вимушена підробляти тимчасовими заробітками та утримувати дітей, які проживають з нею. Також зазначила, що її діти від попереднього шлюбу товаришують та часто спілкуються з її донькою ОСОБА_4. Вона часто буває у них вдома. По мірі можливості, при зустрічі вона дає доньці грошові кошти.

Представник Киселівської сільської ради Менського району в судовому засіданні зазначив, що дійсно сільською радою як органом опіки і піклування було надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її доньки ОСОБА_4 При цьому даний висновок було надано на підставі пояснень батька дитини ОСОБА_1 до довідки про наявність заборгованості по аліментах та довідки з Киселівської школи. Відповідачку ОСОБА_2 на засідання комісії не запрошували. Як сільський голова він не може негативно охарактеризувати відповідачку.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов до задоволення не підлягає виходячи із таких міркувань.

З лютого 2001 року по грудень 2011 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 5).

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Як вбачається з довідки виданою виконкомом Киселівської сільської ради Менського району Чернігівської області № 106 від 17.02.2015 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно проживає з батьком - ОСОБА_1 (а.с. 8, 9).

Згідно рішення Менського районного суду Чернігівської області від 29 листопада 2011 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 листопада 2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається з розрахунку розміру заборгованості відповідач ОСОБА_2 має заборгованість по аліментах згідно виконавчого листа 2-741 від 29.11.2011 року в розмірі 7 952 грн. 38 коп. При цьому востаннє аліменти сплачувалися в квітні 2014 року.

Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 15,16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Між тим матеріали справи, не містять доказів на підтвердження такої винної поведінки відповідача ОСОБА_2 чи свідомого нехтування нею своїх обов'язків відносно дітей.

Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем не надано доказів, які б давали достатньо підстав для застосування до відповідача такого крайнього заходу впливу, як позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітньої доньки.

Керуючись ст.ст. 164-167, 180, 183 Сімейного кодексу України, ст. ст. 224, 226, 232 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи - Киселівської сільської ради Менського району Чернігівської області про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: О.А. Савченко