Справа № 442/230/15 Головуючий у 1 інстанції: Дубель Р.М.
Провадження № 22-ц/783/4874/15 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Кабаля І.І., Монастирецького Д.І.,

секретар - Бахонко Е.Р.,

з участю представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_4 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Дрогобицького професійного політехнічного ліцею про скасування дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову ОСОБА_4 до Дрогобицького професійного політехнічного ліцею про скасування дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 травня 2015 року оскаржила позивач ОСОБА_4

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а відтак є таким, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд не врахував те, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Тобто, обов»язок отримати пояснення лежить саме на відповідачу. Суд не врахував той факт, що жодних пояснень від апелянта відповідач не вимагав. Також, суд не врахував той факт, що жодних записів на лицевій стороні наказу немає, що свідчить про те, що апелянт не знала про його існування аж до 03 січня 2015 року. Крім того, судом першої інстанції не враховано, що проведення заступником директора з навчально - виховної роботи ОСОБА_5, перевірки присутності учнів на уроках не може бути підставою для оголошення догани майстру виробничого навчання. В той же час апелянт зазначає, що ніколи не порушувала покладені на неї обов»язки, жодні заходи дисциплінарного впливу до неї не застосовувались, а тому підстав для оголошення їй догани у відповідача не було.

Мотивує апеляційну скаргу також і тим, що судом першої інстанції також не враховано той факт, що своїми діями відповідач завдав позивачу моральну шкоду, яка полягає в тому, що вона зобов»язана була виправдовуватись за неправдиві звинувачення зі сторони відповідача, погіршились відносини в сім»ї, вона стала роздратованою.

Вважає, що вона незаконно притягнута до дисциплінарної відповідальності, судом не витребувано ряду доказів, відповідно неповно досліджено обставини справи, а відтак суд прийшов до передчасного висновку про відмову в задоволенні позову.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Заслухавши суддю - доповідача пояснення представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, проти мотивів, викладених в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з правильністю висновків суду першої інстанції, оскільки вони зроблені на підставі правильно встановлених існуючих правовідносин між сторонами, а доводи апеляційної скарги правильності оскаржуваного рішення не спростовують. До такого висновку колегія суддів дійшла з врахуванням наступних обставин.

За приписами ч.1 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пленум Верховного Суд України у п.11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз»яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення відповідає зазначеним вимогам.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до положень ст. ст. 11, 15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

На підставі ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ст. ст. 57, 64 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які що мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналу.

Згідно ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано один з таких заходів стягнення: догана, або звільнення.

Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Відповідно до п. 4.2. Положення про організацію навчально-виробничого процесу у професійно-технічних навчальних закладах від 30.05.2006 року № 419, контроль навчальної роботи педагогічних працівників у ПТНЗ здійснюють керівник, його заступники, старший майстер і методист.

Встановлено, що заступником директора з навчально-виховної роботи ОСОБА_5, 16 вересня 2014 року було проведено перевірку присутності учнів на уроках із відображенням їх чисельності у відомості обліку відвідування занять учнями.

В ході даної перевірки, 16 вересня 2014 року, позивач надала письмове пояснення, в якому зазначалось, що з 13 учнів групи № 11 з професії «Кравець; закрійник» на навчанні були присутні 4 учні. Однак, в даному письмовому поясненні зазначено прізвища учнів Кузик і Врублівська, які відповідно до наказу про зарахування до складу учнів, прийнятих за державним замовленям від 01.09.2014 року №1«З-УДЗ» не є учнями групи №11 з професії «Кравець; закрійник».

Факти зазначені в наказі №106-К від 18 вересня 2014 року, як підстава для оголошення позивачеві догани, підтверджуються відомістю обліку відвідування занять учнями.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно виходив з того, що позивач ОСОБА_4 у позовній заяві посилається на те, що їй не було відомо про існування наказу №106-К від 18.09.2014, оскільки запису на лицевій стороні наказу на зразок «З наказом від 04 вересня 2014 року - ознайомлений. Підпис та розшифровка підпису» немає.

Однак, відповідно до п. 63 Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади віза проставляється як на лицьовому, так і на зворотному боці останнього аркуша проекту документа, якщо місця для візування на лицьовому боці останнього аркуша документа недостатньо. Візи проставляються на примірниках документів, що залишаються в установі.

Відповідно ж до п. 3.1.14. Інструкції з діловодства у професійно-технічних навчальних закладах усіх типів і форм власності під час ознайомлення з наказом (розпорядженням) вказаними у ньому особами на першому примірнику наказу проставляються їх підписи із зазначенням дати ознайомлення.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 вересня 2014 року позивач ОСОБА_4 відмовилася ознайомитись з наказом про оголошення догани № 106-К від 18 вересня 2014 року та відмовилась підписувати цей наказ. Даний факт підтверджено тим, що 18 вересня 2014 року о 15 год. 00 хв., складений акт відмови від підпису в присутності працівників ліцею: ОСОБА_9., ОСОБА_6 та ОСОБА_7, що свідчить про те, що позивач знала про існування наказу «Про оголошення догани» № 106-К від 18 вересня 2014 року.

Позивач ОСОБА_4 в позовній заяві посилається на те, що лише 03 січня 2015 року дізналась про застосування до неї дисциплінарного заходу, водночас, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1084-р від 12.11.2014 року встановлено вихідні дні з 01.01.2015 року по 04.01.2015 року.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани позивачу ОСОБА_4 було законним та відповідало вимогам чинного законодавства України.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Пред'являючи вимогу відшкодувати моральну шкоду, позивач вважає, що незаконно притягнена до дисциплінарної відповідальності, і порушення її прав та гарантій, як працівника, призвели до значних моральних страждань, втрати впевненості в завтрашньому дні та побоюваннях незаконного звільнення з боку адміністрації підприємства, що призводить до необхідності прикладання додаткових зусиль по організації свого життя. Розмір моральної шкоди позивач визначила 20 000 (двадцять тисяч) гривень.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити за недоведеністю завдання відповідачем позивачу моральної шкоди.

Тому, висновки суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про визнання незаконними та скасування наказу «Про оголошення догани» від 18 вересня 2014 року за № 106-К, стягнення з Дрогобицького професійного політехнічного ліцею моральної шкоди в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень, не підлягають задоволенню, є вірними.

Доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_4 висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки такі є вірними та відповідають нормам як матеріального, так і процесуального права, ґрунтуються на повному та всебічному дослідженні поданих суду доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення ухвалене судом на підставі наявних у справі доказів.

Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних у справі доказів.

З висновками суду слід погодитись, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України. Підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 травня 2015 року відсутні.

Керуючись ст. ст. 209 ч. 3, 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Кабаль І.І.

Монастирецький Д.І.