РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2015 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Лях М.Ю.,

при секретарі Холявка Т.В,.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з вимогою до ОСОБА_4 про стягнення суми ринкової вартості вилученої за рішенням суду квартири АДРЕСА_1 в розмірі 772 440 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 04.11.2011 року він придбав у відповідача за договором купівлі-продажу квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2. Також вказує, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.06.2014 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 17.12.2014 вказана квартира була вилучена у нього, а також визнано право власності за ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Позивач вказує, що на момент укладення договору купівлі-продажу з відповідачем йому не було відомо про те, що вказана квартира вибула з володіння власників не з їх волі. Він був впевнений, що відповідач був єдиним власником квартири і, відповідно, він мав право її продавати, крім того ОСОБА_4 при укладенні договору купівлі-продажу засвідчив, що квартира є його приватною власністю, на момент укладання договору прав щодо неї у третіх осіб немає, та внаслідок відчуження квартири не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб. Позивач зазначає, що ринкова вартість вилученої квартири станом на 18.08.215 року (дату проведення оцінки) становить 772440 грн., які відповідач відмовляється в добровільному порядку сплатити йому. Також вказує, що відповідачем була завдана і моральна шкода, оскільки він впродовж трьохрічних судових справ іспитував душевні страждання, внаслідок чого його здоровя значно погіршилось. На теперішній час у нього не має власного житла та немає грошей для його придбання, втрата квартири є тяжким ударом для позивача, завдала йому неймовірних душевних страждань у звязку з чим, посилаючись на положення статей 661, 1192 Цивільного кодексу позивач звернувся до суду за захистом порушених прав та законних інтересів.

В судове засіданні позивач ОСОБА_3 не зявився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не надходило, приймаючи до уваги, що під час розгляду позовної заяви приймає участь представник позивача, суд вважає за можливим розглянути справу за його відсутністю.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності, підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити в повному обсязі на підставах, викладених в позовній заяві.

В судове засіданні відповідач ОСОБА_4 не зявився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не надходило, приймаючи до уваги, що під час розгляду позовної заяви приймає участь представник відповідача, суд вважає за можливим розглянути справу за його відсутністю.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності заперечувала проти заявлених позовних вимог, просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі за недоведеністю та необґрунтованістю.

Суд, заслухавши пояснення присутніх сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 04.11.2011 року відповідач ОСОБА_4 передав у власність (продав) ОСОБА_3 двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 52,80 кв.м., житловою 30,00 кв.м. (арк. справи 4).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.07.2014 року витребувано квартиру № 27 за адресою: м. Харків, пр. Перемоги, буд. № 27 з чужого незаконного володіння у ОСОБА_3, сторони приведено до первісного стану, який існував станом на 21.08.2010 року, анульовано правову реєстрацію вказаної квартири за ОСОБА_7 та ОСОБА_4 (арк. справи 5-9).

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 17.12.2014 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.07.2014 року залишено без змін (арк. справи 10-14).

Судом встановлено, що між сторонами виниклі правовідносин щодо відповідальності продавця у разі відсудження товару у покупця, тобто до правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем підлягають застосуванню положення статті 661 Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до частини першої статті 661 Цивільного кодексу України у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав.

Отже, передумовами для відшкодування збитків на підставі ч. 1 ст. 661 ЦК України є вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, за умови, що покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав.

Відповідно до ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи

Зі змісту висновку про вартість майна квартири № 27, розташованої за адресою: м. Харків, пр. Перемоги, буд. № 62-В вбачається, що станом на 18.08.2015 року ринкова вартість обєкта оцінки (без ПДВ) становить 772440 грн. (арк. справи 15-26).

Так, рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.06.2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 17.12.2014 року встановлено, що 21 грудня 2010 року ОСОБА_7 продала квартиру № 27 за адресою: м. Харків, проспект Перемоги буд.62-В ОСОБА_4, уклавши договір купівлі-продажу зазначеної квартири та посвідчивши його у приватного нотаріуса Харківського міського округу ОСОБА_8. В договорі купівлі-продажу вказано, що продаж квартири було вчинено нібито за 199077,50 (сто девяносто дев'ять тисяч сімдесят сім) гривень 50 копійок, (що на момент укладання договору складало в еквіваленті 25000,00 доларів США). В ході досудового слідства Київським РВ ХМУ ГУМВС в Харківській області було встановлено що 22 грудня 2010 року ОСОБА_7 отримала гроші в борг у розмірі 25000,00 доларів США у ОСОБА_4 на один рік. На вимогу ОСОБА_4 та на прохання ОСОБА_9 замість договору позики грошей, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 оформили договором купівлі-продажу.

04.11.2011 року ОСОБА_4 уклав з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу зазначеної квартири за 80000 гривень, посвідчивши його у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_10

Вироком Київського районного суду м.Харкова від 05.03.2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12.09.2013 року, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 була визнана винною та засуджена за ст.ст.190 ч.3, 4, 358 ч.2, 3КК України, та їй було призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією належного їй майна. Вироком суду встановлено, що ОСОБА_5 та її сестра, ОСОБА_6, ніяких дій стосовно відчуження квартири не здійснювали, остання перебувала з 23 березня 2007 року по 2012 рік в місцях позбавлення волі. Їх волевиявлення на укладення договору купівлі-продажу зазначеної квартири не було взагалі.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином обставини, які в подальшому стали підставою для вилучення квартири у позивача виникли задовго до продажу товару (квартири), при цьому покупець ОСОБА_3 придбаваючи квартиру не знав та не міг знати про наявність цих підстав.

Відповідно до частини першої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Як зазначено вище, позивач ОСОБА_3 згідно з вищенаведеними обставина був позбавлений житла, яке придбав у відповідача, а тому з метою відновлення свого порушеного права, а саме для придбання рівноцінного житла позивач мусить понести витрати на придбання квартири.

Як уже згадувалось, згідно висновку про вартість майна від 20.08.2015 року ринкова вартість квартири № 27, розташованої за адресою: м. Харків, пр. Перемоги, буд. № 62-В станом на 18.08.2015 року становить 772440 грн. (арк. справи 15-26). Представник відповідача в судовому засіданні не оспорювала визначену вартість квартири, не зверталась до суду з відповідним клопотанням, у звязку з чим суд визначаючи вартість вилученої за рішенням суду квартири виходить з письмових доказів, що є в матеріалах справи.

Окрім цього, заперечення представника відповідача в частині того, що обовязковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди є наявність протиправності поведінки відповідача, заподіяння шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та заподіянням шкоди, вини відповідача, суд вважає безпідставними оскільки при відшкодуванні збитків за правилами статті 661 Цивільного кодексу України наявність вказаних складових не вимагається. Як уже зазначалося, позивач був позбавлений житла, а тому продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, які полягають у необхідності придбання рівнозначного житла.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивачем доведено належними засобами доказування правомірність заявленого позову, а відтак позовна заява в цій частині є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди суд враховує положення статті 1167 Цивільного кодексу України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.06.2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 17.12.2014 року суду визнаний недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між позивачем та відповідачем, тобто в даному випадку відсутні винні дії з боку відповідача у звязку з чим вимоги щодо стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, у звязку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачений судовий збір в розмірі 3654 грн.

На підставі наведеного, керуючись статтями 10, 11, 58, 60, 61, 88, 130, 179, 212-215 ЦПК України, статтями 22, 661, 1192 Цивільного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 Олександровича.25.02.1975 року народження, який зареєстрований за адресою: м. Харків, вул Харківська набережнаАДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2 суму ринкової вартості вилученої за рішенням суду квартири АДРЕСА_1 в розмірі 772 440 грн.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: м. Харків, вул Харківська набережнаАДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Вступна та резолютивна частина судового рішення виготовлена в нарадчій кімнаті та проголошена в присутності сторін 20 листопада 2015 року. Повний текст рішення суду виготовлено 25 листопада 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -