Провадження № 2/760/5693/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі - Січкар Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Київської міської ради, третя особа: Головне управління юстиції у м.Києві, Солом'янської РДА у м. Києві про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

14.07.2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просив визнати за ним право власності на 5/16 частини квартири АДРЕСА_2 .

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 31 липня 2013 року померла його мати - ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина на ? квартири АДРЕСА_2.

Також зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько- ОСОБА_5, після смерті якого відкрилась спадщина на ? квартири АДРЕСА_2

Посилається, що він звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5, проте отримав відмову у зв'язку з тим, що у правовстановлюючому документі не зазначено, яка саме частка квартири належить померлим, а тому неможливо встановити склад спадкового майна.

Враховуючи вищевикладене ОСОБА_1 просив позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлений.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, направила до суду свої пояснення та просила розглядати справу у її відсутності.

Третя особа -Головне управління юстиції у м.Києві, Солом'янська районна в м.Києві державна адміністрація в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені.

Суд, вислухавши думку позивача, вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідачів та третіх осіб на підставі наявних матеріалів справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином померлих ОСОБА_5 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження від 19.12.1950 року, актовий запис №2730 (а.с.20).

Також встановлено, що за життя ОСОБА_5 склав заповіт на ім'я ОСОБА_1, який був посвідчений державним нотаріусом Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори 30.07.2004 року та зареєстрований у реєстрі за № 2-1983 (а.с.12).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, актовий запис № 12760 (а.с.11).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, актовий запис № 1485 (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на ? квартири АДРЕСА_2, згідно рішення Київської міської ради №373/373 від 13.11.2014 року).

Також, після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на ? квартири АДРЕСА_2

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 01.10.1993 року вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить: ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (а.с.23).

З матеріалів справи встановлено, що позивач звернувся до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом та за заповітом, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 та на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5, оскільки у правовстановлюючому документі - свідоцтві про право власності на житло не зазначено, яка саме частка квартири належить померлим, а тому неможливо встановити склад спадкового майна, у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно після померлого ОСОБА_5 (а.с.8-9).

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 , як спадкоємиця першої черги після смерті ОСОБА_4 та особа, яка має право на обов»язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_5, у порядку передбаченому законом звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Стаття 1222 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до статті 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Позивач відноситься до осіб, які мають право на спадкування за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 та право на спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК).

Аналізуючи матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що частки співвласників спірної квартири є рівними та відповідно кожному із них належить по ? частині, що узгоджується з вимогами ч.2 ст. 372 ЦК України.

Таким чином, частка померлої ОСОБА_4 та померлого ОСОБА_5 становить по ? кожному.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 позивач має право на 2/16 частини спірної квартири, а після смерті ОСОБА_5 -3/16, а в цілому на 5/16 частини спірної квартири.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, а тому вважає за можливе визнати за ним право власності на 5/16 частини квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та за заповітом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині позовних вимог до Київської міської ради , виходячи з наступного.

Відповідно до вимог чинного законодавства, Київська міська рада, як територіальна громада може бути відповідачем у справі про визнання права власності в порядку спадкування, за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, тобто Київська міська рада.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , як спадкоємець першої черги та особа, яка має право на обов»язкову частку у спадщині, у порядку передбаченому законом звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

За таких обставин, належним відповідачем по справі є саме ОСОБА_2, а тому у задоволенні позову до Київської міської ради слід відмовити.

З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1827,00 грн.

Керуючись ст. ст. 328, 372, 1216, 1218, 1222, 1223, 1233, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 5/16 частини квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та за заповітом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1827,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: