Провадження № 2/522/8546/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем УКРАЇНИ

«02» жовтня 2015 року

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Погрібного С.О.

за секретаря - Солодкої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить суд розірвати шлюб з відповідачем з тих підстав, що сімейні відносини між сторонами не склалися, сімя носить формальний характер, причинами розпаду сімї позивач вважає той факт, що сторони є різними за характером людьми, у сторін різні погляди на побутові питання та шлюбні обовязки, і різні життєві позиції. За час спільного проживання сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Подружні відносини сторони не підтримують з серпня 2002 року, не ведуть спільне господарство.

Представник відповідача надав суду заяву, якою позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу, просив суд розглядати справу за його відсутності.

Позивач надав суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд розглянути справу без його присутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 червня 1987 року у Відділі записів актів цивільного стану адміністрації м. Ноябрську, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 407.

Сімейні відносини фактично припинені, подружні відносини сторони не підтримують, спільне господарство між сторонами не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, почуття любові й поваги один до одного, а також єдність цілей та мети створення та існування спільної сімї. Сторони є різними за характером людьми, у них різні погляди на побутові питання, а також різні життєві позиції.

Від цього шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає.

На примирення сторони не згодні, обґрунтовуючи це тим, що відновлення сімї є неможливим, через що суд не вважає за необхідне вживати заходів щодо примирення сторін.

При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде протирічити інтересам чоловіка та дружини.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них.

При цьому, враховуючи, що Україна є останнім спільним місцем проживання сторін, українське законодавство слід розглядати як спільний закон сторін, тому положення СК України підлягають застосуванню до спірних правовідносин в силу ст. ст. 60, 63 Закону України «Про міжнародне приватне право».

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 11, ч. 4 ст. 88, ст. 174, ст. ст. 213, 215 Цивільного процесуального кодексу України, СУД

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований у Відділі записів актів цивільного стану адміністрації м. Ноябрську 19 червня 1987 року, актовий запис № 407, розірвати.

Після розірвання шлюбу сторонам залишити прізвища, якими вони користувалися після реєстрації цього шлюбу.

Копію рішення суду з набранням ним законної сили направити до відповідного органу реєстрації актів цивільного стану.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: С.О. Погрібний

02.10.2015