Справа № 2-41/2011 рік.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2011р. Новоселицкий районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді Вівчар Г.А.

при секретарі Кріган Ю.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоселиця

справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 і ОСОБА_5 до ОСОБА_2,

-про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, суд,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_4 з позовом в якому зазначив, що 19.08.2010 року біля 13.20 хвилин в с. Динівці, Новоселицького району ОСОБА_2 керуючи моторолером марки НЕРО 49 не впоравшись з керуванням транспортного засобу допустив зіткнення з автомобілем марки Пежо 205 д.р.н. 3J78792 під керуванням ОСОБА_4. В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження.

Постановою судді Новоселиць кого районного суду від 13.09.2010 року ОСОБА_2 був визнаний винним за ст..124, 130 КАП України і на нього був накладений адміністративний штраф в сумі 2600 грн..

Відповідно до висновку автотоварознавчного дослідження вартість ремонту автомобіля з урахуванням зносу становить 12320 грн. 79 коп.. На оплату послуг експерта сплатив 800 грн..

Позивач просить суд вказану суму стягнути з відповідача на його користь.

Крім того позивач вважає, що йому нанесено моральну шкоду в сумі 5000 грн., яка полягає в тому, що йому прийшлось нервувати через те що не мав грошей на ремонт автомобіля, винна особа спричинила йому матеріальних збитків. Він проживає на даний час на території Чехії і на той час приїжджав в гості до родичів і заміст відпочинку був змушений проводити час на станціях технічного обслуговування. З ним в машині перебувала його вагітна жінка ОСОБА_5, за яку він також переніс нервовий стрес.

ОСОБА_1 також звернувся до суду в інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення з нього моральної шкоди в сумі 5000 грн.. Ухвалою суду від 02.12.2010 року справи провадженням обєднані в одному провадженні.

Позивач в позові посилається на те, що ОСОБА_5 перебуваючи в автомобілі марки Пежо 205 д.р.н. 3J78792 під керуванням ОСОБА_4 під час ДТП яке сталось 19.08.2010 року біля 13.20 хвилин в с. Динівці, Новоселицького району з вини ОСОБА_2 перенесла сильні фізичні болі та психологічні стреси. Вона на час ДТП знаходилась на четвертому місяці вагітності. Вона перебувала у відпустці їхала до родичів з Чехії, чоловік всю відпустку був змушений ремонтувати автомобіль а вона не змогла нормально відпочити разом з сімєю.

Позивач вважає, що їй нанесено моральну шкоду яку оцінює в 5000 грн..

В судовому засіданні представник позивачів позов підтримав в повному обсязі і просить суд стягнути з відповідача нанесену матеріальну шкоду, нанесену моральну шкоду понесені витрати на оплату судового збору і витрати на оплату послуг адвоката при підготовки позовних заяв в сумі 4000 грн. за обидві заяви.

Відповідач позов не визнав і пояснив, що дійсно він був визнаний винним в скоєному ДТП, але як стало йому відомо під час знаходження в лікарні його син в добровільному порядку сплатив ОСОБА_4 1000 Евро тому він і написав до Новоселицького РВВС заяву, що претензій до нього не має. Вважає, що позивачам не нанесено моральної шкоди. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи суд установив, що автомобіль марки Пежо 205 д.р.н. 3J78792, 1995 року випуску, відповідно до свідоцтва на реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 та зареєстрований на території Чехії.

Постановою Новоселицького районного суду від 13.09.2010 року ОСОБА_2 був визнаний винним за ст..124, 130 КАП України і на нього був накладений адміністративний штраф в сумі 2600 грн..

Потерпілим за даним ДТП визнано ОСОБА_4 власник автомобіля а саме його транспортний засіб марки Пежо 205 д.р.н. 3J78792, що також підтверджується постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 25.08.2010 року.

Відповідно до висновку експерта від 26.08.2010 року за №2010-318 року сума нанесеної матеріальної шкоди власникові автомобіля марки Пежо 205 д.р.н. 3J78792. 1995 року випуску, складає 12320 грн..

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_6 підтвердив свій висновок відносно вартості автомобіля марки Пежо 205 д.р.н. 3J78792.

Згідно із ч.2 ст.1187 ЦК України, Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Суд оцінюючи у сукупності викладені докази дійшов висновку, що ОСОБА_2 як власник моторолера марки НЕРО 49 яким управляв в стані алкогольного спяніння, та винний в порушенні ПДР України в результаті чого сталось ДТП, зобовязаний відшкодувати шкоду ОСОБА_4 на ремонт автомобіля в сумі 12320 грн..

Згідно із ст..23 ЦК України, Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно із п.1.3,1.4 ПДР України Затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 26.01.2001 року за №1228, учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Тому суд оцінюючи у сукупності наведені докази дійшов висновку, що неправомірними діями ОСОБА_2 внаслідок порушення прав ОСОБА_4 та ОСОБА_5, нанесення йому матеріальної шкоди а їй сильних душевних хвилювань будучи вагітною завдано моральну шкоду.

Тому суд визначаючи розмір нанесеної позивачу моральної шкоди, приймає до уваги характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, позбавлення ОСОБА_4 можливості користуватись транспортним засобом, вільно відпочити разом з дружиною, перенесені душевні хвилювання ОСОБА_5, ступеня вини ОСОБА_2, а також з урахуванням принцип розумності і справедливості, суд вважає, що вона складає 1000 грн. на відшкодування моральної шкоду ОСОБА_4 і 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди ОСОБА_5.

Згідно з ч.2ст.59 ЦПК України, Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Тому суд не приймає до уваги як допустимий доказ покази свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про те, що якби їм відомо про те, що ОСОБА_9 передав у рахунок відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_4 1000 Евро, без отримання відповідної письмової розписки.

Суд не приймає до уваги як допустимий доказ висновок експерта ОСОБА_10 за №42-224 від 03.04.2011 року про вартість автомобіля 7774,78 грн. та вартість відновлювального ремонту в сумі 27405,98 грн., оскільки за даним висновком необхідно передати автомобіль ОСОБА_2 та стягувати з нього на користь позивача вартість автомобіля, але за діючим законодавством заборонено ввозу на територію України автомобілів старше як вісім років. Автомобіль марки Пежо 205 д.р.н. 3J78792, 1995 року випуску. Дані обставини практично унеможливлюють виконання рішення суду.

Згідно зі ст..88 ЦПК України, Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Тому суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_4 понесені судові витрати на оплату судового збору в сумі 373 грн. 20 коп. , витрат на ІТЗ в сумі 120 грн. і витрат на оплату послуг експерта в сумі 800 грн., що разом складають 1293 грн.20 коп..

Суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_5 понесені судові витрати на оплату судового збору в сумі 250 грн., витрат на ІТЗ в сумі 120 грн., що разом складають 370 грн..

Суд вважає, що понесені витрати на оплату послуг адвоката позивачами в сумі 4000 грн. не підлягає відшкодуванню позивачам, оскільки адвокат не приймав участь при розгляді справи а дана сума грошей зі слів представника позивачів виплачена лише за надання усної юридичної консультації та підготовку позовних заяв.

Керуючись ст..10,58,59,60,61, 88,208-218, ЦПК України, і на підставі ст..23,1168,1187 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 12320 грн. (дванадцять тисяч триста двадцять грн.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн. (одна тисяча грн.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування понесених судових витрат і витрат на оплату послуг експерта 1293 грн. 20 коп. (одна тисяча двісті девяносто три грн.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн. (одна тисяча грн.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування понесених судових витрат 370 грн. ( триста сім десять грн..).

В решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицкий районний суд в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: