1Справа № 335/6513/15-ц 2/335/1668/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Леусенко В.М., при секретарі Корнієнко О.О., розглянувши цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що 20.05.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 500941357. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, банк зобов'язується надати ОСОБА_1 кредит у сумі 70 416,52 грн., на строк до 21.05.2019 року із платою за користування кредитом в розмірі 15,99 % річних. Однак, ОСОБА_1 порушує вимоги кредитного договору, а саме не виконує в обумовлені строки зобовязання щодо сплати кредиту та відсотків, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 77 016 грн. 94 коп. та судові витрати по справі.

Представник позивача ПАТ «Альфа-Банк» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача ПАТ «Альфа-Банк», підтримав викладене в позовній заяві, наполягав на позовних вимогах, просив суд задовольнити їх в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.

В судове засідання представник відповідача не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

20.05.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 500941357. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, банк зобов'язується надати ОСОБА_1 кредит у сумі 70 416,52 грн., на строк до 21.05.2019 року із платою за користування кредитом в розмірі 15,99 % річних (а.с. 4-5).

Згідно з п. п. 2.1, 2.3 кредитного договору № 490920969, предметом цього договору є надання банком позичальнику у тимчасове користування грошових коштів на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, надалі - кредит/ кредитні кошти, на наступних умовах:

- сума кредиту складає 70 416,52 гривень;

- строк користування кредитом встановлюється з 20.05.2014 року по 21.05.2019 року (включно);

- процентна ставка за користування Кредитом складає 15,99 % річних.

Відповідно до п.п. 2.5, 2.6 кредитного договору № 490920969, повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється позичальником у валюті кредиту на рахунок № 1357 у ПАТ «Альфа-банк», , МФО 300346. Порядок повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за цим договором: платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за цим договором здійснюється щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених цим договором та відповідно до графіку платежів, який є додатком № 1 до кредитного договору та його невідємною частиною.

Станом на 07.05.2015 року заборгованість ОСОБА_1 складає 77 016,94 гривень, з яких заборгованість за кредитом 66102,66 грн., заборгованість по відсоткам 4869,64 грн., заборгованість по комісії 4844,64 гривень, штраф 1200,00 гривень.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Банк звертався із досудовою вимогою до ОСОБА_1 про сплату заборгованості (а.с.16 ).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в договорі визначена дата виконання кредитних умов, то виконання вимог здійснюється у встановлену дату.

Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Статтею ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом.

В силу ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Таким чином, суд приходить до висновку, позовні вимоги позивача ПАТ «Альфа -Банк» є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 522, 530, 536, 610-612, 617, 625, 629, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 74, 88, 197, ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, мешкає: м. Запоріжжя, вул. Сорок років Радянської УкраїниАДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (на п/р 0004, ПАТ «Альфа Банк» розташованому в м. Київ, вул. Десятинна, 4/6, , МФО 300346) заборгованість за кредитом договором № 500941357 від 20.05.2014 року у розмірі 77 016 (сімдесят сім тисяч шістнадцять) гривень 94 копійок та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 770 (сімсот сімдесят) гривень 17 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання рішення апеляційної скарги.

Суддя: В.М.Леусенко