Справа №173/1855/15-ц
Провадження №2/173/909/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.

при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про оспорювання батьківства та визнання батьківства, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору відділ реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про оспорювання батьківства та визнання батьківства. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в період з 11 травня 2012 року до 6 липня 2015 року позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_3. Шлюбні відносини з ним було припинено ще в листопаді 2013 року та з того часу вони мешкають окремо. З 20 березня 2014 року позивач почала мешкати однією сімєю з ОСОБА_2. 20 липня 2015 року у позивача народилася донька ОСОБА_4, батьком якої було записано ОСОБА_3. Разом з тим своє батьківство щодо дитини визнає ОСОБА_2. На підставі вищевикладеного позивач просила суд виключити з актового запису про народження ОСОБА_4 відомості про батька ОСОБА_3; встановити батьківство ОСОБА_2 щодо дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Суду пояснила, що ОСОБА_3 було записано батьком новонародженої дитини, оскільки вона народилася до спливу десяти місяців після розірвання шлюбу між ними. ОСОБА_3 відомо про те, що він записаний батьком дитини, своє батьківство щодо дитини він ніколи не визнавав. Батьком дитини є ОСОБА_2, з яким позивач мешкає однією сімєю без реєстрації шлюбу.

Відповідач, ОСОБА_2, в судовому засіданні позов визнав, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Він визнавав своє батьківство дитини позивача як до її народження так і після. Бажає, щоб він був записаний батьком дитини. Намагалися домовитися із ОСОБА_3, щоб втрьох звернутися до органів реєстрації актів цивільного стану, проте він відмовився приїжджати.

Відповідач, ОСОБА_3, в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Відділ Державної реєстрації актів цивільного стану, Верхньодніпровського районного управління юстиції, в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.

11 травня 2012 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1. Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 6 липня 2015 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розірвано. Рішення суду набрало законної сили 4 серпня 2015 року (а.с.5-7). Зазначеним рішення суду встановлено що з листопада 2013 року подружжя не проживало разом, з того часу не вели спільне господарство. Згідно з частиною 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У звязку з чим суд вважає встановленим те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 припинили шлюбні відносини з листопада 2013 року, з того часу не проживають разом та не ведуть спільне господарство.

20 липня 2015 року народилася ОСОБА_4, батьками якої згідно зі свідоцтвом про народження серія І-КИ № 559425 є ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Відомості про батька дитини було записано у відповідності до ч. 2 ст. 122 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Разом з тим в судовому засіданні встановлено, що з 20 березня 2014 року позивач проживає однією сімєю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 та вважає його батьком своєї новонародженої дитини. ОСОБА_2, в свою чергу, визнає своє батьківство щодо новонародженої дитини - ОСОБА_6.

Згідно зі ст. 138 Сімейного кодексу України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, предявивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини.

Судом встановлено, що про вагітність ОСОБА_1 відповідачу, ОСОБА_3 було відомо на час ухвалення рішення судом про розірвання шлюбу, оскільки про це зазначено у самому рішенні суду. При цьому суд звертає увагу на те, що своє батьківство щодо дитини як на час розгляду справи про розірвання шлюбу так і під час розгляду справи про оспорювання батьківства визнавав ОСОБА_2 і про це також було відомо відповідачу, ОСОБА_3 Будь-яких заперечень проти виключення запису про ОСОБА_3 як батька дитини з актового запису про народження ОСОБА_4 від відповідачів не надійшло. Окрім того судом встановлено, що від подання спільної заяви про невизнання колишнього чоловіка батьком дитини до державного органу реєстрації актів цивільного стану відповідач, ОСОБА_3, фактично відмовився. На підставі чого суд приходить до висновку, що відповідач, ОСОБА_3, не визнає своєї батьківство щодо народженої дитини, ОСОБА_6, у звязку з чим суд вважає законним та обґрунтованими вимоги позивача про виключення запису про її колишнього чоловіка як батька дитини.

Оскільки в судовому засіданні відповідач, ОСОБА_2 визнав своє батьківство щодо народженої дитини ОСОБА_4, суд вважає за можливе задовольнити заявлені позовні вимоги щодо визнання батьківства у відповідності до ст. 128 Сімейного кодексу України.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про оспорювання батьківства та визнання батьківства підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 122, 128, 138 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про оспорювання батьківства та визнання батьківства задовольнити.

Виключити з актового запису про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, (актовий запис № 10 від 7 серпня 2015 року, зроблений виконавчим комітетом Водянської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області) відомості про батька дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після набрання рішенням суду законної сили його копію направити до Відділу реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області для внесення відповідних змін до актового запису про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, проте не були присутні під час проголошення рішення суду, мають право оскаржити його протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко