Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1517/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Степанов С. В.
Доповідач Авраменко Т. М.
УХВАЛА

Іменем України

17.11.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді: Авраменко Т.М.,

суддів: Кіселика С.А., Суровицької Л.В.,

секретар: Пономаренко А.О.

за участю представників сторін

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю «Неоальянс» на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 06 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Неоальянс» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Неоальянс» (далі - ТДВ) про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди земельної ділянки.

Зазначала, що на підставі державного акту є власником земельної ділянки площею 8,14 га, яка знаходиться на території Суходільської сільської ради Долинського району Кіровоградської області. Договір оренди укладався між відкритим акціонерним товариством «Новгородківський Райагрохім», правонаступником якого є ТДВ «Неоальянс» та ОСОБА_3, яка діяла від її імені. Державний акт після укладення договору оренди ОСОБА_3 їй не повернула. В 2014 році вона отримала копію договору оренди та дізналась, що договір оренди укладений на невигідних для неї умовах в частині розміру орендної плати - 1,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та укладений на 45 років. Відповідач орендну плату за 2005-2014 роки не сплатив, на вимоги про її виплату не реагує.

Просила стягнути на її користь орендну плату за 2005-2014 роки в сумі 14920 грн. 86 коп. та розірвати договір оренди, укладений між ВАТ «Новгородківський Райагрохім» та від її імені ОСОБА_3

Заперечуючи проти позову відповідач посилався на відсутність заборгованості з орендної плати та подав письмову заяву про застосування позовної давності.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 06 травня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ТДВ заборгованість з орендної плати в межах строку позовної давності за 2012-2014 роки в сумі 6604 грн. 86 коп. Договір оренди розірвано з підстав систематичної невиплати власнику земельної ділянки орендної плати. Докази сплати орендної плати відповідач на пропозицію суду не надав.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості по орендній платі, розірвання договору оренди та стягнення судового збору, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в зазначеній частині. Посилається на те, що суд не взяв до уваги той факт, що орендна плата в 2005 році виплачена в повному обсязі за 2005-2014 роки ОСОБА_3, яка діяла від імені позивачки, що є підтвердженням належного виконання відповідачем умов договору оренди, та відсутності передбачених законом підстав для його розірвання.

В засіданнях апеляційного суду представники відповідача підтримали доводи апеляційної скарги, пояснили, що договір оренди було укладено з представником власника на 45 років, та виплачено орендну плату за 10 років в 2005 році з розрахунку 1,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка була визначена на час укладення договору оренди. Індексація не проводилася, розмір 1,5% не переглядався за цим договором, хоча на даний час орендна плата в середньому виплачується в розмірі 4%, виходячи із збільшення на законодавчому рівні мінімальної плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення. Визнали, що заборгованість з орендної плати становить 4755 грн.27 коп.

Представник позивача просив відхилити апеляційну скаргу, оскільки рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим судом першої інстанції на підставі наданих сторонами доказів. Прийняття нових доказів апеляційним судом можливо, якщо їх неподання зумовлено поважними причинами, проте такі причини у відповідача відсутні. Також пояснив, що позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, має 87 років, є особою похилого віку, тому не може прибути до суду для дачі особистих пояснень.

Третя особа ОСОБА_3 в засіданні апеляційного суду 21 липня 2015 року пояснила, що вона на підставі довіреності отримала орендну плату за 2005-2014 роки в сумі 10335 грн.60 коп., фактично ОСОБА_2 сплачено за земельну ділянку 83000 грн., в засідання апеляційного суду 13 жовтня 2015 року, 05 листопада 2015 року та 17 листопада 2015 року не прибула, про час та місце розгляду справи 17 листопада 2015 року повідомлена особисто в установленому законом порядку (а.с.219-221).

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, оскільки ухвалене судом першої інстанції рішення є законним і обґрунтованим, вимоги матеріального і процесуального права при розгляді справи додержано, а доводи апеляційної скарги не є істотними (стаття 308 ЦПК).

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 на підставі державного акту є власником земельної ділянки площею 8,14 га, яка знаходиться на території Суходільської сільської ради Долинського району Кіровоградської області (а.с.5).

28 грудня 2004 року орендодавець ОСОБА_3, яка діяла від імені ОСОБА_2 за нотаріально посвідченою довіреністю, і орендар відкрите акціонерне товариство «Новгородківський Райагрохім», правонаступником якого є товариство з додатковою відповідальністю «Неоальянс», уклали договір оренди земельної ділянки площею 8,14 га строком на 45 років зі сплатою орендної плати в розмірі 1,5 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 1188 грн. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексів інфляції, що переглядається щорічно. Орендна плата вноситься один раз на рік до 01 грудня . Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня в розмірі 0,3% несплаченої суми за кожний день прострочення. Договір оренди зареєстровано 28 грудня 2004 року за №1559. Пунктом 38 договору передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором (а.с.6-8).

Повноваження ОСОБА_3 на розпорядження земельною ділянкою підтверджуються нотаріально посвідченою 08 травня 2003 року довіреністю, яка була дійсна по 08 травня 2006 року (а.с.63).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки позивача станом на час укладення договору становила 77812 грн. (а.с.8), на 01 січня 2014 року становить 180562 грн. (а.с.9), на 01 січня 2015 року - 225665 грн.15 коп. (а.с.223).

За час розгляду справи апеляційним судом факт заборгованості з орендної плати відповідно до нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідач визнав в сумі 4755 грн. 27 коп., що підтверджується його довідками (а.с.205,206,225).

Зобов'язання повинно виконуватися належним чином у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства (ст.526 ЦК України).

Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати (п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України).

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року № 6-146 цс12, яку згідно зі ст. 360-7 ЦПК України суди мають враховувати при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції (ч.1 ст.303 ЦПК України)

Згідно із ч.1 і ч.3 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.59 ЦК України). Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст.60 ЦПК України). Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч.1 ст.61 ЦК України).

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч.2 ст. 11 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 і ч.3 ст.27 ЦПК України особа зобов'язана подати усі наявні у неї докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті, та зобов'язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Судом встановлено, що відповідач за час розгляду справи судом першої інстанції не надав належних та допустимих доказів виплати власнику земельної ділянки орендної плати за 2005-2014 роки, що свідчить про систематичну несплату ним орендної плати, та стягнув заборгованість з орендної плати в межах строку позовної давності за 2012-2014 роки в сумі 6604 грн. 86 коп.

Такий висновок суду ґрунтується на матеріалах справи та не спростовується доводами апеляційної скарги.

Колегія суддів зазначає, що провадження у цивільній справі відкрито судом першої інстанції 05 січня 2015 року (а.с.13), копія позовної заяви та доданих до неї документів, а також пропозиція надати в строк до 18 лютого 2015 року письмові заперечення проти позову та докази, якими вони обґрунтовуються, надіслані відповідачу та отримані ним під розписку 27 січня 2015 року (а.с.14). Письмові заперечення на позов відповідачем не подавалися.

В судовому засіданні 23 березня 2015 року за участю адвоката - представника відповідача задоволено клопотання представника позивача та витребувано від відповідача бухгалтерські документи про виплату орендної плати, оголошено перерву до 13 год. 16 квітня 2015 року (а.с.21-24), а також направлено письмовий запит відповідачу (а.с.26), відповідь на який суду не надійшла.

За клопотанням адвоката відповідача про неможливість прибуття його в судове засідання (а.с.32), розгляд справи відкладено на 15 год. 06 травня 2015 року (а.с.34).

17 квітня 2015 року за вих.№1566 суд зробив повторний запит до відповідача про надання бухгалтерських документів щодо виплати орендної плати до 03 травня 2015 року, який вручений під розписку уповноваженій особі відповідача 23 квітня 2015 року (а.с.35,39), відповідь на який суду також не надійшла.

Ні у встановлений судом строк, ні в судове засідання 06 травня 2015 року, яке проведено за участю представника відповідача, документи щодо виплати орендної плати позивачу відповідачем надані не були (а.с.48-51).

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку, що відповідач не довів належними та допустимими доказами факт виплати позивачу орендної плати. Доводи апеляційної скарги такого висновку суду не спростовують.

Докази щодо виплати орендної плати не були додані відповідачем і до апеляційної скарги від 20 травня 2015 року (а.с.58-60).

На підтвердження факту виплати орендної плати представнику позивача в сумі 10335 грн.60 коп. представник відповідача 23 червня 2015 року за вх.№35859 надав в апеляційний суд ксерокопію видаткового касового ордеру №44 від 22 липня 2005 року (а.с.94,95), а оригінал цього касового ордеру надано в засідання апеляційного суду 14 липня 2015 року (а.с.116-117).

Відповідно до ч.2 ст.303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

В п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» роз'яснено: «Відповідно до статті 303 ЦПК апеляційний суд при перевірці законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції не має права виходити як за межі доводів апеляційної скарги, так і за межі вимог, заявлених у суді першої інстанції, крім випадків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті. За змістом пункту 6 частини третьої статті 295, частини другої статті 303 та пункту 1 частини першої статті 309 ЦПК апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею, або які неправомірно не були цим судом прийняті та досліджені, або доказами, які судом першої інстанції досліджувались із порушенням установленого порядку. У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції. Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини третьої статті 27 ЦПК щодо зобов'язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов'язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи. При цьому мають враховуватися вимоги частини третьої статті 27 ЦПК про те, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої права й виконувати процесуальні обов'язки. Дослідження нових доказів провадиться, зокрема, у таких випадках: якщо докази існували на час розгляду справи судом першої інстанції, але особа, яка їх подає до апеляційного суду, з поважних причин не знала й не могла знати про їх існування; докази існували на час розгляду справи в суді першої інстанції і учасник процесу знав про них, однак з об'єктивних причин не міг подати їх до суду; додаткові докази, які витребовувалися раніше, з'явилися після ухвалення рішення судом першої інстанції; суд першої інстанції неправомірно виключив із судового розгляду подані учасником процесу докази, що могли мати значення для вирішення справи; суд першої інстанції необґрунтовано відмовив учаснику процесу в дослідженні доказів, що могли мати значення для вирішення справи (необґрунтовано відмовив у призначенні експертизи, витребуванні доказів, якщо їх подання до суду для нього становило певні труднощі тощо); наявні інші поважні причини для їх неподання до суду першої інстанції у випадку відсутності умислу чи недбалості особи, яка їх подає, або вони не досліджені судом унаслідок інших процесуальних порушень».

Заперечуючи проти апеляційної скарги представник позивача зазначав, що за час розгляду справи судом першої інстанції відповідач ігнорував пропозицію суду надати докази на підтвердження своїх заперечень, на запити суду ніякої інформації не надавав, не навів поважних причин неподання доказів, також заявив клопотання про з'ясування давності внесення записів до видаткового касового ордеру від 22 липня 2005 року.

Висновком фахівця Київської незалежної судово-експертної установи від 29 вересня 2015 року №1400 встановлено, що рукописні записи, якими заповнені графи оригіналу видаткового касового ордеру №44 від 22 липня 2005 року, за показниками старіння, які відображують питомий залишковий вміст висококиплячих летючих компонентів в штрихах, виконані в період квітень 2015 року - червень 2015 року, що не відповідає вказаній даті. Для визначення давності виконання рукописних записів був використаний метод, що базується на дослідженні динаміки часових змін вмісту висококиплячих летючих компонентів в складі штрихів за спектрофотометричними даними, та метод газової хроматографії (а.с.146-158,195-196).

З відомостей інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб Державної фіскальної служби України про суми виплачених коштів та утриманих податків вбачається, що за період з 01 січня 2005 року по 31 грудня 2014 року ОСОБА_2 нарахування та виплата орендної плати за користування земельною ділянкою та перерахування в бюджет податку з орендної плати, не проводилося (а.с.97).

За таких обставин, колегія суддів, перевіривши відповідно до вимог ст.303 ЦПК України законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції приходить до висновку, що рішення відповідає матеріалам справи, наданим сторонами в суді першої інстанції доказам, які суд оцінив відповідно до вимог ст.212 ЦПК України, та вимогам закону. В межах доводів апеляційної скарги та наданих відповідачем доказів передбачених законом підстав для його скасування або зміни не встановлено.

08 вересня 2015 року ОСОБА_2 сплатила кошти на рахунок Київської незалежної судово-експертної установи в сумі 8000 грн. (а.с.137,143), які відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню на її користь з відповідача.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1 ч.1 ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Неоальянс» відхилити, а рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 06 травня 2015 року залишити без змін.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Неоальянс» на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 8000 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча суддя:

судді: