АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1981/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 48, 50 Троян Т. Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоМіщенка С. В.
суддівМагди Л. Ф. , Трюхана Г. М.
при секретаріАнкудінові О.І.,

з участю : представників ОСОБА_6, ОСОБА_7, відповідача ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника за довіреністю ОСОБА_9 - ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 червня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ОСОБА_9 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_8 про зменшення розміру аліментів, посилаючись на те, що рішеннями Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2014 року розірвано шлюб між сторонами, 06 листопада 2014 року, яке було змінено рішенням апеляційного суду Черкаської області від 19 грудня 2014 року, стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з 30 липня 2014 року до досягнення дитиною повноліття, а рішенням від 24 березня 2015 року стягнуто на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, який продовжує навчання, в розмірі 200 гривень щомісячно, починаючи з 29 грудня 2014 року до досягнення 23 років - ІНФОРМАЦІЯ_4.

Проте, на сьогоднішній час позивач не має можливості сплачувати аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_12 в розмірі 800 гривень, у зв'язку з погіршенням його фінансового стану і наявністю на своєму утриманні малолітньої доньки - ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_3 та цивільної дружини - ОСОБА_14, яка на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною.

У зв'язку з викладеним, позивач просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_8 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановити сплату аліментів у розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше мінімального розміру, встановленого законом на дитину відповідного віку.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 червня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_9 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник за довіреністю ОСОБА_9 - ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, обґрунтовуючи яку, зазначала, що судом в не повній мірі з'ясовано обставини, які мають значення для справи.

Апелянт вказувала, що районним судом не було взято до уваги довідку № 29275 від 11.06.2015 року, надану головним управлінням ДФС у Черкаській області ДПІ у м. Черкасах, про відсутність у ОСОБА_9 доходів у період з 01.01.2014 року по 31.03.2015 року. А також не враховано ту обставину , що у позивача після визначення судом розміру аліментів в сумі 800грн. народилася малолітня дитина - ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання якої та її матері ( його цивільної дружини) він несе додаткові витрати. Як залишено поза увагою й ухвалення рішення про стягнення з нього ще й аліментів в сумі 200грн. на утримання старшої дитини, що продовжує навчання.

Дані обставини змінили матеріальне становище платника аліментів, тому, посилаючись на вищезазначене, представник за довіреністю ОСОБА_9 - ОСОБА_6 просила скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 червня 2015 року та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до відхилення, виходячи з наступного.

У Постанові Верховного Суду України по справі з подібних правовідносин за N 143цс13 від 05.02.2014 року , прийнятій в порядку ст.ст.353- 3607 ЦПК України, рішення по якій є обов'язкові для всіх судів, Верховний Суд визначив, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 184 СК України ,якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліменти у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Тобто , враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. А , виходячи із системного аналізу положень ст. 192 СК України, зробленого у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року N 143цс13, зазначена стаття вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів , але за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Дослідивши всі наявні по справі докази в сукупності, колегія суддів погоджується з висновком районного суду про те, що немає підстав для зменшення розміру аліментів на утримання сина.

Оскільки позивачем ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні в ході перегляду справи апеляційним судом, не надано будь-яких переконливих доказів на підтвердження обставин, якими він обґрунтовував неможливість сплачувати аліменти у раніше визначеному судом розмірі.

Навпаки було встановлено, що стан здоров'я у позивача добрий , він є працездатний , має постійне джерело доходу ( є приватним підприємцем) і не є безробітним та що низка обставин на які посилається ОСОБА_9 існували і враховувалися на час ухвалення судом рішення про стягнення аліментів у сумі 800грн.

А довідка № 29275 від 11.06.2015 року про відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утримання податків з ОСОБА_9 в період з 01.01.2014 року по 31.03.2015 року /а.с.18/ , на яку посилається в апеляційній скарзі представник ОСОБА_9 , не є підставою вважати останнього таким, що має статус безробітного. Оскільки Законом України «Про зайнятість населення» визначений правовий статус безробітного. Згідно зі ст. 2 Закону безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані в державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи.

Рішення про надання громадянам статусу безробітних приймається державною службою зайнятості за їхніми особистими заявами з восьмого дня після реєстрації в центрі зайнятості за місцем проживання. Доказів про це ОСОБА_9 та його представник не надали.

Також колегія суддів не може прийняти до уваги й доводи представника за довіреністю ОСОБА_9 - ОСОБА_6 про те, що її довіритель має на утриманні членів його сім'ї, що складється з малолітньої дочки ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_3 та цивільної дружини ОСОБА_14, яка на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Оскільки апелянтом не надано суду відповідних доказів, які б свідчили про проживання цих осіб сім'єю з ОСОБА_9 та перебування їх на його утриманні , а також про їх матеріальний стан.

А та обставина , що після визначення судом розміру аліментів в сумі 800грн. у позивача народилася дитина ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_3 - не є вагомою підставою для зменшення розміру аліментів. Оскільки відповідно до п.10-11 « Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» , затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України N 1751 від 27 грудня 2001 р. , при народженні дитини позивача - , «з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання» , передбачена виплата Державою Україна допомоги у розмірі 41280 гривень, з яких одноразово виплачується 10320 гривень, а решта суми допомоги виплачується протягом наступних 36 місяців рівними частинами. При цьому доказів про недостатність цих коштів на утримання дитини чи про сплату позивачем аліментів на її утримання , або на утримання матері даної дитини до набуття нею 3-річного віку, - ОСОБА_9 чи його представник , також не надали.

Була врахована при ухваленні рішенні судом першої інстанції і та обставина, що з ОСОБА_9 за рішенням суду від 24 березня 2015 року стягуються аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, який продовжує навчання, в розмірі 200 гривень щомісячно /а.с.17/. Оскільки при визначенні цього розміру аліментів судом було враховано наявність у ОСОБА_9 аліментного платежу на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 800грн., яку він просить зменшити до 500грн.

Ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

А визначений позивачем розмір аліментів у 500грн. щомісяця проти 800грн., які попередньо визначені рішенням суду, - значно погіршить матеріальне забезпечення неповнолітнього ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 та унеможливить забезпечення йому належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Оскільки при зменшенні розмірів аліментів мати дитини самостійно не зможе утримувати дитину , враховуючи, що згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 01 січня 2015 року становить 1286 гривень, а з 01 грудня становитиме 1455 гривень, та зважаючи на ту обставину, що на її утриманні також знаходиться повнолітній син, що продовжує навчання, на утримання якого позивач сплачує аліменти лише в розмірі 200грн. У зв'язку з чим будуть суттєво порушені права неповнолітньої дитини , які захищені в тому числі і міжнародними договорами учасником яких є Україна .

Відповідно до вимог ст. 303 ч.1 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасована правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Тому за встановлених обставин, враховуючи , що доводи апеляційної скарги при їх перевірці не знайшли підтвердження, а суд першої інстанції повно й всебічно дослідив надані сторонами докази і, надавши їм правильну оцінку, ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, - то підстав для зміни чи скасування рішення суду колегія суддів не вбачає, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції належить залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника за довіреністю ОСОБА_9 - ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 червня 2015 року - відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 червня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про зменшення розміру аліментів - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :