Справа № 387/1821/13-ц
Номер провадження по справі 2/387/4/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 року смт. Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області в складі :

Головуючого судді Цоток В. В.

при секретарі Придатченко О.О.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору Перчунівська сільська рада Добровеличківського району Кіровоградської області про встановлення нікчемності заповіту, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про встановлення нікчемності заповіту, в якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в смт. Арбузинка Миколаївської області помер її чоловік - ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина на майно померлого до складу якого входить земельна ділянка ( пай ) площею 13,26 га, що знаходиться на території Перчунівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області . ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину після смерті свого чоловіка шляхом подачі відповідної заяви. Однак при зверненні до нотаріальної контори, з'ясувала що заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 подав і відповідач . Вказана заява подана ОСОБА_3 також на підставі заповіту від 25.03.2013 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Перчунівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за № 8. Позивач вважає, що вказаний заповіт складений та посвідчений особою, яка не мала на це права, що згідно ч.1 ст. 1257 ЦК України свідчить про його нікчемність .

В судовому засіданні сторона позивача заявлені вимоги підтримала повністю та обґрунтувала їх обставинами, викладеними в позовній заяві . Додала, що при посвідченні спірного заповіту секретар Перчунівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області ОСОБА_5 діяла на підставі розпорядження сільського голови № 37 від 11.11.2010 року. Зважаючи на ті обставини, що згідно чинного законодавства посадова особа органу місцевого самоврядування може бути уповноважена на вчинення нотаріальних дій лише рішенням органу місцевого самоврядування , вважають, що секретар сільської ради ОСОБА_5 склала та посвідчила заповіт не маючи на це права . Розпорядження голови Перчунівської сільської ради " Про покладання обов'язків за вчинення нотаріальних дій " № 42 від 19.11.2010 року та рішення виконавчого комітету Перчунівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області " Про затвердження розпорядження сільського голови " № 62 від 29.12.2010 року вважають сфальсифікованими, в зв'язку з чим заявили клопотання про призначення по справі судової технічної експертизи . Доводи сторони відповідача про те, що заповідач ОСОБА_4 25.05.2013 року самостійно з'явився до Перчунівської сільскої ради, де склав заповіт, позивач вважає вигаданими, оскільки на той момент за станом здоров'я він не мав змоги самостійно себе обходити в тому числі і рухатися .

Сторона відповідача в судовому засіданні заявлених вимог не визнала повністю, мотивуючи тим, що секретар сільської ради ОСОБА_5 під час посвідчення заповіту ОСОБА_4 від 25.03.2013 року діяла в межах повноважень, наданих їй розпорядженням голови Перчунівської сільської ради № 42 від 19.11.2010 року та рішення виконавчого комітету Перчунівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області № 62 від 29.12.2010 року, а тому підстави для встановлення нікчемності оспорюваного заповіту відсутні .

Представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору в судовому засіданні заперечував проти заявлених вимог. Додав, що секретар Перчунівської сільської ради ОСОБА_5 при посвідченні заповіту від 25.03.2013 року, складеного ОСОБА_4, діяла на підставі розпорядження голови Перчунівської сільської ради № 37 від 11.11.2010 року "Про покладення обов'язків по вчиненню нотаріальних дій ". Обставини та підстави видачі ним розпорядження № 42 від 19.11.2010 року пояснити не зміг .

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини :

Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 23.08.2007 року, виданого Перчунівською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області , встановлено, що починаючи з 23.08.2007 року ОСОБА_1 стала проживати в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 ( т.1 а.с. 6 ) .

Із заповіту від 29.11.2012 року, посвідченого секретарем Перчунівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за № 20, встановлено, що ОСОБА_4 за життя заповів ОСОБА_1 усі його права та обов'язки, які йому належали на момент складання цього заповіту, а також ті права та обов'язки, які могли належати йому у майбутньому, та усе інше його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на яке він за законом матиме право. ( т.1 а.с. 80 ) .

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру ( заповіти /спадкові договори ) № 34230137 від 11.06.2013 року, виданої Добровеличківською державною нотаріальною конторою, встановлено, що станом на момент видачі вказаного документа заповіт ОСОБА_4 від 29.11.2012 року був чинний . Його реєстрація у реєстрі була проведена 24.04.2013 року ( т.1 а.с.86).

Із заповіту від 25.03.2013 року, посвідченого секретарем Перчунівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за № 08, встановлено, що ОСОБА_4 за життя заповів ОСОБА_3 належну йому земельну ділянку ( пай ), що належала спадкодавцю на підставі державного акта на землю серії НОМЕР_4, виданого Добровеличківською райдержадміністрацією Кіровоградської області 25.03.2002 року . Вказаний документ був підписаний заповідачем о 10 годині 00 хвилин (т.1 а.с. 99 ) .

З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 33859372 від 24.04.2013 року, виданого КФ ДП " Інформаційний центр ", встановлено, що реєстрація зазначеного вище заповіту відбулася 24.04.2013 року ( т.1 а.с.100 ).

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 11.04.2013 року, виданого ВДРАЦС РС Арбузинського районного управління юстиції у Миколаївській області, встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в смт. Арбузинка Миколаївської області ( т.1 а.с. 10 ).

Із заяви про прийняття спадщини від 11.06.2013 року, зареєстрованої в реєстрі за № 367, та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 34230517, від 11.06.2013 року, встановлено, що після смерті ОСОБА_4 на підставі поданої позивачем заяви 11.06.2013 року заведено спадкову справу № 203/ 2013 ( т.1 а.с.13, 14 ).

Факт прийняття ОСОБА_3 спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 підтверджується заявою відповідача від 11.06.2013 року ( т.1 а.с. 96 ).

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_5, надала наступні показання, що з 2010 року працює на посаді секретаря Перчунівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської та на підставі розпорядження сільського голови № 42 від 19.11.2010 року, яке затверджене рішенням виконкому сільської ради № 62 від 29.12.2010 року, наділена повноваженнями вчиняти нотаріальні дії . 25.03.2013 року, близько 11 години 40 хвилин, в приміщення сільської ради самостійно прибув ОСОБА_4, який виявив бажання скласти та посвідчити від свого імені заповіт. Свідок шляхом комп'ютерного набору виготовила текст заповіту, надала його на ознайомлення ОСОБА_4, а після підписання вказаного документу заповідачем, посвідчила його . Додала, що державне мито за вчинення вказаної нотаріальної дії було сплачене родичем ОСОБА_4 лише наступного дня, тобто 26.03.2014 року. Алфавітна книга заповітів в сільській раді не ведеться. Додала, що вона посвідчувала і попередній заповіт, який складав ОСОБА_4 у 2012 році. При посвідченні заповіту від 25.03.2013 року нею не вносилися зміни в попередній заповіт та у спадковий реєстр . Причину реєстрації заповітів від 29.11.2012 року та від 25.03.2013 року в спадковому реєстрі лише після смерті заповідача пояснити не змогла . Додала, що заявку про реєстрацію заповіту в спадковому реєстрі вона могла подати лише 28.03.2013 року. Проте доказів на обґрунтування своїх доводів суду не надала. Наполягала на тому, що під час посвідчення оспорюваного заповіту вона діяла на підставі розпорядження сільського голови № 42 від 19.11.2010 року. Електрофотокопію розпорядження сільського голови № 37 від 11.11.2010 року, яка була надана сільською радою на запит представника позивача просила не брати до уваги, оскільки вказана копія була видана нею помилково. Додала, що розпорядження сільського голови виготовляється в одному екземплярі, а рішення виконавчого комітету у двох .

При обґрунтуванні своїх доводів сторона позивача посилалася на розпорядження сільського голови Перчунівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області № 37 від 11.11.2010 року " Про покладання обов'язків по вчиненню нотаріальних дій ", як на документ, який виданий з порушенням норм діючого законодавства та який не міг породжувати виникнення у секретаря сільської ради обов'язків по вчиненню нотаріальних дій .

Незаконність вказаного розпорядчого документа не оспорювалася і стороною відповідача .

При обґрунтуванні своїх заперечень сторона відповідача посилалася на те, що секретар Перчунівської сільської ради ОСОБА_5 при посвідченні заповіту від 25.03.2013 року діяла на підставі розпорядження голови Перчунівської сільської ради " Про покладання обов'язків за вчинення нотаріальних дій " № 42 від 19.11.2010 року, яке було затверджене рішенням виконавчого комітету Перчунівської сільської ради сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області " Про затвердження розпорядження сільського голови " № 62 від 29.12.2010 року .

Однак з висновку судової технічної експертизи № 66/2237 від 23.03.2015 року, встановлено, що : 1. Відтиск круглої гербової печатки на рішенні виконавчого комітету Перчунівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області " Про затвердження розпорядження сільського голови " № 62 від 29.12.2010 року нанесений не у той час, яким датовано документ, а в період з 01.03.2014 року по 03.05.2014 року . 2. Відтиск круглої гербової печатки на розпорядженні голови Перчунівської сільської ради " Про покладання обов'язків за вчинення нотаріальних дій " № 42 від 19.11.2010 року нанесений не у той час, яким датовано документ, а після 08.08.2013 року .

Таким чином зазначений вище висновок спростовує доводи сторони відповідача та показання свідка ОСОБА_5 з приводу того, що остання при посвідченні заповіту від 25.03.2014 року діяла на підставі розпорядження голови Перчунівської сільської ради " Про покладання обов'язків за вчинення нотаріальних дій " № 42 від 19.11.2010 року, яке було затверджене рішенням виконавчого комітету Перчунівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області " Про затвердження розпорядження сільського голови " № 62 від 29.12.2010 року , оскільки на той момент зазначеного вище розпорядження не існувало .

Із змісту самого рішення виконавчого комітету Перчунівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області № 62 від 29.12.2010 року, вбачається, що воно не містить відомостей про покладання обов'язків по вчиненню нотаріальних дій на секретаря сільської ради ОСОБА_5

Інших документів, які б уповноважували секретаря Перчунівської сільської ради ОСОБА_5 на вчинення нотаріальних дій 25.03.2013 року стороною відповідача не надано та не заявлено клопотань про їх витребування .

Відповідно до ч.3 ст. 1247 ЦК України заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1251 ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування .

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про нотаріат", від 2 вересня 1993 року N 3425-XII,із змінами та доповненнями, у населених пунктах, де немає нотаріусів, уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють такі нотаріальні дії : посвідчують заповіти (крім секретних) .

Відповідно до п.п.5 п.б ч.1 ст. 38 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання .

Відповідно до п 1.2. Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 3306/5 від 11.11.2011 року ( який діяв на момент посвідчення спірного заповіту ), нотаріальні дії вчиняють посадові особи, на яких за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування покладено вчинення цих дій.

Відповідно до ч.1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення є нікчемним .

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд вважає доведеними ті обставини, що секретар Перчунівської сільської ради ОСОБА_5, на момент складання та посвідчення оспорюваного заповіту діяла без відповідних на те повноважень, оскільки на той момент було відсутнє рішення Перчунівської сільської ради про покладання на ОСОБА_5 обов'язків по вчиненню нотаріальних дій, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі .

Крім того судом звертається увага й на ті обставини, що при посвідченні та реєстрації оспорюваного заповіту секретар Перчунівської сільської ради ОСОБА_5 порушила вимоги п.2.2, 2.12 Розділу ІІ, п. 1.8, 1.9 Розділу ІІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, п.10 ПКМУ № 491 від 11.05.2011 року, а саме : вчинила нотаріальну дію без її попередньої оплати ; не внесла запис до алфавітної книги обліку заповітів ; не зробила відмітку у попередньому заповіті від 29.11.2012 року ; не провела реєстрацію спірного заповіту та змін до попереднього заповіту у Спадковому реєстрі в день вчинення нотаріальної дії .

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати .

Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору та проведенням судової технічної експертизи на загальну суму 9109 гривень 40 копійок .

На підставі ст.1233, ч.3 ст.1247, ст.1251, ч.1 ст.1257 ЦК України, п.2 ч.1 с. 37 Закону України "Про нотаріат", від 2 вересня 1993 року N 3425-XII,із змінами та доповненнями, п.п.5 п.б ч.1 ст. 38 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року №280/97-ВР, із зімнами та доповненнями, п.1.2 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 N 3306/5, керуючись ст.ст. 10,11,60,88, 209,212- 215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити повністю.

Встановити нікчемність заповіту ОСОБА_4 від 25.03.2013 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Перчунівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за №08.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки села Криничувате Компаніївського району Кіровоградської області, жительки АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 судові витрати на загальну суму 9109 ( дев'ять тисяч сто дев'ять ) гривень 40 копійок .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області в 10-денний строк з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Цоток В.В.