Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Юровської Г.В., Леванчука А.О., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про захист прав споживача, закриття рахунків та повернення коштів, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що 07 жовтня 2010 року між нею та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») було укладено договір про відкриття банківського рахунку та обслуговування платіжної картки фізичної особи № 10 в національній валюті.

10 квітня 2013 року між банком та ОСОБА_4 було укладено договір про відкриття банківського рахунку та обслуговування платіжної картки фізичної особи № НОМЕР_1 на умовах продукту «Заощадження».

28 лютого 2014 року ПАТ «ВіЕйБі Банк»» впроваджено ліміти за платіжними картками, у зв'язку з чим ОСОБА_4 позбавлена права користуватися належними їй коштами на власний розсуд. Неодноразові звернення до працівників банку про врегулювання порядку користування коштами не дали результату і 17 липня 2014 року позивачка звернулася до банку із вимогою про розірвання вищезазначеним договорів та повернення коштів.

Зменшивши позовні вимоги, ОСОБА_4 просила суд стягнути з ПАТ «ВіЕйБі Банк»» на її користь суму залишку банківського вкладу у розмірі 934 450 грн 45 коп., яка з урахуванням інфляційних втрат складає 994 911 грн 68 коп. за договором від 07 жовтня 2010 року № 10, а також 3 % річних за користування коштами у розмірі 16 044 грн 10 коп. та 21 % річних за зберігання коштів у сумі 112 306 грн 68 коп., що разом становить

1 123 164 грн 52 коп.; стягнути з ПАТ «ВіЕйБі Банк» суму залишку банківського вкладу у розмірі 405 086 грн 71 коп., яка з урахуванням інфляційних втрат складає 518 897 грн 63 коп. за договором від 10 квітня 2013 року № НОМЕР_1, а також 3 % річних за користування коштами у розмірі 7 129 грн 67 коп. та 21 % річних за зберігання коштів у розмірі

49 907 грн 68 коп., що разом становить 575 934 грн 98 коп.; стягнути із відповідача на користь позивача 6 тис. грн сплаченої винагороди за надання адвокатської допомоги за складання позовної заяви та представництва позивача, а також судові витрати.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 жовтня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «ВіЕйБі Банк» на користь ОСОБА_4

1 705 099 грн 50 коп., з яких: залишок банківських вкладів за картковими рахунками 1 699 099 грн 50 коп.; кошти за правову допомогу -

6 тис. грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення.

Стягнуто з ПАТ «ВіЕйБі Банк» на користь ОСОБА_4 відповідно до договору про відкриття банківського рахунку та обслуговування платіжної картки фізичної особи від 07 жовтня 2010 року № НОМЕР_2 суму залишку, який знаходиться на рахунку, у розмірі 907 439 грн 78 коп.

Стягнуто з ПАТ «ВіЕйБі Банк» на користь ОСОБА_4 відповідно до договору про відкриття банківського обслуговування платіжної картки фізичної особи від 10 квітня 2013 року № НОМЕР_1 суму залишку, який знаходиться на рахунку, у розмірі 399 067 грн 88 коп.

Стягнуто з ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь ОСОБА_4 500 грн на відшкодування витрат, понесених у справі.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У частині позовних вимог про стягнення інфляційних витрат, 3 % річних за користування коштами та 21 % за зберігання коштів відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «ВіЕйБі Банк» просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції в частині вимог, що було задоволено, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду закону, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунку. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час.

Таким чином, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки банк у порушення вимог ст. ст. 1068, 1075 ЦК України незаконно відмовив позивачеві у поверненні грошових коштів із розрахункового рахунку, а також безпідставно встановив обмеження на отримання готівки у національній валюті.

Із матеріалів справи та змісту ухвалених судами рішень не вбачається, що апеляційним судом при вирішенні спору допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.

Частиною 3 статті 332 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а рішення апеляційного суду у справі - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 23 грудня

2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г.В. Юровська
А.О. Леванчук
Т.О. Писана