УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Горелкіної Н.А., Євграфової Є.П., Іваненко Ю.Г., Завгородньої І.М., Ситнік О.М.,
за участю представника позивача Гея В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про стягнення заборгованості за кредитом, за касаційною скаргою ОСОБА_8 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 грудня 2012 року та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 22 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2010 року акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк»), звернулося до суду з позовом, свої вимоги обґрунтовуючи тим, що відповідачі порушили умови кредитного договору від 03 квітня 2008 року № 0, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_7, та не виконали своїх зобов'язаннь щодо своєчасного погашення кредитної заборгованості.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 грудня 2012 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 575 261,57 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на користь ПАТ «УкрСиббанк» понесені судові витрати у розмірі 606, 67 грн з кожного.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 22 квітня 2015 року рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 грудня 2012 р. в частині покладення на ОСОБА_8, ОСОБА_9 спільного солідарного обов'язку з повернення кредитної заборгованості змінено.

Стягнуто з ОСОБА_7, ОСОБА_8 в солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» 575 261,57 грн заборгованості за кредитним договором (неповернутий кредит - 547 809,86 грн, відсотки за користування кредитом - 25 563,25 грн, пеня за несвоєчасне повернення кредиту і процентів - 1 888,46 грн).

Стягнуто з ОСОБА_7, ОСОБА_9 в солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» 575 261,57 грн заборгованості за кредитним договором (неповернутий кредит - 547 809,86 грн, відсотки за користування кредитом - 25 563,25 грн, пеня за несвоєчасне повернення кредиту і процентів - 1 888,46 грн).

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати судові рішення у частині стягнення заборгованості з нього як поручителя, у задоволенні позову в цій частині відмовити, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 03 квітня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_7 укладений кредитний договір, за умовами якого остання отримала 72 000 дол. США до 03 квітня 2018 року під 13,50 % річних за користування кредитом.

Належне виконання зазначених кредитних зобов'язань забезпечено пенею в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від суми несплаченого платежу (п. 8.1 кредитного договору) та окремими договорами поруки, укладеними з ОСОБА_8, ОСОБА_9, за умовами яких останні зобов'язались нести солідарну відповідальність за невиконання кредитних зобов'язань з позичальником.

Факт отримання ОСОБА_7 72 000 дол. США кредиту підтверджується випискою по особовому рахунку НОМЕР_1, відкритому в банку згідно з п. 1.5 кредитного договору. Крім того, саме така сума валютного кредиту вказана в іпотечному договорі та договорах поруки, укладених з відповідачами 03 квітня 2008 року.

Останній платіж з погашення кредитної заборгованості позичальник здійснила 02 вересня 2009 року. При цьому часткове погашення заборгованості згідно з даними довідки-розрахунку відповідач здійснювала в доларах США.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що внаслідок неналежного виконанням кредитних зобов'язань виникла заборгованість, яка станом на 08 грудня 2009 року склала 72 051,80 дол. США, що еквівалентно 575 261 грн 57 коп. (неповернутий кредит - 547 809 грн 86 коп., відсотки за користування кредитом - 25 563 грн 25 коп., пеня за несвоєчасне повернення кредиту і процентів - 1 888 грн 46 коп.).

Змінюючи рішення місцевого суду, апеляційний суд виходив з того, що покладаючи на обох поручителів спільний солідарний обов'язок, судом першої інстанції не враховано положення ст. 554 ЦК <nau://ukr/435-15|st554> України та умови договорів поруки, а саме що кредитне зобов'язання забезпечувалось двома поручителями, які надали поруку за різними самостійними договорами поруки. Ні нормами закону, ні умовами договорів поруки не встановлена солідарна відповідальність поручителів. У зв'язку з чим останні не несуть солідарної відповідальності перед кредитором, а останній має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору.

Доводи касаційної скарги щодо припинення поруки на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України не знайшли свого підтвердження, оскільки останній платіж боржником було вчинено у вересні 2009 року, а з позовом банк звернувся до суду в січні 2010 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Миколаївської області від 22 квітня 2015 року, оскільки судове рішення законне та обґрунтоване, а доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_8 відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 22 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий0Головуючий0 Головуючий Н.А. Горелкіна
Судді:Є.П. Євграфова І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко О.М. Ситнік