Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого - судді Ластовки Н.Д.,

при секретарі: Фузік Г.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_8 про зобов'язання видати ордер на житло, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить зобов'язати Дніпровську районну у м. Києві державну адміністрацію видати їй ордер на житлове приміщення - квартиру АДРЕСА_1, в якому вона проживає та зареєстрована разом зі своєю родиною.

Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_3 зазначила, що 24.04.1966 року вона вступила в законний шлюб з ОСОБА_9, який з липня 1971 року перебував у трудових відносинах з Підсобним сільським господарством «Рибне», де працював на різних посадах. 22.06.1987 року на підставі спільного рішення керівництва та профспілкового комітету ПСГ «Рибне», ОСОБА_9 було виділено у користування квартиру АДРЕСА_1, проте ордер на квартиру не видавався. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 помер. Після смерті чоловіка, позивач ОСОБА_3 є основним наймачем квартири, яку займає на законних підставах. З 2002 року позивач зареєстрована за вказаною адресою, а постійно у ній проживає вже більше 30 років. З моменту заселення позивач проживає у вказаній квартирі, несе витрати по її утриманню, іншого житла не має. Для оформлення приватизації а також для укладання договорів найму по вказаній квартирі необхідний ордер у видачі якого позивачу відмовлено з причин відсутності в архівному відділі Деснянського району документів про надання жилої площі позивачу. Київською міською державною адміністрацією надано додаткове доручення Дніпровській районній в м. Києві Державній адміністрації надати допомогу в отриманні ордерів мешканцями селище Рибне, проте, відповідачем було відмовлено позивачу у видачі ордеру на займане нею житло, оскільки ордер може бути виданий лише на вільне житлове приміщення, що змушує її звернутись з даним позовом до суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29.10.2015 року, в якості третіх осіб до участі у справі залучено ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_8.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити, виходячи з доводів, якими обґрунтовується позовна заява.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала та просила суд відмовити у його задоволенні з огляду на те, що відсутні документи на підставі яких позивач разом із сім»єю була заселена у житлове приміщення - квартиру АДРЕСА_1. Крім того, за нормою ст. 58 ЖК УРСР ордер може бути виданий лише на вільне житлове приміщення. Також представник відповідача суду пояснила, що будинок по вул. Береговій, 10 в селищі Рибне тільки з 13.02.2015 року за актом приймання - передачі передано на баланс КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» і з цього часу відноситься до відання Дніпровської районної у м. Києві Державної адміністрації. За таких обставин, на момент звернення позивача, у відповідача були відсутні правові підстави для видачі ОСОБА_3 ордеру на вказане житлове приміщення.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, ОСОБА_4 у судове засідання не з»явився, проте до суду подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, ОСОБА_5, у судове засідання не з»явилася, проте до суду подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, ОСОБА_7, у судове засідання не з»явилася, проте до суду подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, ОСОБА_6 у судове засідання не з»явилася, проте до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 зареєстрована у АДРЕСА_1, з 2002 року, разом із нею в квартирі зареєстровані син - ОСОБА_4 з 1993 року, невістка - ОСОБА_5 з 1995 року, онука - ОСОБА_6 з 1995 року, онука - ОСОБА_7 з 1995 року, правнучка - ОСОБА_8 з 2013 року, що підтверджується довідкою № 240 форми № 3 виданою КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» від 17.08.2015 року та не заперечується особами, які беруть участь у справі.

24.04.1966 року позивач ОСОБА_3 вступила в законний шлюб з ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про одруження № 119239 від 24.04.1966 року.

З липня 1971 року її чоловік, ОСОБА_9 перебував у трудових відносинах з Підсобним сільським господарством «Рибне», де працював на різних посадах.

22.06.1987 року на підставі спільного рішення керівництва та профспілкового комітету ПСГ «Рибне», ОСОБА_9 було виділено у користування квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується Випискою з протоколу № 16 розширеного засідання профспілкового комітету ПСГ «Рибне».

Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 станом на 1983 рік був підвідомчий ПСГ «Рибне», що не заперечується сторонами, після чого будинок відносився до сфери управління Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, на теперішній час - відноситься до сфери управління відповідача та переданий на баланс КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва».

Документи про надання жилої площі позивачу у будинку АДРЕСА_1 в архівному відділі Деснянського району та в матеріалах особової справи позивача відсутні, що підтверджується матеріалами справи та визнається учасниками судового розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, мешканці будинку АДРЕСА_1, зокрема ОСОБА_3, неодноразово звертались з колективними зверненнями до Дніпровської районної у м. Києві Державної адміністрації, Київської міської державної адміністрації, щодо сприяння у вирішенні питання отримання ордеру на займане жиле приміщення, проте із зазначених представником відповідача підстав у його вирішенні було відмовлено.

Згідно зі ст. 52 ЖК Української РСР, жилі приміщення в будинках відомчого житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації,

затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів, а у випадках, передбачених Радою Міністрів СРСР, - за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету з наступним повідомленням виконавчому комітетові відповідної Ради народних депутатів про

надання жилих приміщень для заселення.

Відповідно до ст. 58 ЖК Української РСР, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщенн я.

Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Форма ордера встановлюється Радою Міністрів Української РСР.

Видача ордерів на жилі приміщення у військових містечках провадиться в порядку, передбаченому законодавством Союзу СРСР.

Як вбачається із наданих суду рахунків на сплату комунальних послуг, ОСОБА_3 здійснює оплату за житлово-комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1 сумлінно, вчасно та в повному обсязі. (а.с. 14-25).

При тому, що відповідач зазначає про відсутність документу на вселення позивача у займане житло, як правової підстави зайняття ОСОБА_3 разом із сім»єю квартири АДРЕСА_1, спору щодо законності користування ОСОБА_3 квартирою не має, дана реєстрація з 2002 року ніким не була визнана незаконною. Питання виселення позивача не ставиться і не було предметом розгляду в суді. Факт постійного користування позивачем квартирою АДРЕСА_1 ніким не оскаржується та визнається сторонами, як і перебування позивача і членів її сім»ї на квартирному обліку у Дніпровській районній у м. Києві державній адміністрації з 1987 року,

Відповідно до п. 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі від 20.10.2011 року «Рисовській проти України», принцип «належного урядування» не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їх власна недбалість. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатись на саму державу, а помилки не можуть виправлятись за рахунок осіб, яких вони стосуються. За таких обставин, вбачається, що є неприпустимим позбавлення позивача реалізувати право на приватизацію квартири, лише з тієї підстави, що в архівному відділі Деснянського району не збереглись документи про надання житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1 позивачу в якій вона зареєстрована та проживає понад тридцять років, сплачує рахунки на оплату комунальних послуг. З урахуванням вимог ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, позивач не може відповідати за помилки органу місцевого самоврядування, а відтак її не може бути позбавлено законного права на приватизацію.

Таким чином, викладене вище свідчить про те, що позивач заселилася в спірну квартиру не самовільно, а саме за спільним рішення керівництва та профспілкового комітету ПСГ «Рибне», отримала ключі від спірної квартири, з їх згоди була заселена та постійно зареєстрована у спірному житлі; зі згоди відповідача, надавалися і надаються квитанції на сплату за житло та комунальні послуги. Тобто, самоправного зайняття спірної квартири позивачем і членами її сім»ї не встановлено, це відбулося згідно діючих на той час рішень, документів та дій відповідних органів. Позивач разом із сім'єю була постійно зареєстрована в спірній квартирі з 2002 року, окрім спірної квартири сім"я не має іншого житла. Всі викладені факти свідчать про те, що ОСОБА_3 була заселена, а в подальшому і зареєстрована разом із сином -ОСОБА_4, невісткою - ОСОБА_5, онукою -ОСОБА_6, онукою - ОСОБА_7 та правнучкою ОСОБА_8 на відповідній правовій підставі. Постійна реєстрація позивача в спірній квартирі не скасована, її постійне проживання в даній квартирі з 1987 року, є свідченням того, що вона відкрито та добросовісно на законних підставах користується житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 з 1987 року.

Статтями 58, 61 ЖК України передбачено, що ордер є підставою для вселення в надане жиле приміщення, він видається на вільне жиле приміщення. Користування жилим приміщенням здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 10, 11, 58 - 61, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, ст. ст. 4, 9, 58,61,52 ЖК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 до Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_8 про зобов'язання видати ордер на житло - задовольнити.

Зобов'язати Дніпровську районну у м. Києві державну адміністрацію видати ОСОБА_3 ордер встановленого зразку на жиле приміщення - квартиру АДРЕСА_1 на таких осіб: сина - ОСОБА_4, невістку - ОСОБА_5, онуку - ОСОБА_6, онуку - ОСОБА_7, правнучку - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя