Справа № 372/2905/15-ц Головуючий у І інстанції Проць Т. В.
Провадження № 22-ц/780/5831/15 Доповідач у 2 інстанції Фінагєєв В. О.
Категорія 49 17.11.2015
УХВАЛА

Іменем України

17 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 09 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом та просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн. щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до одужання ОСОБА_2 та поновлення її працездатності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03 жовтня 1987 року між сторонами був укладений шлюб. У 2012 році позивач тяжко захворіла, після чого була прооперована та пройшла курс хіміотерапії. Відповідач став ухилятися від надання їй матеріальної допомоги на лікування, так як рахував, що це марна трата коштів та заробітну плату не віддавав. Раніше позивачу допомагали діти, однак у травні 2015 року загинув син, а донька одружилася та народила дитину, і матеріально допомагати не має змоги. Відповідач працює у приватному підприємстві і має добрий дохід, на його утриманні інших осіб немає, аліменти нікому не сплачує.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 09 вересня 2015 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що відповідач фіктивно офіційно працевлаштувався на низькооплачувану роботу, хоча так і працює на попередній роботі та отримує гарний дохід.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області від 14 січня 2015 року.

З довідки Управління пенсійного фонду України в м. Обухові та Обухівському районі № 695 від 26 серпня 2015 року вбачається, що позивач отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІІ групи, пов'язаного з Чорнобильською катастрофою, в розмірі 1287 грн. 79 коп.

ОСОБА_3 працює продавцем в ФОП ОСОБА_4 в м. Біла Церква Київської області, згідно трудового договору з серпня 2015 року з окладом 1255 грн. Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що дохід позивача перевищує прожитковий мінімум, який встановлений для непрацездатних осіб, та є вищим ніж доходи відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом 1, 2 чи 3 групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За змістом ч.ч.1, 2 ст. 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, необхідними умовами для виникнення права на отримання аліментів одним із подружжя є: непрацездатність, потреба в матеріальній допомозі, а також можливість надання такої допомоги іншим подружжя.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є інвалідом третьої групи, а, отже, непрацездатною особою та отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІІ групи, пов'язаного з Чорнобильською катастрофою, у розмірі 1 287 грн. 79 коп.

Згідно вимог ст. 7 Закону України "Державний бюджет України на 2015 рік" прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить з 1 січня 2015 року - 949 гривень, з 1 вересня - 1074 гривні.

Таким чином, доходи позивача забезпечують її прожитковий мінімум, а відтак, позивач не потребує матеріальної допомоги, яка визначена ст.ст. 75, 76 СК України.

Крім того, звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів на хвору дружину, ОСОБА_2 не надала належних доказів, які підтверджують можливість надання такої допомоги відповідачем.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що відповідач фіктивно офіційно працевлаштувався на низькооплачувану роботу з метою ухилення від сплати аліментів. Однак, такі доводи апелянта є лише припущенням, а доказування в силу ч. 4 ст. 60 ЦПК України не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів того, що ОСОБА_3 отримує гарний дохід та має можливість надавати матеріальну допомогу у розмірі 1 000 грн. щомісяця позивачем не надано.

Отжедоводи апелянта є необґрунтованими, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду є законним та обґрунтованим, ґрунтується на наявних у матеріалах справи доказах, а тому підстави для його скасування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 09 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.