Справа №173/1977/15-ц
Провадження №2/173/950/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої - судді Петрюк Т.М.

При секретарі - Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Баглійський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області про визнання батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом про визнання батьківства до відповідачів ОСОБА_2, та ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Баглійський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського управління юстиції посилаючись на наступне: з 1998 року по 2003 рік він проживав однією сім»єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3, яка перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2

В період спільного проживання з відповідачкою у них народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьком якого був зареєстрований відповідач ОСОБА_2, так як шлюб між ним та ОСОБА_3, не був розірваний. Син на даний час проживає з ним

Він бажає бути батьком дитини не лише фактично, але й юридично, щоб син мав його прізвище та по батькові, а в документах про народження сина батьком був записаний саме він, що й стало підставою звернення до суду

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному об"ємі , давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснив, що він неодноразово вчиняв спроби виправити дану ситуацію та визнати своє батьківство відносно ОСОБА_4, але через незалежні від нього причини довгий час це питання вирішити не міг. Так як відповідач ОСОБА_2,. проживає на території Російської Федерації, він не міг отримати його відмови від дитини. Коли отримав таку відмову, стало питання про проведення генетичної експертизи, а він не мав таких коштів. Потім відповідач ОСОБА_3,. деякий час проживала на території Російської Федерації, що також ускладнювало розгляд справи. Але він бажає, щоб син мав його прізвище, щоб в документах він був записаний його батьком, як це є насправді.

ОСОБА_3, в судовому засіданні позовні вимоги визнала пояснивши, що дійсно в період з березня 1998 року по 2003 рік проживала з позивачем. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4. Але так як вона на той час перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, то останній був записаний батьком дитини. Хоч ОСОБА_2,. ніякого відношення до народження даної дитини не має. Так як з початку 1998 року вона з ним не проживала і не спілкувалась, а ОСОБА_2, взагалі проживав на території Російської Федерації. Факт, що ОСОБА_4 син позивача вона підтверджує і не заперечує проти того , щоб позивач був визнаний батьком дитини і відповідно змінене прізвище та по батькові дитини.

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не з»явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення в газеті, так як місце проживання останнього невідоме

Третя особа, представник Баглійського відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції в судове засідання не з"явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами.

Судом встановлено, що в період з 1998 року по 2003 рік позивач та відповідач ОСОБА_3 проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу. На той час відповідач ОСОБА_3, перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2

В період спільного проживання позивача з відповідачем ОСОБА_3, у них народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого був зареєстрований відповідач ОСОБА_2, так як відповідач ОСОБА_3, на час народження дитини продовжувала перебувати у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя.

Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров»я про народження дружиною дитини

Відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред»явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини позов про визнання свого батьківства.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін,, та інших обставин, які мають значення для справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідач ОСОБА_3,. визнає позовні вимоги та підтвердила факт, що позивач ОСОБА_1,, є батьком її сина - ОСОБА_4. Проте, крім визнання даних обставин відповідачем факт батьківства позивача стосовно дитини - ОСОБА_4, підтверджується і іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так із показань свідка ОСОБА_7, в судовому засіданні встановлено, що він знайомий з позивачем з 1981 року та перебуває з ним в товариських відносинах. Йому відомо, що 1989 року ОСОБА_1., проживав однією сім»єю з ОСОБА_3, Через рік в них народився син. Вони спільно піклувались за дитиною та виховували її. Позивач дбав про виховання та дозвілля дитини. Водив сина до школи. гуляв з ним, забезпечував усім необхідним. Тобто це була нормальна сім»я і ні у кого не виникало сумнівів, що це батько та син, як вони одне одного і називали. Проте йому згодом стало відомо, що ОСОБА_3,. не розірвала шлюб зі своїм попереднім чоловіком і тому дитина записана на його ім»я.

Із показань свідка ОСОБА_9. в судовому засіданні встановлено, що вона на даний час проживає з ОСОБА_10, однією сім»єю. Коли вони стали проживати спільно, вона звісно розпитала його про його попередню сім»ю та знала, що у ОСОБА_1., є син, якого він матеріально забезпечує. Вона запитала в нього в якій сумі він сплачує аліменти на утримання дитини, на що він відповів, що аліменти не сплачує, так як батьком дитини записаний перший чоловік його бувшої дружини. Проте ОСОБА_4 часто буває в них вдома ставиться до ОСОБА_1, як до батька та так і називає його, а її чоловік називає ОСОБА_4 сином і бажає бути його батьком не лише фактично, але й юридично.

Також факт батьківства позивача підтверджується і оглянутими в судовому засіданні фотознімками, на яких зображено позивача, відповідачку ОСОБА_3, та маленького хлопчика - ОСОБА_4 в домашній обстановці, що вказує на них як на батьків та їхню дитину. Багато фотознімків мають зображення позивача та ОСОБА_4 на дозвіллі, в парку, біля будинку, біля закладу культури. При цьому позивач пояснив, що на фотознімку зображений він з сином біля будівлі свого підприємства після свята Нового року. І хоч ОСОБА_4 не був офіційно записаний його сином, але йому завжди видавали подарунок як його сину та запрошення на Новорічне та інші свята. Крім того позивач надав суду своє фото в дитинстві та фото ОСОБА_4 відповідного віку, з яких вбачається велика схожіть позивача та ОСОБА_4.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що він знає позивача як свого батька, спілкується з ним та бажає, щоб позивач був записаний його батьком, а також, щоб йому було змінено прізвище та по батькові. ОСОБА_2,. він майже не знає, але знає, що то не його батько.

В судовому засіданні також досліджено відмову відповідача ОСОБА_2, від дитини, ОСОБА_4, згідно якого ОСОБА_2, відмовляється від сина ОСОБА_4,. та не заперечує проти його усиновлення іншими особами, дана згода нотаріально посвідчена, тобто надана у відповідній формі, що на думку суду також свідчить про те, що відповідач ОСОБА_2,. на вважає ОСОБА_4 своїм сином та йому байдужа його доля і з ким він буде проживати та кого вважатиме своїм батьком.

Тому оцінюючи всі досліджені в судовому засіданні докази в сукупності суд вважає доведеним факт наявності кровного споріднення між позивачем та дитиною ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 2 ст. 129 СК України до вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналась або могла дізнатись про своє батьківство

Відповідно до ч. 2 ст. 20 СК України у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, позовна давність застосовується судом відповідно до Цивільного кодексу України, якщо інше не передбачено цим кодексом.

Відповідно до п. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони, зробленою до винесення ним рішення.

Так як в судовому засіданні жодна із сторін не заявила про застосування позовної давності щодо правовідносин, що виникли, суд не може її застосувати за власної ініціативи та за даних обставин відмовити у задоволенні позовних вимог, так як факт батьківства позивача знайшов своє підтвердження при розгляді справи. Крім того судом встановлено, що позивач неодноразово вчиняв спроби вирішити даний спір та визнати своє батьківство відносно ОСОБА_4, але з різних об»єктивних причин йому це не вдавалось.

Виходячи з вищевикладеного та оцінюючи всі надані судові докази в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Виключити відомості про батька дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 із актового запису № 282 від 16 серпня 1999 року, внесених відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про народження дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Внести зміни до актового запису № 282 від 16 серпня 1999 року, внесених відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про народження дитини - ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, вказавши батьком дитини: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Баку, гр. України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 Відомості про матір залишити без змін.

Змінити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 прізвище: «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4», по батькові «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4»

Керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 за позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Баглійський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області про визнання батьківства задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Виключити відомості про батька дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 із актового запису № 282 від 16 серпня 1999 року, внесених відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про народження дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Внести зміни до актового запису № 282 від 16 серпня 1999 року, внесених відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про народження дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, вказавши батьком дитини: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Баку, гр. України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 Відомості про матір залишити без змін.

Змінити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 прізвище: «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4», по батькові «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4»

Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд. Особи, які брали участь у судовому засіданні, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо така скарга не подавалась. У випадку подання апеляційної скарги, рішення суду набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, якщо рішення не було скасоване або змінене.

Суддя Петрюк Т.М.