Справа № 177/79/15-ц
Провадження № 2/177/317/15
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

11 вересня 2015 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Приміч Г. І.

за участі: секретаря Дзиговської Т. Б.,

розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Моторне (транспортне) страхове бюро України, про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою 14.01.2015 року та просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь 12 586,50 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої пошкодженням транспортного засобу, 2315,85 грн. додаткових витрат та 3 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що йому на праві приватної власності належить автомобіль SUBARU FORESTER реєстраційний номер АЕ 1780СН.

19.07.2014 року о 21.10 год., ОСОБА_2 керуючи автомобілем Форд Сієра, д/н НОМЕР_1 в м. Кривий Ріг на перехресті вул. Дніпропетровське Шосе - Заводська, при виконанні маневру розвороту не переконався у відсутності транспортних засобів які рухаються в зустрічному напрямку, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, який наближався до перехрестя в зустрічному напрямку.

Внаслідок ДТП його автомобіль SUBARU FORESTER реєстраційний номер АЕ 1780СН отримав механічні пошкодження, вартість відновлюваного ремонту склала 25 038,16 грн.

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована у страховій компанії позивач звернувся з вимогою про виплату страхового відшкодування до Моторного (транспортного) страхового бюро України, яке виплатило йому страхову суму у розмірі 12 451,66 грн.

Крім того, ним були понесені додаткові витрати в сумі 500,00 грн. на оплату послуг товарознавця за проведення дослідження; 396,00 грн. на проведення робіт з часткового розбирання належного йому пошкодженого автомобіля для визначення розміру збитків; 500,00 грн. на діагностування параметрів геометрії кузова при визначенні розміру збитків; 120,00 грн. на регулювання кутів розвалу сходження коліс після проведення ремонтних робіт; 126, 57 грн. на повідомлення телеграфом відповідача про дату та час проведення огляду належного йому пошкодженого автомобіля; 673,28 грн. на видатки для направлення листів до МТСБУ та транспортні поїздки до м. Кривого Рогу для отримання постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєну ДТП.

Оскільки позивачу в повному обсязі вартість відновлюваного ремонту автомобілю не відшкодована він просив стягнути з відповідача залишкову суму у розмірі 12 586,50 грн. та додаткові витрати на загальну суму 2315, 85 грн.

Крім того позивач вказав, що протиправними діями відповідача йому була спричинена і моральна шкода, яку він оцінює в 3000,00 грн., яка виразилася в наступному.

В результаті ДТП у зв'язку з пошкодженням майна він зазнав душевних страждань, оскільки усвідомлював, що неправомірними діями відповідача було поставлено під загрозу його життя та здоровя, а також життя та здоров'я членів його родини, які в момент ДТП перебували в салоні автомобіля, необхідність проведення позапланового капітального ремонту автомобіля передбачає витрати величезної кількості грошових коштів і часу.

Моральна шкода так само полягає в тому, що неправомірними діями відповідача були порушені його законні права як власника, оскільки на тривалий час був позбавлений можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому автомобілем.

Позивач позов підтримав та просив задовольнити, про що надав відповідну заяву та просив справу розглядати за його відсутності (а.с.33).

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання ним повісток на 17.07.2015 року та 11.09.2015 року (а.с. 50, 52), будь-яких заяв про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи не надав.

Представник третьої особи Моторного (транспортного) страхового бюро України, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, просив справу розглянути за їх відсутності. В письмовій заяві також вказав, що відповідно до ст. 36 ч.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування позивачу зменшену на 20% в сумі 11951,66 грн та 500, 00 грн за відшкодування проведеної експертизи. В той же час звертає увагу на різницю сум матеріальної шкоди в документах наданих позивачем до суду та в МТСБУ. Щодо моральної шкоди вказав, що страхова виплата мала місце менше ніж через 3 тижні з моменту звернення позивачем до МТСБУ із повним пакетом документів необхідних для її визначення.

Враховуючи, що відповідач в судове засідання жодного разу не зявився, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

У звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного.

Відповідно до статей 3, 11, 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст. 16 ЦК України, який не є вичерпним. Серед інших способів захисту цивільних прав та інтересів закон передбачає відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. При цьому, збитками в розумінні ст. 22 ЦК України є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить автомобіль SUBARU FORESTER реєстраційний номер АЕ 1780СН (а.с.7).

19.07.2014 року о 21.10 годин відповідач ОСОБА_2 керуючи автомобілем Форд Сієра, д/н НОМЕР_1 в м. Кривий Ріг на перехресті вул. Дніпропетровське Шосе - Заводська, при виконанні маневру розвороту не переконався у відсутності транспортних засобів, які рухаються в зустрічному напрямку, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, який наближався до перехрестя в зустрічному напрямку, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, що підтверджується постановою Криворізького районного суду від 18.09.2014 року, якою відповідача визнано винуватим у скоєнні даної ДТП, однак провадження закрито у звязку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, постанова набрала законної сили 30.09.2014 року (а.с. 8-9).

Згідно з ч.4 ст. 61 ЦПК України постанова у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та вчинені вони цією особою.

У звязку з цим, той факт, що вказана ДТП сталася з вини водія ОСОБА_2, та те, що у в результаті вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль позивача, є доведеним і доказуванню не підлягає.

Внаслідок ДТП автомобіль SUBARU FORESTER реєстраційний номер АЕ 1780СН отримав механічні пошкодження, вартість відновлюваного ремонту склала 25 038,16 грн., що відображено у висновку експерта № 41 від 12.08.2014 року (а.с.10-23).

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих

відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її

заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою

цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної

транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті

1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному

засобі.

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована у страховій компанії позивач звернувся з вимогою про виплату страхового відшкодування до Моторного (транспортного) страхового бюро України, яке визнало дану ДТП страховим випадком та було прийняте рішення про виплату позивачу на підставі п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суми у розмірі 12 451,66 грн.(а.с.24), яка відповідно складається з страхового відшкодування, зменшеного на 20% в розмірі 11951,66 грн. та 500 грн. відшкодування проведеної експертизи. (а.с. 91-93).

При цьому, при виплаті страхового відшкодування МТСБУ керувалося ч. 2 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якої якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

МТСБУ взято до уваги висновок №41 від 12.08.2014 року по визначенню вартості відновлювального ремонту з урахування коефіцієнта фізичного зносу автомобіля марки SUBARU FORESTER реєстраційний номер АЕ 1780СН, згідно якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зноcу становить 14 341,99 грн. (а.с. 76-89).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вони посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Згідно з ч.3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільних прав, має право на їх відшкодування, при цьому збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі. Збитки відшкодовуються в повному обсязі.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України одним із способів відшкодування шкоди завданої майну є відшкодування збитків, при цьому розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вбачається з матеріалів справи шкода завдана ОСОБА_2 спричинена використанням автомобіля, який є джерелом підвищеної небезпеки відповідно до ч.1 ст. 1187 ЦК України.

Частина 2 ст. 1187 ЦК України визначає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються

витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу

з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому

законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень,

зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок

дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з

місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того

власника чи законного користувача транспортного засобу, який

керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної

пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо

транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на

стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію

транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Виходячи з викладеного, суд вважає правомірними вимоги позивача про відшкодування йому шкоди, завданої пошкодженому майну під час дорожньо-транспортної пригоди від 19.07.2014 року що становить різницю між вартістю відновленого ремонту в розмірі 25 038, 16 грн. та відшкодованою МТСБУ сумою страхового відшкодування в розмірі 11951,66 грн. та складає 13 086,50 грн., але позивач просить стягнути 12 586, 50 грн., що суд вважає за необхідне задовольнити, оскільки з власної ініціативи суд позбавлений можливості вирішувати незаявлену позивачем вимогу, зважаючи на положення ч.1 ст.11 ЦПК України та п. 3 постанови Верховного суду України "Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року №14, тобто необхідно стягнути суму в межах заявлених вимог.

Крім того, позивачем були понесені витрати на проведення робіт з часткового розбирання пошкодженого транспортного засобу в розмірі 396,00 грн. (а.с. 151), діагностування параметрів геометрії кузова транспортного засобу в розмірі 500,00 грн. (а.с. 145), регулювання кутів розвалу-сходження коліс після проведення ремонтних робіт в розмірі 120,00 грн. (а.с. 146), а всього проведено робіт на суму 1016,00 грн.

Для повідомлення телеграфом відповідача про дату та час проведення огляду пошкодженого транспортного засобу оцінювачем, позивачем витрачено 126,57 грн. (а.с. 153), також витрачено на листування з МТСБУ щодо питання відшкодування шкоди та Криворізьким районним судом Дніпропетровської області щодо отримання постанови по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 105,38 грн. (а.с. 154)

Понесення позивачем вказаних вище витрат на загальну суму 1247,95 грн. підтверджені дослідженими судом доказами та підлягають відшкодуванню відповідачем.

В той же час не підлягають задоволенню вимоги позивача, щодо стягнення на його користь витрат на оплату послуг товарознавця за проведення дослідження в розмірі 500,00 грн., оскільки відповідно до повідомлення МТСБУ вони були відшкодовані позивачу в повному обсязі при виплаті страхового відшкодування (а.с. 91-132).

Не підтверджені належним чином і доводи позивача щодо транспортних витрат на поїздку до м. Кривого Рогу для отримання постанови суду про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності в розмірі 673, 28 грн., оскільки суду лише наданий чек на оплату пального на суму 630,08 грн. (а.с. 154), який суд не може прийняти до уваги так як поїздки до суду нічим не підтверджені, не зазначено яким саме транспортним засобом вони здійснювалися, відстань на яку вони здійснювалися, та інш..

Таким чином, суд вважає доведеними вимоги позивача про відшкодування відповідачем матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП в розмірі 13 834,45 грн.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Визначаючи розмір моральної шкоди, завданої позивачу, суд враховує всі обставини викладені ним, а саме те, що у зв'язку з пошкодженням майна він зазнав душевних страждань, оскільки усвідомлював, що неправомірними діями відповідача було поставлено під загрозу його життя та здоровя, а також життя та здоров'я членів його родини, які в момент ДТП перебували в салоні автомобіля, необхідність проведення позапланового капітального ремонту автомобіля передбачає витрати значної кількості грошових коштів і часу, моральна шкода так само полягає в тому, що неправомірними діями відповідача були порушені його законні права як власника, оскільки на тривалий час був позбавлений можливістю вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому автомобілем. З огляду на викладене, а також з урахуванням принципів справедливості та співмірності, суд визначає моральну шкоду в розмірі 1500,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь, якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно квитанції від 26.12.2014 року позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 243,60 грн. (за вимогу майнового характеру) (а.с. 1). У звязку з частковим задоволенням позовних вимог майнового характеру на суму 13 834,45 грн, що складає 97 % від ціни позову (14334,45 грн. заявлена сума х100/13 834,45 грн.), в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 236,29грн. (243,60 грн. х 97% / 100%).

Приймаючи до уваги, що при поданні позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер (стягнення моральної шкоди), позивачем не був сплачений судовий збір за ставкою, встановленою для позовних заяв немайнового характеру, тобто 243,60 грн., а також виходячи з часткового задоволення вимог позивача в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 1500 грн. замість 3000 грн., що становить 50% позовних вимог, тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір за вимоги немайнового характеру у розмірі 121,80 грн. (243,60 грн. х 50 % / 100 % = 121,80 грн.), та з позивача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 121,80 грн. (243,60 грн. х 50 % / 100 % = 121,80 грн.), який ним не був сплачений при подачі позову та він не звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 3, 10, 11, 15, 16, 57, 60, 61, 88, 209, 213-215, 224 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Моторне (транспортне) страхове бюро України, про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Туркменістан, ідентифікаційний код НОМЕР_3, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. Широке Криворізького району Дніпропетровської області, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, 13 834 (тринадцять тисяч вісімсот тридцять чотири) гривни 45 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 1 500 (одна тисяча пятсот) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди та 236 (двісті тридцять шість) гривень 29 копійок, в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Туркменістан, ідентифікаційний код НОМЕР_3, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. Широке Криворізького району Дніпропетровської області, на користь держави судовий збір у розмірі 121 (сто двадцять одну) гривну 80 копійок, в рахунок відшкодування судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь держави судовий збір у розмірі 121 (сто двадцять одну) гривну 80 копійок, в рахунок відшкодування судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: