Справа пр.№2-о/756/267/15
У Х В А Л А

12 серпня 2014 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Великохацька В.В., розглянувши матеріали заяви та доданих до неї документів ОСОБА_1, заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби в м. Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Оболонського районного суду міста Києва в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає поверненню заявникові з наступних підстав.

Подаючи заяву про встановлення факту дачі згоди на будівництво, ОСОБА_1 керувалася нормою ст.257 ЦПК України, яка визначає підсудність справ за заявою особи про встановлення факту, що має юридичне значення. Так, ч.1 цієї статті передбачено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Водночас має значення зареєстроване місце проживання (місце перебування).

Згідно ст.3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Крім того, згідно вказаного Закону довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи; документи, до яких відносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, довідка про звернення за захистом в Україні.

Процедура реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, визначається Порядком реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 листопада 2012 року №1077 (далі - Порядок).

Згідно з п.1.2. Порядку реєстрація місця проживання або місця перебування особи - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Відомості про місце проживання та місце перебування особи вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, довідки про звернення за захистом в Україні.

Реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України (далі - ДМС України) в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення у день подання особою документів. Реєстрація місця проживання особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання (п.1.3. Порядку).

Процедура реєстрація місця перебування особи врегульована розділом IV Порядку.

З наведеного вбачається, що реєстрація місця перебування особи здійснюється територіальними органами ДМС України з внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та паспорта громадянина України.

У наданій заявником копії її паспорта відсутні відомості про те, що її місце перебування зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 (з копії паспорта заявника вбачається, що вона є громадянкою Російської Федерації, про що ОСОБА_1 сама зазначає у своїй заяві).

Подаючи позов до Оболонського районного суду м. Києва заявник зазначила місце свого мешкання: АДРЕСА_1, що територіально відноситься до Оболонського району м. Києва. Разом з тим будь-яких документів на підтвердження її реєстрації за вказаною адресою як місце перебування або проживання не надала (наявність договору найму житлового приміщення не свідчить, що у ній зареєстроване місце перебування наймача).

Згідно ст.115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

У відповідності до п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України заява повертається суддею заявникові у випадку, коли справа не підсудна цьому суду.

Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.257 ЦПК України, та, керуючись 115, п.4 ч.3 ст.121, 257 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби в м. Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення про встановлення факту, що має юридичне значення - повернути заявникові у зв'язку із тим, що вказана справа не підсудна Оболонському районному суду міста Києва.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Великохацька