Суддя Горчакова О. І.
Справа № 644/4186/15-ц
Провадження № 2/644/3207/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судовим засіданням судді Горчакової О.І.,

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_1 ,

позивача КП Харківські теплові мережі надав заяву;

відповідачі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду міста Харкова в м. Харкові цивільну справу за заявою КП Харківські теплові мережі до ОСОБА_3 Про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду,-

в с т а н о в и в:

До Орджонікідзевського районного суду міста Харкова 20.04.2015 року надійшов цивільний позов КП Харківські теплові мережі до ОСОБА_2 Про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду (а.с. 1-6).

Позивач прохав стягнути солідарно з відповідача ОСОБА_2 на користь КП Харківські теплові мережі заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання на загальну суму 5338 грн. 61 коп.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог зазначає, що 22.08.2014 року Орджонікідзевським районним судом міста Харкова винесено ухвалу про скасування судового наказу за заявою КП Харківські теплові мережі послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання з громадянина ОСОБА_2. Відповідач мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачами послуги.

Боржникам вчасно не були сплачені послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання з 01.11.2012 року по 30.06.2014 року на суму 5338 грн. 61 коп.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 07 липня 2015 року позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» - було задоволено (а.с.27-28).

23.07.2015 року до суду надійшла заява від ОСОБА_2 про скасування заочного рішення від 07 липня 2015 року.

Представник позивача ОСОБА_4, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення про те, що нарахування й оплата за послуги централізованого опалення проводиться з моменту придбання права проживання в квартирі, зазначена послуга надається незалежно від проживання власника, наймача в квартирі (а.с. 53).

Відповідач, надав пояснення про те, що не є власником та не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. У підтвердження вказаних слів надав довідку видану фірмою «Т.М.М.», про те, що йому ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на правах власності належить ізольована квартира № 240, житлового будинку № 52 вул. Клапцова м. Харків (а.с. 56).

Судом встановлено:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на правах власності належить ізольована квартира № 240, житлового будинку № 52 вул. Клапцова м. Харків (а.с. 57)

З пояснень відповідача вбачається, що він не є власником та не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а отже не використовує послуги опалення та горячої води, які надає КП «Харківські теплові мережі».

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В силу дії ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

За змістом ст. 33 ЦПК України належними є сторони, які є суб'єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб'єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред'явленим позовом.

Як вбачається з позовної заяви КП «Харківські теплові мережі» звернулась до суду із позовом до ОСОБА_5, проте останній не є ні власником та не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно положень ч. 1 ст. 33 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов'язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

Позивачем не заявлялись клопотання про заміну неналежного відповідача на належного відповідача.

З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Пред'явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред'явити позов до належного відповідача.

Зважаючи на викладене, з урахуванням того, що судом при розгляді справи встановлено, що ОСОБА_2 є неналежним відповідачем, позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, клопотання про заміну неналежного відповідача на належного позивачем в судовому засіданні не заявлялись, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог до відповідача ОСОБА_2, оскільки позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом.

Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач та його представник, як на підставу своїх вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку що позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову КП Харківські теплові мережі до ОСОБА_3 Про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд міста Харкова області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі проголошення резолютивної частини рішення суду, то апеляційна скарга подається з моменту отримання повного рішення суду.

Суддя: О.І. Горчакова