Справа № 2-1425/10
Пров.: 4-с/639/53/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 р. м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Рубіжного С.О.,

за участю секретаря Чубенко О.С..,

розглянувши в судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на дії, бездіяльність та рішення старшого державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції та начальника Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції,

ВСТАНОВИВ:

Представником ПАТ «УкрСиббанк» ОСОБА_1 подано до суду скаргу, уточнивши вимоги, просить:

визнати поважною причиною пропуску строку на подання скарги,

визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження № 37558403 від 21 травня 2015 року,

визнати неправомірною та скасувати постанову начальника Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління ОСОБА_3 про результати перевірки законності виконавчого провадження № 37558403 від 15 травня 2014 року,

визнати неправомірними дії/бездіяльність старшого державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 з винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, не направлення цієї постанови та постанов про накладання арешту на кошти боржника на адресу стягувача, ненаправлення виконавчого листа на адресу Жовтневого районного суду м. Харкова після закінчення виконавчого провадження, не проведення виконавчих дій з виконання судового рішення у встановлений законом строк,

визнати неправомірними дії начальника Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 із затвердження постанови про закінчення виконавчого провадження № 37558403 від 21 травня 2015 року, з винесення постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження № 37558403 від 15 травня 2014 року, не здійснення контролю за своєчасністю, правильністю та повнотою виконання рішення суду по виконавчому провадженню № 37558403, невиконання ухвали апеляційного суду Харківської області по справі № 639/8155/14-ц від 02.12.2014 року,

встановити факт втрати виконавчого листа від 28.02.2011 року по справі № 2-1425/10, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суми боргу 305336,27 грн. з вини Жовтневого ВДВС.

Обгрунтовуючи скаргу, зазначає, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 травня 2010 року позов АТ «УкрСиббанк» задоволено частково, стягнуто заборгованість за кредитним договором с ОСОБА_4, в частині стягнення заборгованості с ОСОБА_5 відмовлено. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 27.07.2011 року за наслідком розгляду апеляційної скарги стягувача, рішення суду першої інстанції змінено, скасовано в частині відмови в задоволенні позову до ОСОБА_5. Позовні вимоги АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь позивача суму заборгованості за кредитом в розмірі 304516,27 грн. та судові витрати в рівних долях по 910 грн. з кожного.

10.04.2013 року за заявою стягувача, Жовтневим ВДВС було відкрито виконавче провадження № 37558403.

При ознайомленні з виконавчим провадженням представником стягувача було отримано копію постанови старшого про закінчення виконавчого провадження № 37558403 від 21.05.2015 року, винесену на підставі п.4 ч.1 ст. 49, ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» далі Закон., якою також знято всі арешти, накладені на майно та грошові кошти боржника

Вважає дану постанову такою, що винесена з порушення вимог Закону, оскільки рішення суду першої інстанції не скасовано, а змінено, що не є підставою для закінчення виконавчого провадження в силу п.4 ч.1 ст. 49, ст. 50 Закону. В постанові не зазначено мотивів щодо визначення, що рішення суду скасовано.

Зазначена постанова не була надіслана на адресу стягувача в порушення вимог ч.3 ст. 49 Закону, чим порушені права стягувача на своєчасне ії оскарження. Також виконавчий лист не був повернутий до суду відповідно до вимог ч.2 ст. 49 Закону.

Зазначає, що в порушення вимог ч.2 ст. 30 Закону, державним виконавцем не вчинялись дії щодо своєчасного та повного виконання судового рішення у встановлений законом строк.

Стягувач вже звертався до суду зі скаргою щодо порушення державним виконавцем вимог закону щодо своєчасного виконання рішення суду. Так, ухвалою апеляційного суду Харківської області від 02.12.2014 року задоволено скаргу.

Проте з дня постановлення ухвали судом апеляційної інстанції, державним виконавцем не вчинялись дії щодо опису та реалізації мана боржника. Також зазначає, що 24.12.2014 року державним виконавцем встановлено, що боржник банківські рахунки, проте арешти на грошові кошти були накладені тільки після спливу чотирьох місяців.

Крім цього, зазначає, що матеріали виконавчого провадження містять постанову начальника Жовтневого ВДВС ОСОБА_3 про результати перевірки законності виконавчого провадження № 37558403, датовану 15.05.2014 року (рік винесення постанови можливо вказано помилково, оскільки в постанові зазначаються процесуальні документи 2015 року), з якою також не погоджується. В зазначеній постанові визнанні незаконні дії державного виконавця Земскової В.С., яка вже два роки не працює у ВДВС, проте не вказано щодо дій державного виконавця Ізотова П.І., в у якого перебуває виконавче провадження. Визнавши дії ОСОБА_6, начальник відділу скасував дві постанови про накладання арешту на кошти боржника від 24.02.2015 року винесені державним виконавцем Ізотовим П.І., та в мотивувальній частині взагалі не вказано, яким нормам закону суперечать скасовані постанови. Копія постанови не надсилалась на адресу стягувачу, чим також порушені його права на оскарження.

Вважає дії начальника Жовтневого ВДВС ОСОБА_3М неправомірними, оскільки не здійснювався контроль за повнотою та своєчасністю виконання рішення суду, надіслання постанов, винесених під час виконавчого провадження. Також не зважаючи на невмотивованість та безпідставність, затвердив постанову про закінчення виконавчого провадження.

Представник заявника в судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені скарзі.

Діючи в інтересах Жовтневого ВДВС ХМУЮ та своїх інтересах - старший державний виконавець Ізотов П.П. в судовому засіданні заперечував проти скарги. Обгрунтовуючи постанову про закінчення виконавчого провадження, зазначив, що до відділу надійшла заява боржника ОСОБА_4 про закінчення виконавчого провадження в додаток якої подано копію рішення апеляційного суду Харківської області від. 02.12.2014 року. На підставі цього рішення він дійшов висновку, що рішення суду на підставі якого видано виконавчий лист скасовано. Також зазначив, що на виконанні у Жовтневому ВДВС перебуває виконавчий лист, виданий з урахуванням рішення суду апеляційної інстанції про стягнення з ОСОБА_5 солідарно с ОСОБА_4 суми боргу на користь банку, тому здійснюється подвійне стягнення. Затвердження оскаржуваної постанови начальником ВДВС було здійснено з цих же підстав. Також зазначив, що ним здійснювались неодноразво виходи за місцем проживання боржника з метою виявлення та опису майна. Не спростовував того факту, що постанови, які оскаржуються заявником не надсилались на адресу стягувачу.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частинами 2, 3 ст. 387 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно ч.1,2 ст. 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки. Частиною 3 цієї статті визначені права державного виконавця щодо вчиненя дій під здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 30 Закону, державний виконавець провадить виконавчі дії звиконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49

цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону. Державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Статтею 31 Закону визначено порядок надіслання документів виконавчого провадження, відповідно до якої копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Статтею 27 Закону встановлено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення,документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Статтею 32 Закону визначені заходи примусового виконання рішень, якими є:

1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права)

боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або

належать боржникові від інших осіб;

2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток),

доходи, пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних

предметів, зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Частиною 1 ст. 49 Закону визначені підстави закінчення виконавчого провадження , пунктом 4 якої є скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

Частиною 2 цієї статті визначено, що у випадках, передбачених пунктами 1-6, 8, 9, 11-13 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Згідно ч.3 цієї статті, про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч.1 ст. 52 Закону, у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби. В силу ч.3 цієї статті, про відновлення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, копії якої не пізніше наступного дня надсилаються до суду, який визнав незаконною постанову державного виконавця, сторонам, а також органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ. Частиною 4 цієї статті встановлено, що у разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), якому повернуто виконавчий документ, зобов'язаний у тримісячний строк з дня надходження відповідної постанови пред'явити його до виконання.

Частиною 1 ст.83 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

З аналізу вищезазначених вимог законодавства, державний виконавець зобовязаний у встановлені законом строки виконувати свої обовязки, реалізовувати надані законом права для вжиття всіх необхідних заходів для виконання рішення суду не порушуючи права та інтереси сторін виконавчого провадження. Начальник відділу виконавчої служби має здійснювати контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи та не спростовується державним виконавцем, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 травня 2010 року позов АТ «УкрСиббанк» задоволено частково, стягнуто с ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором, процентів за користування кредитом, штрафних санкцій та судових витрат в сумі 305 336 гривень 27 копійок. В задоволенні позову про стягнення заборгованості с ОСОБА_5 заборгованості відмовлено. (а.с. 12-14)

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 27.07.2011 року за наслідком розгляду апеляційної скарги стягувача, рішення суду першої інстанції змінено, скасовано в частині відмови в задоволенні позову до ОСОБА_5. Позовні вимоги АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь позивача суму заборгованості за кредитом в розмірі 304516,27 грн. та судові витрати в рівних долях по 910 грн. з кожного (а.с. 15-17).

Постановою державного виконавця від 10.04.2013 року за заявою стягувача, Жовтневим ВДВС було відкрито виконавче провадження № 37558403 на підставі виконавчого листа, виданого 28.02.2011 року Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення с ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в сумі 305 336, 27 грн. Згідно змісту постанови, документ вступив в законну силу 07.06.2011 року, заява про примусове виконання подана 04.04.2013 року (а.с. 19)

Таким чином, після ухвалення рішення судом першої інстанції, стягувач отримав виконавчий лист, та після розгляду справи судом апеляційної інстанції, без урахування зміненого рішення подав до виконання виконавчий лист, який був прийнятий до виконання та розпочато виконавче провадження.

Під час виконавчого провадження, стягувач звертався до суду зі скаргою щодо бездіяльності державного виконавця по виконанню рішення суду. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 02.12. 2014 року визнано незаконною бездіяльність головного державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_7 та зобовязано державного виконавця вчинити заходи щодо примусового виконання виконавчих листів від 28.02.2011 року по справі № 2-1425, виданих Жовтневим районним судом м. Харкова відповідно до ухвалених по цій справі судових рішень. Даною ухвалою було встановлено, що рішення суду першої інстанції від 27.05.2010 року було змінено рішенням суду апеляційної інстанції від 27.07.2011 року. На підставі цих рішень були видані виконавчи листи, які неодноразово предявлялись до виконання. На час постановлення ухвали, на виконанні у Жовтневому ВДВС перебували виконавчі листи про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 ВП № 37558403 та виконавчий лист про стягнення с ОСОБА_5 заборгованості ВП № 37558282.

В судовому засіданні по даній скарзі, державний виконавець повідомив , що на виконанні у відділу перебуває виконавчий лист про стягнення с ОСОБА_5 солідарно суми заборгованості з виданого з урахуванням рішення суду апеляційної інстанції, яким було змінено рішення суду першої інстанції

Таким чином, начальнику Жовтневого ВДВС та державному виконавцю було достовірно відомо про наявність рішення суду апеляційної інстанції, яким змінено рішення суду першої інстанції. По виконавчому провадженню неодноразово виносились постанови про накладання арешту на майно та кошти боржника.

Постановою державного виконавця від 21.05.2015 року закінчено виконавче № 37558403, припинено чинність арештів на майно та грошові кошти боржника, яка затвердження начальником Жовтневого ВДВС ХМУЮ ОСОБА_3 (а.с.36,37)

Однією із підстав закінчення виконавчого провадження є скасування рішення суду, на підставі якого виданий виконавчий документ.

Скасування рішення суду припиняє захист прав та інтересів особи, на користь якої було ухвалено рішення, та припиняються всі зобовязання боржника за цим рішенням.

В даному випадку рішення суду першої інстанції було змінено рішенням суду апеляційної інстанції, тобто захист прав та інтересів стягувача не припинено, а змінено обсяг відповідальності боржника.

Таким чином, суд вважає, що держаним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в супереч вимог п.4 ч.1 ст. 49 Закону. Затверджуючи зазначену постанову, начальник ВДВС також не зясував повно та всебічно обставини, на підставі чого постанова про закінчення виконавчого провадження, а дії начальника ВДВС щодо ії затвердження підлягають визнанню неправомірними.

Як зазначено державним виконавцем Ізотовим П.І. та не заперечується стягувачем, дане виконавче провадження перебуває у нього з грудня 2014 року, з того часу було виявлено наявність банківських рахунків боржника, що підтверджується відповіддю № НОМЕР_1 від 24.12.2014 року.

Постанови про накладання арешту на кошти боржника по даному виконавчому провадженню були винесені 24.04.2015 року.

Як встановлено виконавче провадження було відкрито 10.04.2014 року та тривало більш ніж два роки. За час проведення були винесені постанови про накладання арешту на майно та кошти боржника. Дій спрямованих на примусове виконання, а саме звернення стягнення на майно та кошти не вчинялись. Після оскарження стягувачем в судовому порядку дій державного виконавця, начальником не вживалось контролюючих дій щодо повного та всебічного виконання рішення суду.

Як зазначено державним виконавцем, документи виконавчого провадження не надсилались на адресу стягувача. Виконавчий лист, після винесення постанови не надсилався до суду, який його видав. Оригінал виконавчого листа на час розгляду скарги перебував у державного виконавця, який надав його в судовому засіданні 01.10.2015 року для огляду разом із супровідним листом на адресу суду та повідомив, що він буде надісланий до суду цього ж дня.

Таким чином суд вважає, що скарга про визнання неправомірними дії/бездіяльності державного виконавця щодо ненаправлення документів виконавчого провадження, виконавчого листа до суду, не проведення дій примусового виконання, а також дії/бездіяльність начальника Жовтневого ВДВС ОСОБА_3 щодо здійснення контролю за за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем підлягає задоволенню.

Стосовно вимог про визнання неправомірною постанови начальника Жовтневого ВДВС ОСОБА_3 про результати перевірки законності виконавчого провадження від 15.05.2014 року (ймовірно 2015 року) слід зазначити наступне. Зі змісту постанови вбачається, що здійснювалась перевірка державного виконавця Земскової В.С., в той час коли виконавче провадження перебувало у державного виконавця Ізотова П.П.. Визнавши незаконними дії державного виконавця Земскової В.С., начальником було скасовано постанови про арешт коштів боржника від 24.04.2015 року та 24.02.2015 року, які винесені державним виконавцем Ізотовим П.П., при цьому будь яких мотивів невідповідності ії вимогам Закону не визначено. Тому суд вважає, що зазначена постанова в частині скасування постанов про накладання арешту на кошти боржника підлягає визнанню неправомірною.

Таким чином скарга підлягає частковому задоволенню.

Вимоги заявника про скасування оскаржуваних постанов є зайвими, оскільки відповідно до вимог ст. 387 ЦПК України та ч.1 ст. 52 Закону, скасування рішень державного виконавця або іншої посадової особи не передбачено, вони визнаються неправомірними (незаконними) та в силу ст. 52 Закону, визнання судом постанови про закінчення виконавчого провадження є підставою для відновлення виконавчого провадження.

Визнання неправомірними дій державного виконавця з винесення постанови про закінчення виконавчого провадження та дій начальника ВДВС з винесення постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження та невиконання ухвали суду апеляційної інстанції також є зайвими, оскільки визнання оскаржуваних постанов та дій начальника ВДВС щодо нездійснення контролю по виконанню рішення суду фактично охоплю зазначені вимоги.

Стосовно вимог про встановлення факту втрати виконавчого листа, то в судовому засіданні даний виконавчий лист був оглянутий та повернутий державному виконавцю. При цьому факт втрати виконавчого листа підлягаю встановленню при розгляді заяви про видачу його дублікату в силу ст. 370 ЦПК України.

На ппідставі вищезазначеного, керуючись ст. 383-388 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити частково.

Поновити Публічному акціонерному товариству «УкрСиббанк» строк для подання скарги.

Визнати неправомірною постанову старшого державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження № 37558403 від 21 травня 2015 року.

Визнати неправомірною постанову начальника Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління ОСОБА_3 про результати перевірки законності виконавчого провадження № 37558403 від 15 травня 2014 року в частині скасування постанов про арешт коштів боржника від 24.04.2015 року та від 24.02.2015 року по виконавчому провадженню № 37558403.

Визнати неправомірними бездіяльність старшого державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо не направлення постанови про закінчення виконавчого провадження від 21 травня 2015 року, постанов про накладання арешту на кошти боржника на адресу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ненаправлення виконавчого листа на адресу Жовтневого районного суду м. Харкова, не проведення виконавчих дій з виконання судового рішення у встановлений законом строк по виконавчому провадженню № 37558403

Визнати неправомірними дії начальника Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 із затвердження постанови про закінчення виконавчого провадження № 37558403 від 21 травня 2015 року, щодо здійснення контролю за своєчасністю, правильністю та повнотою виконання рішення суду по виконавчому провадженню № 37558403.

Зобовязати старшого державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 вчинити виконавчі дії згідно ст..11 Закону України «Про виконавче провадження» по виконанню судового рішення по виконавчому провадженню № 37558403.

Зобовязати начальника Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції вчинити відповідні дії згідно ст..82,83 Закону України «Про виконавче провадження» щодо здійснення контролю по виконавчому провадженню № 37558403.

Зобовязати Жовтневий відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання цієї ухвали повідомити Жовтневий районний суд м. Харкова і заявника про її виконання.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на протязі пяти днів з дня проголошення ухвали. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали..

Суддя С.О. Рубіжний