Справа № 567/177/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Власюк І.В.

з участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Милятинської сільської ради Острозького району про визнання права власності на майно,

в с т а н о в и в:

в Острозький районний суд з позовом до Милятинської сільської ради Острозького району про визнання права власності на садибний житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування звернулася ОСОБА_1, мотивуючи свою заяву тим, що для її батька ОСОБА_3 належав садибний житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в АДРЕСА_1 та відносився до типу колгоспного двору і станом на 1991 рік в ньому були зареєстровані та проживали її батьки - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Зазначає, що вона, як спадкоємець має право на дане майно, а реалізувати його не може, так як за життя батьки не зареєстрували за собою право власності на будинковолодіння, що неможливо зробити зараз в зв'язку з їх смертю.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю, просять суд визнати за ОСОБА_1 як спадкоємцем батька за заповітом та як спадкоємцем матері за законом, які були членами колгоспного двору право власності на садибний житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в АДРЕСА_1.

Пояснили, що дане господарство відносилось до типу колгоспного двору, головою двору був батько позивачки - ОСОБА_3 та станом на 15 квітня 1991 року у даному будинку були зареєстровані та проживали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Зазначили, що позивачка є спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом та спадкоємцем ОСОБА_4 за законом і не може реалізувати свого права на спадщину в зв'язку з тим, що за життя батьки не зареєстрували за собою право власності на будинковолодіння.

Представник Милятинської сільської ради Острозького району в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій позов визнає та просить справу розглянути за його відсутності.

Суд, вислухавши позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями доведений і підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що для ОСОБА_3 належав садибний житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в АДРЕСА_1.

Належність ОСОБА_3 зазначеного майна підтверджується випискою з погосподарської книги №2 (особовий рахунок №НОМЕР_1), відповідно до якої встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_3, записом у технічному паспорті на садибний житловий будинок, рішенням Милятинської сільської ради народних депутатів від 06.08.1996 року про передачу земельних ділянок в приватну власність, додатком до вказаного рішення, відповідно до яких встановлено, що зазначеним рішенням в приватну власність ОСОБА_3 було передано земельну ділянку площею 0,79 га для ведення особистого господарства та 0, 25 га для обслуговування житлових будинків та господарських будівель.

З пояснень позивача та її представника, довідок Милятинської сільської ради Острозького району встановлено, що даний садибний житловий будинок відносився до типу колгоспного двору та членами колгоспного двору станом на 1991 рік були батьки позивачки - ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Оскільки до правовідносин, які виникли до моменту введення в дію Закону України "Про власність" необхідно застосовувати діюче на той час законодавство, то при вирішенні питання про власність колгоспного двору необхідно керуватись нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст.. 123 ЦК УРСР, розмір частки члена двору встановлюється з рівності часток усіх членів двору, а отже станом на 15.04.1991 року батькам позивачки в рівних частках належав житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1.

В судовому засіданні встановлено, що право вланості на вказане будинковолодіння батьками позивачки за собою зареєстровано не було.

Зі свідоцтва про смерть встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

За життя ОСОБА_3 було складено заповіт, посвідчений Милятинською сільською радою Острозького району Рівненської області 29.11.2013 року та зареєстрований за №47, відповідно до якого він заповів усе своє майно ОСОБА_1 На день смерті ОСОБА_3 та на даний час заповіт не було змінено та скасовано.

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 належне йому майно, за правилами ст..1233, 1268 ЦК України успадкувала ОСОБА_1 - його дочка, яка після смерті матері прийняла спадщину, так як подала заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору, а спадкоємець за законом - ОСОБА_4 від спадщини відмовилась, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори.

Зі свідоцтва про смерть встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Оскільки ОСОБА_4 померла, то належне їй майно, за правилами ст..1261, 1268 ЦК України успадкувала ОСОБА_1 - її дочка, яка після смерті матері прийняла спадщину, так як подала заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору.

Як вбачається із довідки приватного нотаріуса Острозького районного нотаріального округу та наданих суду спадкових справ, ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 та спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4

На даний час позивачка доглядає за житловим будинком по АДРЕСА_1, обробляє земельну ділянку, користується усім спадковим майном.

Відповідно до постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.02.2015 року встановлено, що нотаріусом відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене майно.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється зі смертю власника, що перешкоджає реєстрації за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 права власності на майно, та враховуючи, що відповідно до норм ст. 1216, 1233, 1268 ЦК України ОСОБА_1 має право на спадщину після смерті батьків, то за нею як спадкоємцем за заповітом після смерті батька та спадкоємцем за законом після смерті матері слід визнати право власності відповідно по 1/2 частці на садибний житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться АДРЕСА_1 та складається з коридору 1-1, кладової 1-2, житлової 1-3, житлової 1-4, житлової 1-5, кладової 1-6, загальною площею 69,5 кв.м., житловою площею 34,3 кв.м. та господарсько-побутові будівлі: ганок "а", літню кухню, сарай "Б", сарай "б", погреб "Г", огорожу №1, ворота №2, колодязь "К", вимощення "І".

На підставі ст.. 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст.. 25 п. 4, 346 ч.1 п. 11, 328, 1216, 1233, 1268 ЦК України, керуючись ст. 10, 57, 62, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

визнати за ОСОБА_1 як спадкоємцем за заповітом ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку садибного житлового будинку, який складається з коридору 1-1, кладової 1-2, житлової 1-3, житлової 1-4, житлової 1-5, кладової 1-6, загальною площею 69,5 кв.м., житловою площею 34,3 кв.м. та господарсько-побутові будівлі: ганок "а", літню кухню, сарай "Б", сарай "б", погреб "Г", огорожу №1, ворота №2, колодязь "К", вимощення "І", які знаходяться в АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 як спадкоємцем за законом ОСОБА_4 право власності на 1/2 частку садибного житлового будинку, який складається з коридору 1-1, кладової 1-2, житлової 1-3, житлової 1-4, житлової 1-5, кладової 1-6, загальною площею 69,5 кв.м., житловою площею 34,3 кв.м. та господарсько-побутові будівлі: ганок "а", літню кухню, сарай "Б", сарай "б", погріб "Г", огорожу №1, ворота №2, колодязь "К", вимощення "І", які знаходяться в АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.