Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 листопада 2014 року та рішення апеляційного суду Закарпатської області від 13 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, Автогосподарства Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області і Берегівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,-

в с т а н о в и в :

У квітні 2014 ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до УМВС України в Закарпатській області та Автогосподарства УМВС України в Закарпатській області (далі - Автогосподарство) про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, посилаючись на те, що 20 квітня 2011 року на автодорозі Мукачево-Берегово між селами Нижній Коропець і Дерцен сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої автомобіль «Фольксваген Пассат», д/н НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3, зіткнувся з автомобілем «Шевроле Нива», д/н НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_4 Внаслідок зазначеної ДТП ОСОБА_4 помер на місці. Вину у скоєнні зазначеного ДТП ОСОБА_3 встановлено постановою Мукачівського міськрайонного суду від 15 жовтня 2013 року у кримінальній справі про обвинувачення останнього у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України. Автомобіль «Фольксваген Пассат», д/н НОМЕР_2, перебував у державній власності та зареєстрований за Автогосподарством, у момент ДТП ОСОБА_3 виконував службові обов'язки.

Позивач витратив на виготовлення та встановлення надгробного пам'ятника 64 000,00 грн, з яких 6 000,00 грн були компенсовані страховою компанією. З метою захисту своїх інтересів як потерпілої від злочину та з метою притягнення до відповідальності винного в ДТП ОСОБА_2 вимушена була звернутися по допомогу до адвоката, витрати на оплату послуг якого склали 27 200,00 грн. Вищевказані витрати підтверджені документально.

Позивач через втрату сина, з яким були дуже добрі стосунки і який був доброю і чуйною людиною, зазнав сильного душевного болю і страждань, компенсацію моральної шкоди позивач оцінює в суму 120 000,00 грн.

Позивач просила суд стягнути з відповідачів на свою користь витрати, пов'язані з виготовленням та встановленням надгробного пам'ятника сину в сумі 58 000,00 грн; витрати на оплату правової допомоги, пов'язаної із захистом законних прав та інтересів позивача в кримінальній справі як потерпілого в сумі 27 200,00 грн; на відшкодування моральної шкоди - 120 000,00 грн. Витрати по оплаті судового збору в розмірі 6852,00 грн і по оплаті правової допомоги адвоката в розмірі 21800,00 грн позивач просив покласти солідарно на трьох відповідачів.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 06 листопада 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з УМВС України в Закарпатській області, Автогосподарства УМВС України в Закарпатській області та Берегівського РВ УМВС України в Закарпатській області на користь ОСОБА_2 58 000,00 грн витрат на виготовлення та встановлення надгробного пам'ятника, 120 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, 7 000,00 грн в рахунок компенсації витрат по оплаті правової допомоги та 6 650,00 грн у відшкодування витрат по оплаті судового збору. У решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 13 березня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено. Виключено з другого абзацу резолютивної частини вказівку на солідарне стягнення з УМВС України в Закарпатській області коштів на користь ОСОБА_2

В іншій частині рішення Ужгородського міськрайонного суду від 06 листопада 2014 року залишено без змін.

УМВС України в Закарпатській області, не погоджуючись із вищезазначеними судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувані ним судові рішення, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити Управлінню Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, Автогосподарства Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області і Берегівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова