Справа № 464/2125/15-ц
пр.№ 2/464/818/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.10.2015 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючої-судді Бойко О.М.

при секретарі Янишин М.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності в поряду спадкування,-

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, уточнивши вимоги якого, просить усунути відповідача від права на спадкування за законом після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її двоюрідний брат ОСОБА_4, після його смерті відкрилась спадщина, до складу якого входить квартира АДРЕСА_1. Після смерті брата спадкоємцем першої черги по закону є відповідач. Однак, останній з 1996 року переїхав на постійне місце проживання до Росії, де і проживає по теперішній час. З 1996 р. відповідач жодного разу не провідував батька, не спілкувався з ним та не підтримував з ним жодних відносин. На телефонний дзвінок про смерть батька відповідач повідомив, що його це не цікавить та на похорон він не приїде. ОСОБА_4 хворів, мав проблеми із здоров'я, втратив 70 % зору, переніс інсульт та переломи стегон обох ніг. ОСОБА_4 був визнаний інвалідом І групи безтерміново та постійно потребував сторонньої допомоги, яку вона здійснювала. Крім того, всі витрати пов'язані із лікуванням брата вона взяла на себе. Оскільки, відповідач ухилявся від надання спадкодавцеві, який був в безпорадному стані, необхідної допомоги та догляду вважає, що такий має бути усунутий відповідача від права на спадкування за законом.

Відповідач ОСОБА_3 звернувся із зустрічним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4, після його смерті відкрилась спадщина до складу якого входить квартира АДРЕСА_1. За життя батько заповіту не склав, а тому він являється спадкоємцем першої черги за законом. Після смерті батька у передбачений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини свідоцтво про право на спадкування за законом не отримав, оскільки позивачем ОСОБА_2 оспорюється його право на спадкування. Оскільки, він являється спадкоємцем першої черги за законом просить позов задоволити та визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, дали пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Зустрічний позов не визнали та пояснили, що ОСОБА_3 не набув права власності на спадкове майно. Як у спадкоємця в нього виникло право на спадщину, яке оспорюється позивачкою, оскільки наявні підстави для його усунення від спадкування. Просять відмовити в задоволенні зустрічного позову, а первісний позов задоволити

Представник відповідача зустрічний позов підтримала, дала пояснення аналогічні змісту зустрічної позовної заяви, просить позов задоволити. Первісний позов не визнала та пояснила, що ОСОБА_3 у 1993 р. переїхав на постійне місце проживання до Росії у м. Казань де і проживає досі. ОСОБА_4 приїздив до сина лише один раз у 2003 р. Спадкодавець не сплачував аліментів, не надавав коштів на утримання сина. Спілкувався ОСОБА_4 із своїм сином кілька разів на рік по телефону, інколи переписувались за допомогою електронної пошти. Жодних листів із проханням приїхати та допомогти він від спадкодавця не отримував. Під час їхніх розмов ОСОБА_4 ніколи не жалівся на стан його здоров'я, жодного разу не просив сина про допомогу. У серпні 2013 р. спадкодавець розповідав йому, що йому зробили операцію, оскільки у нього був перелом шийки бедра, операцію допомогли зробити сім'я позивачки у м. Вінниці, оскільки її чоловік працює завідувачем відділення травматології Вінницької обласної клінічної лікарні ім. Пирогова. Сама ж ОСОБА_2 жодного разу не телефонувала та не розповідала про стан здоров'я ОСОБА_4, не повідомила і про смерть спадкодавця. Просить відмовити в його задоволенні первісного позову, а зустрічний задоволити.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає до задоволення, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру НОМЕР_1 від 09.03.1995 р. (а.с. 80).

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Як вбачається із спадкової справи, заведеної Приватним нотаріусом ЛМНО Лучко І.Я., після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 та грошові кошти на рахунках ПАТ КБ «ПриватБанк», спадкоємцем першої черги за законом є син померлого ОСОБА_3, який у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Із заявою про прийняття спадщини звернулась і позивачка ОСОБА_2, яка є також спадкоємцем померлого.

Відповідно до абз.2 ч.3 ст.1224 Цивільного кодексу України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.

Частиною першою ст.202 Сімейного кодексу України визначено, що повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 203 СК України дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Відповідно до ч.5 ст. ст.1224 Цивільного кодексу України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно роз'яснень, що містить в п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Правило частинип'ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до Сімейного кодексу України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Судом встановлено, що з 2011р. ОСОБА_4 був інвалідом ІІІ групи, у зв'язку із наявністю глаукоми обох очей погано бачив, в подальшому протягом 2013р.-2014р. переніс інсульт, втратив 70 % зору, в період з 22.08.2013 р. по 24.09.2013 р. перебував на стаціонарному лікування з діагнозом закритий перелом шийки лівої стегнової кістки із зміщенням, з 06.11.2013 р. по 24.12.2013 р. перебував на стаціонарному лікування з діагнозом з діагнозом закритий перелом шийки правої стегнової кістки із зміщенням, з 23.06.2014 р. по 29.08.2014 р. перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом забій головного мозку середнього ступеня, множинні переломи кісток тазу. (а.с. 47- 57). У зв'язку із отриманими травмами стан здоров'я з ОСОБА_4 погіршився настільки, що останньому було встановлено інвалідність І групи без терміново, він не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду та допомоги (а.с.16).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 суду ствердили, що знали ОСОБА_4 з шкільних років. Останній був одружений та мав сина ОСОБА_3. Після розлучення у 1996 році син з матір'ю переїхали на постійне місце проживання у м. Казань, Російська Федерація. Після чого, син не підтримував жодних відносин з ОСОБА_4, хоча останній постійно намагався налагодити відносини із сином, їздив до нього в м.Казань, старався постійно надсилати йому кошти, важко переживав розлуку із сином. Протягом останніх років перед смертю стан здоров'я ОСОБА_4 дуже погіршився, він майже нічого не бачив, через що кілька разів важко травмувався, йому було проведено кілька операцій, замінено суглоби. Вони як друзі та однокласники наскільки могли допомагали ОСОБА_4 і доглядом і коштами. Крім того, догляд за ним здійснювала і його родичка ОСОБА_2 та її сім'я, які проживають у м.Вінниця, де ОСОБА_4 було проведено операції. Будучи в лікарні ОСОБА_4 дуже очікував, що син йому хоча б зателефонує, а потім на їх прохання зателефонував йому сам, однак, розмови у них не вийшло, сина він зовсім не цікавив. Після цієї розмови емоційний стан ОСОБА_4 тільки погіршився. Про важкий стан здоров'я батька свідок ОСОБА_7 особисто повідомляла відповідача двічі та зазначала, що йому дуже потрібна допомога, на що відповідач спершу сказав, що подумає, а пізніше повідомив, що немає можливості допомагати батькові та попросив його більше не турбувати. Після смерті ОСОБА_4 йому було повідомлено про похорон, однак, він відмовився приїхати. Організацією похорону займались свідок ОСОБА_5, а також допомагали однокласники ОСОБА_4, також витрати щодо поховання понесла ОСОБА_2

Як вбачається із наданих позивачкою чеків та видаткових накладних (а.с. 58-70) як лікування, так і поховання ОСОБА_4 оплачувалось позивачкою.

З огляду на зазначені обставини, суд вважає, що відповідач ОСОБА_3, достовірно знаючи про важкий стан здоров'я батька ОСОБА_4 ухилявся від своїх обов'язків щодо його утримання та надання йому допомоги як у лікуванні, так і у догляді.

Покликання представника відповідача на те, що ОСОБА_3 також є інвалідом та доглядає за батьками своєї матері, як на обставини, що свідчать про неможливість виконання відповідачем обов'яків щодо свого батька є необґрунтованими, виходячи з наступного. Обов'язок щодо утримання та догляду за ОСОБА_11 та ОСОБА_12, в першу чергу, несе матір позивача ОСОБА_13, а не відповідач, а інвалідність відповідача ІІІ групи не позбавляє його можливості працювати. Відтак, зазначені обставини не є підставою звільнення відповідача від виконання обов'язку щодо утримання свого непрацездатного батька.

Не заслуговують на увагу і доводи відповідача про те, що померлий ОСОБА_4 ухилявся від сплати аліментів на його утримання, оскільки із наданих суду копій квитанцій вбачається, що померлим систематично відправлялись грошові перекази в м.Казань на ім'я матері відповідача ОСОБА_13 та її батька ОСОБА_11

Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частина 2 ст.60 ЦПК України визначає, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Однак, всупереч зазначених вимог, відповідачем не надано суду належних та достатніх доказів в підтвердження обставин того, що він надавав спадкодавцю утримання і допомогу та поважність причин, які звільнили б його від обов'язку надання такої допомоги і утримання.

З огляду на зазначені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач ухилявся від утримання непрацездатного батька, а також від надання йому допомоги, яка була необхідна у зв'язку із тим, що ОСОБА_4 через тяжку хворобу був у безпорадному стані, а відтак, в силу ст.1224 Цивільного кодексу України останнього слід усунути від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Щодо вимог зустрічного позову то такий не підлягає до задоволення, виходячи із того, що судом задоволено вимоги первісного позову та усунено ОСОБА_3 від права на спадкування після смерті ОСОБА_4, відтак, підстави для задоволення зустрічних вимог відсутні.

На підставі ст.ст.1216, 1218, 1220, 1221, 1224 ч.3, 5, 1261, 1268, 1269, 1270, 1278, 1296-1299 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст.10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

первісний позов задоволити. Усунути ОСОБА_3 від права на спадкування за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності в поряду спадкування - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 10 днів після його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення протягом 10 днів з часу отримання його копії.

Головуюча: