АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/1583/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3430/15Головуючий у 1-й інстанції Городівський О.А. Доповідач ап. інст. Акопян В. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Акопян В.І.,

суддів: Лобова О.А., Мартєва С.А.

при секретарі Фадєйкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Миргородського міськрайонного суду від 29 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення пені у зв'язку з несплатою аліментів

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача- Акопян В.І.,

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів, стягнутих на її користь з відповідача за рішенням суду на двох дітей: сина ОСОБА_4 та дочку ОСОБА_5.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду від 29 вересня 2015 року позовну заяву ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 01 квітня 2014 року по 01 липня 2015 року в сумі 57 963,24 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

На рішення суду апеляційну скаргу подав ОСОБА_2, прохає рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилається на порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Згідно ст.213 ЦПК України рішення сулу повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно рішення Миргородського міськрайонного суду від 17 травня 2013 року з відповідача на користь позивачки стягнуті аліменти на сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. ОСОБА_2 аліменти не сплачував, тому на час звернення до суду позивачки з позовом в червні 2015 року заборгованість по аліментах становила 25 652,21грн.

Згідно ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки(пені) у розмірі одного відсотка несплачених аліментів за кожний день прострочення.

Відповідно правової позиції Верховного Суду України від 1липня 2015 року у справі за № 6-94цс15 з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються(стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому заборгованість за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка(пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки(пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Розрахунок пені, який прийнятий судом першої інстанції не відповідає даній правовій позиції, тому рішення районного суду підлягає зміні в частині визначення суми пені і періоди нарахування, оскільки судом допущена описка.

При подачі позовної заяви позивачка ОСОБА_3 зробила розрахунок пені, встановила розмір заборгованості по пені в сумі 8 081,51грн.(а.с.8) за період з 01 квітня 2013 року по 30 червня 2015 року .

Перевіривши даний розрахунок, колегія суддів погоджується з ним і приходить до висновку, що сума пені за несплату аліментів ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 за період з 01 квітня 2013 року по 30 червня 2015 рік становить 8 081,51 грн., оскільки вона нарахована як заборгованість за місяць помножена на 1% та на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума визначена, як сума за всі місяці, в яких була заборгованість.

За таких обставин рішення суду підлягає зміні в частині визначення періоду стягнення пені, розміру стягнутої (неустойки) пені за прострочення сплати аліментів, а також в частині визначення суми судових витрат ,які підлягають поверненню позивачці.

Керуючись ст.303, ст.307 ч.1 п.1, ст.п.4 ст. 309, ст. 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Миргородського міськрайонного суду від 29 вересня 2015 року змінити.

Зменшити неустойку(пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01 квітня 2013 року по 01 липня 2015 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 з 57 863,24 грн. до 8 081,51грн., зменшити розмір судових витрат стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 з 578 грн. 63 коп. до 81,00грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.І. Акопян

Судді О.А.Лобов

С.Ю Мартєв

З оригіналом згідно

Суддя В.І.Акопян