Справа № 520/3207/15-ц
Провадження № 2/520/2647/15
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Прохорова П.А.,
при секретарі Кудіновій Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,
В березні 2015 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом про визнання за нею права власності на земельну ділянку за адресою: м. Одеса, вул. Дмитра Донського, 20 та на 49/100 домоволодіння за тією ж адресою, як таке, що набуто нею у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач наголошувала на тому, що за життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла все приналежне їй майно на користь позивача. Після смерті вказаної особи позивач звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак оскільки спадкодавиця за життя втратила правовстановлюючі документи на майно, що підлягає спадкуванню, надати такі документи нотаріусу не змогла і позивач, а тому Приватним нотаріусом ОСОБА_4 було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом стосовно наведеного нерухомого майна.
З таких обставин позивач вбачає порушення її майнових прав та вказуючи на правові положення просить суд позов задовольнити .
У судове засідання позивач не зявилась, представник позивача звернулась до суду з заявою про вирішення справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала з викладених у позові підстав, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач, ОСОБА_2, у судове засідання не зявилась та не повідомила про поважні причини своєї неявки. Жодних заяв, клопотань або заперечень не надала.
Дослідивши письмові пояснення та матеріали справи суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін в порядку, передбаченому ст.ст. 169, 224-225 ЦПК України, оскільки належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач не зявився у судове засідання, а представник позивача у поданій ним заяві проти ухвалення заочного рішення суду не заперечувала, та тому суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Так, щодо фактичних обставин справи, суд зазначає наступне.
09 березня 2014 р. померла ОСОБА_3, про що видано Свідоцтво про смерть серії 1-ЖД № 374213, та відповідно відкрилася спадщина на приналежне померлій майно.
Так, до складу спадщини, ввійшло, зокрема, наступне нерухоме майно, що належало спадкодавиці на праві власності:
-49/100 частки домоволодіння під номером 20 (двадцять), що знаходиться за адресою: Одеська область, місто Одеса, вулиця Дмитра Донського (на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 18.04.1995 року, видане виконавчим комітетом Київської районної ради народних депутатів).
-земельна ділянка під номером 20 (двадцять), площею 0,0576 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, міста Одеса, вулиця Дмитра Донського (на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД №003599).
На випадок своєї смерті, ОСОБА_3, 05 грудня 2013 року склала заповіт, що було посвідчено державним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстровано у реєстрі за № 1081, та відповідно до якого спадкоємцем всього рухомого та нерухомого майна, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі всього того, що належатиме їй на день смерті, є позивач.
22 квітня 2014 р. - позивач звернулася до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6, з заявою про прийняття спадщини за заповітом, про що було здійснено відповідні записи в Спадковому реєстрі № 05/2014 від 22.04.2014 року.
За наслідком розгляду такої заяви у зв'язку з тим, що позивачем не було надано належним чином оформлених оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 відмовила у видачі свідоцтв про право па спадщину за заповітом (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.07.2015 року).
Відповідно до аналізу матеріалів спадкової справи, що долучені до матеріалів справи, та що була заведена після смерті ОСОБА_3, померлої 09 березня 2014 року, позивач є її єдиною спадкоємицею що заявила вимоги про прийняття спадщини , натомість відповідно до довідки форми Ф-1, №153 ввід 02.04.2015 року на час смерті спадкодавиці з нею проживала ОСОБА_2, що також може претендувати на прийняття спадщини, однак про будь-які заявлені нею вимоги суду не відомо.
Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Згідно ч. 1 ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обовязки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обовязки які можуть йому належати в майбутньому.
Відповідно до п. 23 постанови №7 від 30.05.2008 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справах про спадкування», у випадку відмови нотаріуса в оформленні спадщини, особа-спадкоємець з метою прийняття спадщини може звернутися до суду за загальними правилами цивільного провадження.
Відповідно до п. 3.1 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання (ст. 392 ЦК України).
Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 58, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.
Виходячи з наведеного суд доходить наступних висновків.
Позивач є належним та єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3. Будь які інші особи не заявляли про права на спадщину. Відомості, що виключали б можливість спадкування позивачем майна пісня смерті вказаної особи у суду відсутні.
За життя ОСОБА_3 втратила правовстановлюючі документи на нерухоме майно: 49/100 часток домоволодіння, що знаходиться за адресою: Одеська область, місто Одеса, вулиця Дмитра Донського, 20 та земельної ділянки за тією ж адресою. По день смерті такі правовстановлюючі документи нею відновлені не були.
Разом з тим наявність у спадкодавиці права власності щодо зазначеного майна підтверджується наступними документами, копії яких долучені до матеріалів справи.
Так, право власності на 49/100 частки домоволодіння, що знаходиться за адресою: Одеська область, місто Одеса, вулиця Дмитра Донського, 20 за померлою виникло підтверджується наступними документами що долучені до матеріалів справи:
-Копією Рішення Київської районної ради народних депутатів Виконавчого комітету №218 від 19.02.1993 р. «про затвердження розрахунку часток по домоволодінню №20 по вул. Д. Донського»;
-Копією свідоцтва про власність на будинок видане Виконавчим комітетом Київської районної ради народних депутатів від 14.06.1995 р.;
-Відповіддю Комунального підприємства «Бюро Технічної Інвентаризації» Одеської міської ради на запит Приватного нотаріуса ОСОБА_4 про зареєстроване право власності на 49/100 частки домоволодіння під номером 20 (двадцять), що знаходиться за адресою: Одеська область, місто Одеса, вулиця Дмитра Донського за ОСОБА_3;
-Довідкою №153-а, про проживання ОСОБА_3, за вищевказаною адресою;
-Копією технічного паспорта на садибний житловий будинок №20 по вул. Дмитра Донського, місто Одеса, виданий КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради.
Право власності на земельну ділянку під номером 20 (двадцять), площею 0,0576 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, міста Одеса, вулиця Дмитра Донського за померлою виникло підтверджується наступними документами що долучені до матеріалів справи:
-копією рішення Одеської міської ради №1166-ХХІІІ від 28 квітня 2000 р.
-копією державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 16.09.2000 р.
-оригінал Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку зареєстровану за ОСОБА_3,
-кадастровим планом та відомостями про присвоєння кадастрового номеру на таку земельну ділянку.
Таким чином, на підставі наведених висновків суду, позовні вимоги вбачаються належним чином обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до положення ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у повному обсязі.
Керуючись положеннями ст. ст. 10, 11, 57-60, 169, 208, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України,ст.ст. 392, 1223,1236, ЦК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом задовольнити.
Визнати в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3, за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - НОМЕР_1) право власності на 49/100 частки домоволодіння, під номером 20 (двадцять), що знаходиться за адресою: Одеська область, місто Одеса, вулиця Дмитра Донського, та господарські споруди, а саме: убиральня, дві літні кухні, та два сараї.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію судових витрат у розмірі 3654,00 грн.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом 10 днів після проголошення рішення.

Суддя П. А. Прохоров