АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Суддя судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області Ремез В.А., ознайомившись із заявою представника ОСОБА_2 адвоката Кузьміної Наталії Олександрівни про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Мележик Марина Дмитрівна, Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Ялова Ольга Михайлівна, Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності у порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні апеляційного суду Дніпропетровської області знаходиться справа за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2015 року про відкриття провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Мележик М.Д., Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Ялова О.М., КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності у порядку спадкування за законом.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 було залишено без руху.

26.11.2015 року представник ОСОБА_2 адвокат Кузьміна Н.О. звернулася з заявою про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт та заборону відчуження квартири під номером 82 (вісімдесят два), що знаходиться в будинку 21 (двадцять один) по вулиці Титова у місті Дніпропетровську.

Заявником зазначено, що ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2015 року був накладений арешт на спірну квартиру.

В обґрунтування заяви представник ОСОБА_2 адвокат Кузьміна Н.О. посилається на те, що спірна квартира була продана 20.11.2015 року втрете відповідачем. Як з'ясувалося, підставою для зняття арешту стало рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.10.2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про звільнення майна з під арешту.

Також заявником зазначено, що на даний час квартира належить невідомій особі на підставі договору-купівлі продажу від 20 листопада 2015 року, квартира не перебуває під забороною відчуження, у зв'язку з чим, у будь-який час може бути відчужено ще кілька разів.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, вважаю, що в задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Також вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову, але в заяві вони відсутні, як і будь-які докази необхідності забезпечення позову, що унеможливлює накладення арешту на зазначене майно.

Зі змісту ч.1 ст. 152 ЦПК України вбачається, що накладення арешту на майно відповідача допускається лише за умови, що майно належить відповідачу, та є необхідність саме у цьому виді забезпечення позову.

Згідно роз'яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, а п. 4 вказаної Постанови, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Проте з заяви представника ОСОБА_2 адвоката Кузьміна Н.О. вбачається, що власником квартири на час звернення його до апеляційного суду з заявою є невідома йому особа, до якої ним будь-яких вимог не заявлено.

Враховуючи наведене, вважаю, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки такий вид забезпечення позову буде порушувати права особи яка не є відповідачем по справі та не залучена до розгляду справи, і до якої будь-яких вимог не було заявлено.

Керуючись ст.ст. 152, 153, 301 ч.1 п.7 Цивільного процесуального Кодексу України, суд,-

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_2 адвоката Кузьміної Наталії Олександрівни про забезпечення позову відмовити.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя