АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 676/1637/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1469/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Власенка О.В.,

суддів: Юзюка О.М., Ярмолюка О.І.,

при секретарі: Шевчук Ю.Г.

з участю: представника ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" - Надольської А.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22-ц/792/1469/15 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 5 червня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

В березні 2015 року публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог Банк вказав, що між ним та ОСОБА_3 26.07.2007 року було укладено кредитний договір, за умовами якого кредитор надав позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 20 300 дол. США до 26.07.2027 року під 14,25 % річних. Позичальник припинив належним чином виконувати свої грошові зобов'язання, внаслідок чого станом на 17.09.2014 року заборгованість за кредитним договором становить 34 647,63 дол. США, що еквівалентно 453 271 грн. 21 коп., які й просив стягнути позивач на свою користь.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 5 червня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитним договором від 26.07.2007 року в сумі 34 647,63 дол. США, що за курсом НБУ становить 453 271 грн. 21 коп. та 3654 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вважає, що рішення суду ухвалене з

Головуючий у першій інстанції - Швець О.Д. Провадження № 22-ц/792/1469/15

Доповідач -Власенко О.В. Категорія № 19,27

порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати його та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду підлягає зміні з таких підстав.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального права.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що договір про збільшення строку позовної давності укладений у письмовій формі та підписаний відповідачем, суми пред'явлені позивачем до стягнення заявлені в межах строків позовної давності погоджені сторонами, а отже підстав для відмови в позові суд не вбачає.

Проте, такий висновок суду є помилковим, а відповідно розрахунок суми заборгованості за кредитним договором є неправильним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Встановлено, що 26.07.2007 року між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" (кредитором), та ОСОБА_3 (позичальником) був укладений кредитний договір № 014/9408/74/58367, згідно з яким кредитор надав позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 20 300 доларів США, а позичальник зобов'язався в строки, передбачені договором, здійснювати повернення суми кредиту та сплати процентів у валюті, що відповідає валюті кредиту, здійснювати сплату інших комісій, пені та штрафів в національній валюті України (по офіційному курсу НБУ на день сплати для кредитів в іноземній валюті). Кредит наданий на 240 місяців з 26.07.2007 року до 26.07.2027 року згідно з графіком надання кредиту, процентна ставка за користування кредитом складає 14,25% річних.

Факт надання кредитних коштів позичальнику підтверджується заявою на видачу готівки № 01 від 26.07.2007 року (а.с.12), та тим, що в період з 26.07.2007 року по 24.11.2011 року позичальник сплачувала кошти на погашення кредитної заборгованості.

Відповідно до п. 5.1 кредитного договору позичальник зобов'язався виконувати умови, передбачені цим договором. Здійснювати безготівковим платежем або готівкою в касу кредитора:

щомісячно, до 15 (п'ятнадцятого) числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно з п. 1.3 цього договору та остаточне погашення отриманого кредиту до 26.07.2027 року (включно) на рахунок, зазначений в п. 4.1 цього договору;

щомісячно, до 15 (п'ятнадцятого) числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, та при остаточному погашенні кредиту сплату процентів за фактичне використання коштів на рахунок НОМЕР_1, "Райффайзен банк Аваль", МФО 322904;

щомісячно, до 15 (п'ятнадцятого) числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, та при остаточному погашенні кредиту сплату комісії за обслуговування кредиту.

Крім цього, відповідно до п. 5.5 кредитного договору позичальник зобов'язався достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів, що визначені цим договором у разі невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору та/або договорів застави/іпотеки, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту.

Встановлено, що позичальник умови кредитного договору належним чином не виконував, з 25.11.2011 року кошти на погашення кредитної заборгованості не сплачував, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с.5-8).

Згідно з п. 6.5 договору, кредитор має право: вимагати дострокового погашення позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадках невиконання позичальником умов цього договору та/або договорів застави/іпотеки, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту, та в інших випадках, передбачених цим договором. Таке дострокове погашення повинно бути здійснене позичальником не пізніше 30 календарного дня з дня надіслання позичальнику відповідного повідомлення від кредитора з вимогою дострокового погашення.

Згідно з п. 10.1 кредитного договору, за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених цим договором, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочки.

22 вересня 2014 року ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" направив ОСОБА_3 вимогу про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором (а.с.13), згідно з яким загальна сума заборгованості станом на 17.09.2014 року за кредитним договором № 014/9408/74/58387 від 26.07.2007 року складає 34647,63 долара США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 453 271 грн. 21 коп., з яких: 14302,36 доларів США - заборгованість за кредитом, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 187 107 грн. 98 коп.; 5784,81 долара США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 75678 грн. 71 коп.; 14560,46 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 190484 грн. 52 коп. Виходячи з вимог ст.ст. 625, 1050 ЦК України та умов кредитного договору банк вимагав у ОСОБА_3, протягом не більш ніж 60 календарних днів з дати цієї вимоги (до 20.11.2014 року), здійснити дострокове погашення кредиту у повному обсязі разом зі сплатою процентів та пені відповідно до умов кредитного договору.

Встановлено, що 03.03.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором та судового збору.

20.04.2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про застосування строку позовної давності до вимог ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та відмовити у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі, оскільки останній платіж за кредитом позичальником здійснено - 09.08.2011 року, останній платіж за відсотками здійснено - 24.11.2011 року, а позивач звернувшись до суду з позовною заявою лише 03.03.2015 року пропустив трирічний строк позовної давності.

Як зазначено вище, сторони встановили як строк дії договору - до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобов'язань, так і строки виконання зобов`язань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню у строк до 26 липня 2027 року, тобто, умовами кредитного договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов`язань - внесення щомісячних платежів.

Строк виконання кожного щомісячного зобов`язання згідно із ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 253 ЦК України).

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК).

Згідно зі ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи.

У справі яка переглядається, судом встановлено, що згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розміри та в строки, визначені договором, і щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, а також сплатити пеню за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним.

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, враховуючи, що за умовами договору погашення кредиту та процентів повинно здійснюватись позичальником частинами до 15 числа кожного місяця, наступного за звітним, у рахунок якого вносяться кошти, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов`язань.

Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-116цс13 від 06.11.2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для всіх судів України.

Встановлено, що ОСОБА_3 перестала виконувати щомісячні зобов`язання з погашення процентів за користування кредитом з 15 грудня 2011 року, в зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість за кредитним договором.

Чергові платежі відсотків за користування кредитом, які позичальник повинна була сплатити до 15.12.2011 року, до 12.01.2012 року та до 12.02.2012 року, на загальну суму 683,88 доларів США, згідно з платіжним календарем (а.с.64-69), залишаються за межами строку позовної давності, оскільки цей строк необхідно рахувати з 03.03.2015 року (з дня подачі позову до суду) до 03.03.2012 року, що стосується стягнення заборгованості за відсотками, тобто заборгованість за відсотками необхідно стягувати за період з 03.03.2012 року по 17.09.2014 року.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у застосуванні строку позовної давності і відмові у задоволенні позову банку, однак, повністю задовольняючи його позовні вимоги, суд першої інстанції помилився у визначенні періоду за який заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню, тому в цій частині рішення суду підлягає зміні.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно з ч. 1 ст. 259 цього ж Кодексу, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання, яке визначається ст. 610 ЦК України, згідно з якою порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, аналіз вказаних норм дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою, тобто пеню необхідно стягувати за період з 03.03.2014 року по 17.09.2014 року, оскільки договір про збільшення позовної давності щодо стягнення пені сторонами не укладався.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції стягуючи пеню за весь період заборгованості нарахованої банком, порушив вимоги матеріального права, а тому в цій частині рішення суду підлягає зміні.

Крім цього, судом першої інстанції неправильно вирішено питання про стягнення пені в доларах США за невиконання умов кредитного договору №014/9408/74/58387 від 26.07.2007 року, оскільки у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України, Декрету КМУ "Про систему валютного регулювання та валютного контролю", нарахування та стягнення пені та штрафів повинно бути проведено в гривні.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність встановлення суми пені, яка підлягає стягненню з відповідача в національній валюті, в нарахованому розмірі в доларах США, що за курсом НБУ станом на дату подання позовної заяви до суду становить 53030 грн. 86 коп. (13,082315 х 4053,63 дол. США).

Таким чином, сума грошових коштів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за невиконання умов кредитного договору №014/9408/74/58387 від 26 липня 2007 року підлягає зміні (корегуванню) з врахуванням встановлення частини коштів (пені) в національній валюті - гривні, в частині стягнення заборгованості по відсоткам та пені, а саме: 14302,36 доларів США - заборгованість по тілу кредиту, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 187107 грн. 98 коп.; 5183,82 долара США - заборгованість по відсоткам, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 67816 грн. 37 коп.; 53030 грн. 86 коп. - пеня (розрахунки додаються).

Оскільки зміна суми стягнутих грошових коштів вплинула на правильність розподілу судових витрат між сторонами (гранична сума судового збору), тому в цій частині рішення суду також слід змінити, виходячи з вимог ч. 5 ст. 88 ЦПК України, з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" необхідно стягнути 3079 грн. 55 коп. - судового збору.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 5 червня 2015 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" 14302,36 доларів США - заборгованість по тілу кредиту, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 187107 грн. 98 коп.; 5183,82 доларів США - заборгованість по відсотках, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 67816 грн. 37 коп.; 53030 грн. 86 коп. - пені та 3079 грн. 55 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.В. Власенко