Справа № 296/1446/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

"03" квітня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого - судді Анциборенко Н.М.,

при секретарі Щудлак Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 22.01.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Сторони по справі мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, хоча неофіційно працює. Інших утриманців у нього немає. Вважає, що за станом здоров'я та матеріальним станом відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання та виховання доньки.

У судове засідання позивач не з'явилася, згідно поданої через канцелярію суду заяви просить розглянути справу у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.19).

Відповідач у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч. 2 ст.158 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сторони по справі зареєстрували шлюб 22.01.2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, виданого 22.01.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції (а.с.5).

Сторони мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 04.07.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції (а.с4).

Відповідно до довідки КП "КВЖРЕП №13" № 196 від 31.01.2015 року дитина зареєстрована та проживає з позивачем (а.с.6).

Згідно положень статтей 18, 27 Конвенції про права дитини визнається принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України встановлений обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст.ст.180-184 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, в разі ненадання допомоги з них за рішенням суду стягуються аліменти у частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, а також рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дитини, враховуючи, що малолітня дитина сторін проживає з матір'ю, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Керуючись ст.ст.180-183, 191 СК України, ст.ст.10, 11, 15, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.Житомир, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 10.02.2015 року та до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн..

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто Корольовським районним судом м. Житомира за письмовою заявою, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення.

Головуючий суддя Н. М. Анциборенко