Номер провадження: 22-ц/785/9670/15
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Ісаєвої Н.В.

при секретарі Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 липня 2013 року з ОСОБА_2 стягується на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 24.09.2012 року і до виповнення доньки повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Позивачка вважає, що оскільки розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку збільшився, а матеріальний стан відповідача покращився, що надає підстави для збільшення розміру аліментів, ОСОБА_3 просила суд збільшити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягувати надалі аліменти у розмірі 1 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, в якому просив зменшити розмір сплачуваних ним аліментів до 400 грн. на місяць, посилаючись на те, що його можливості зі сплати аліментів є істотно обмеженими, оскільки він припинив свою підприємницьку діяльність.

В судове засідання позивачка не з'явилася, просила розглядати справу у її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений належним чином.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2015 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину задоволений частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 900 грн., але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття дитиною, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 року, в задоволені інших позовних вимог відмовлено, стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів відмовлено в повному обсязі.

На рішення суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якої просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким відмовити в задоволені позову ОСОБА_3 в повному обсязі, задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 та зменшити аліменти до 400 грн., посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися до суду апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду повинно бути змінено, виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення по справі.

У відповідності до ч.3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_3 з ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 25.02.2005 року, який рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18.03.2011 року розірваний, згідно з яким неповнолітню дочку залишено проживати разом з позивачкою.

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження.

Починаючи з липня 2008 року ОСОБА_2 не надавав ОСОБА_3 матеріальної допомоги на утримання своєї доньки ОСОБА_4, на підставі чого позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 липня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, позов ОСОБА_3 задоволений частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 24.09.2012 року і до виповнення донькою повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Відповідно до довідки, виданої ДНІ у Приморському районі міста Одеси 22.06.2015 року №1037, позивачка протягом 2012-2014 року не мала доходу, як приватний підприємець.

За час, що минув з моменту постановлення рішення суду від 11.07.2013 року, майновий стан стягувача погіршився одночасно з погіршенням стану здоров'я неповнолітньої дитини, на користь якої відбувалося стягнення аліментів.

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із способів такого утримання є сплата аліментів за рішенням суду, мінімальний розмір яких на одну дитину відповідно до вимог статті 182 СК України не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, коли розмір аліментів встановлений у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч.1 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, із ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.

Згідно зі ст.181 ч.3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За правилом ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» підвищено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком від 6 до 18 років до 1455 гривень.

За ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з рішенням суду від 11 липня 2013 року, відповідач сплачує аліменти, розмір яких перевищує 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки під час ухвалення рішення був врахований інший встановлений Законом мінімум розміру утримання для дитини відповідного віку.

Збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» продиктований макроекономічними змінами, які виражаються, зокрема, у знеціненні національної валюти, зниженні купівельної можливості громадян; втім, на думку суду, навіть встановлення мінімуму на рівні 1455 гривень не відповідає тим істотним змінам, що відбулися у вказаній сфері.

Визначаючи розмір належних до сплати аліментів, судом враховано матеріальне становище дитини, її матері, дохід відповідача.

Відповідно до посвідчення серія НОМЕР_1 від 11 грудня 2013 року, виданого Управлінням соціального захисту населення в Приморському районі департаменту праці соціальної політики Одеської міської ради, ОСОБА_2 є інвалідом другої групи, в зв'язку з чим має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Так, згідно ст.ст.182, 184 СК України, роз'яснень, що містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України, тобто не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

З урахуванням зазначених обставин, апеляційний суд вважає, що рішення суду слід змінити в частині зменшення з останнього на утримання неповнолітньої доньки аліменти з 900 гривен до 700 гривень.

Також, судом першої інстанції при розгляді справи, з ОСОБА_2, відповідача по справі було помилково стягнуто судовий збір в розмірі 487 гривен, 20 копійок, поза увагою суду залишилась та обставина, що ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи, та звільняється від сплати судового збору у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

А тому колегія суддів дійшла до висновку про виключення з резолютивної частини рішення посилання про стягнення судового збору з відповідача.

Справа колегією суддів розглянута відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які знаходяться в матеріалах справи, належність та допустимість яких перевірена судом та їм надана оцінка в рішенні суду.

Враховуючи всі обставини справи та наявні в матеріалах докази, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що в силу ст. 309 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2015 року - змінити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 700 гривень, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого на певний період закону щомісячно з дня набрання законної сили цим рішенням та до досягнення повноліття дитиною, тобто до 20 січня 2018 року.

Виключити з резолютивної частини рішення абзац четвертий про стягнення з ОСОБА_2 в дохід держави судового збору в розмірі 487 гривень 20 копійок.

В інший частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Н.В. Ісаєва