ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/726/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Набудович І.О.

при секретарях Козін В.Є., Потапенко Т.М., Івашків Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, третя особа ОСОБА_3 про визнання недійсними електронних торгів та за позовом третьої особи, що заявила самостійні вимоги, ОСОБА_3 до Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про визнання недійсними електронних торгів,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачів ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві, ДП «Інформаційний центр» МЮУ про визнання недійсними електронних торгів, що відбулися 18.08.2014 року щодо реалізації квартири АДРЕСА_1 та визнання недійсним протоколу електронних торгів. Свої вимоги обгрунтував тим, що 18.08.2014 року відбулися електронні торги, за результатами який було визначено переможця, який придбав квартиру АДРЕСА_1 за ціною 314 100 грн. Вважає, що електронні торги проведені з численими порушеннями норм чинного законодавства, так як власником квартири, що була реалізована на торгах є позивач, який придбав спірну квартиру 10.06.2013 року на підставі договору купівлі-продажу, укладеному між ним та ОСОБА_4 На момент укладення договору купівлі-продажу заборона відчуження та арешт на вказану квартиру, який був накладений Відділом ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва 04.01.2012 року, не був зареєстрований у відповідності до законодавства, що підтверджується витягом приватного нотаріуса за результатами пошуку інформації про зареєстровані речові права та їх обтяження на нерухоме майно. Таким чином, відповідачі не мали права вистатвляти квартиру АДРЕСА_1 на електроні торги. Просив визнати електроні торги та складений за їх результатами протокол недійсними.

У листопаді 2014 року третьою особою із самостійними вимогами на предмет позову ОСОБА_3 подано до суду позов до відповідачів ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві, ДП «Інформаційний центр» МЮУ, який в подальшому ним уточнювався про визнання недійсними електронних торгів, що відбулися 18.08.2014 року щодо реалізації квартири АДРЕСА_1, визнання недійсним протоколу електронних торгів та повернення коштів, сплачених за лот. Свої позовні вимоги, з урахування усіх уточнень обгрунтовував тим, що 18.08.2014 року відбулися електронні торги, за результатами який було визначено переможця - ОСОБА_3, який придбав квартиру АДРЕСА_1 за ціною 314 100 грн. Вважає, що електронні торги проведені з численими порушеннями норм чинного законодавства, так як Відділом ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві було порушено умови оформлення результатів торгів, а саме державним виконавцем не винесено постанову про зняття арешту з майна не пізніше наступного робочого дня з дня затвердження акту про проведені електронні торги, тобто, в строк до 16.09.2014 року. Крім того, наявність зареєстрованого права власності позивача ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 перешкоджає третій особі здійснити реєстрацію права власності на придбане з торгів майно за собою. Про таку перешкоду та про наявність реєстрації права власності за іншою особою відповідачі не повідомили третю особу, що призвело до порушення її прав. Також зазначив, що у висновку про вартість майна ринкова вартість квартири була встановлена станом на 29.01.2014 року, а торги проведені 18.08.2014 року, тобто після спливу шестимісячного строку, встановленого чинним законодавством. Новий звіт про оцінку майна не складався, що є порушенням реалізації майна. Просив визнати електроні торги та складений за їх результатами протокол недійсними, зобов'язати ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві повернути ОСОБА_3 кошти, що були внесені за лот у сумі 299 395 грн. та зобов'язати ДП «Інформаційний центр» МЮУ повернути йому кошти в сумі 15 705 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючи на обставини, викладені в позовній заяві.

Представники третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві третьої особи з урахуванням її уточнень. Проти задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_2 заперечували.

Представник відповідача ДП «Інформаційний центр» МЮУ в судовому засіданні пояснив, що ДП «Інформаційний центр» МЮУ не порушувало жодним чином прав позивача, а тому не може мати процесуальний статус відповідача та бути зобов'язаним до вчинення будь-яких дій. Просили винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства України.

Третя особа - Відділ державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили, заперечень на позовні вимоги не надали, направили до суду копію матеріалів виконавчого провадження № 30435837.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представників третьої особи з самостійними вимогами та представника відповідача ДП «Інформаційний центр» МЮУ, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

В провадженні ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві знаходилось виконавче провадження ВП23403686 з виконання виконавчого листа Святошинського районного суду м. Києва № 30435837 від 16.12.2011 року про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 на суму 161 057 грн. 44 коп. (т.1, а.с. 92-250; т.2, а.с. 1-71).

З копій матеріалів виконавчого провадження убачається, що постановою державного виконавця від 04.01.2012 року було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка за даними Відділу ДВС Дарницького РУЮ у м. Києві належала боржнику ОСОБА_5 (а.с. 197).

У зв'язку з тим, що добровільно рішення суду боржником не виконано, після низки проведених виконавчих дій, державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві складено Акт опису й арешту майна № 26418 - квартири АДРЕСА_1 (т.1, а.с. 165-168).

Постановою державного виконавця Відділу ДВС Дарницького РУЮ у м. Києві від 28.01.2014 року призначено суб'єкта оціночної діяльності у виконавчому провадженні - ТОВ «Консалтинговий центр «Маркон» для визначення вартості нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 (а.с. 222).

Згідно звіту про оцінку вартості нерухомого майна, складеному ТОВ «Консалтинговий центр «Маркон» 18.02.2014 року, вартість однокімнатної квартири АДРЕСА_1 станом на 29.01.2014 року становила 314100 грн. (т.1, а.с. 225-250; т.2, а.с. 1-4).

12 червня 2014 року Відділом ДВС Дарницького РУЮ у м. Києві направлено заявку на реалізацію арештованого майна - однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 (т. 2, а.с. 45).

18 серпня 2014 року ДП «Інформаційний центр» МЮУ проведено електронні торги, оформлені протоколом № 1776, з продажу вказаної квартири та визначено переможця торгів ОСОБА_3, який запропонував продажну ціну 314 100 грн. (т.2 а.с. 55-56).

15 вересня 2014 року начальником ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві затверджено Акт державного виконавця про реалізацію арештованого майна - квартири АДРЕСА_1, виданого на підставі протоколу № 1776 проведення електроних торгів від 18.08.2014 року (т.2, а.с. 61-62).

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач ОСОБА_2, як на підставу своїх вимог про визнання прилюдних торгів недійсними, посилається на те, що він набув право власності на спірну квартиру на підставі договору купівлі-продажу від 10.06.2013 року, укладеного між ним та ОСОБА_4, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1245774 від 10.06.2013 року (т.1. а.с. 179-182). Право власності продавця ОСОБА_4, в свою чергу, підтверджувалося витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1062634, виданого Реєстраційною службою ГУЮ у м. Києві 07.03.2013 року на підставі договору купівлі-продажу спірної квартири від 06.10.2011 року, укладеного між ним та ОСОБА_5 (т. 2, а.с. 27-28).

Позивач вважає, що електроні торги проведені з порушенням чинного законодавства, чим порушені його права, оскільки відповідачі не мали права виставляти на електроні торги квартиру, яка належала на праві власності іншій особі, а не боржнику у виконавчому провадженні в рамках якого відбулася реалізація нерухомого майна.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 13.02.2013 року по справі № 6-174 цс12, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином.

Згідно з Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України 16.04.2014 року № 656/5, електронні торги - це прилюдні торги, що здійснюються в електронній формі в Системі.

Отже, реалізація майна на електроних торгах та складання за результатами їх проведення акта про реалізацію арештованого майна є правочином.

Враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч.ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу). При цьому, підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів.

Згідно зі ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1 - 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

В п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочину недійсним» роз'яснено, що відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України саме на момент вчинення правочину.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає, що вимоги позивача ОСОБА_2, який не є стороною оспорюваного правочину, про застосування до спірних правовідносин вимог ст.ст. 203, 215 ЦК України є безпідставними, а, відтак, відсутні підстави для захисту його порушених прав у обраний позивачем спосіб.

За таких обставин, суд приходить до висновку про залишення позовних вимог ОСОБА_2 до ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві, ДП «Інформаційний центр» МЮУ про визнання недійсними електронних торгів без задоволення.

Що стосується позовних вимог третьої особи ОСОБА_3 до ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві, ДП «Інформаційний центр» МЮУ про визнання недійсними електронних торгів, суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки нерухомого майна державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

З правового аналізу зазначеної норми слідує, що звіт про оцінку майна є чинним, якщо від дня його підписання до дня проведення прилюдних торгів пройшло не більше шести місяців. Після збігу цього шестимісячного строку обов'язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна.

Оцінка нерухомого майна, на яке звернуто стягнення, здійснюється з метою визначення стартової ціни для здійснення подальшої реалізації арештованого нерухомого майна на прилюдних торгах. Враховуючи предмет стягнення, яким є нерухоме майно, проведення оцінки здійснює незалежний суб'єкт оціночної діяльності на замовлення державного виконавця, який після складення акта опису та арешту майна, його вилучення, проведення оцінки й отримання звіту про оцінку майна передає його на реалізацію на прилюдних торгах у порядку і на умовах, визначених законодавством.

Отже, оцінка майна є дійсною впродовж шести місяців з моменту її проведення незалежно від строків передання та реалізації майна, на яке звернуто стягнення, на прилюдних торгах.

Як убачається зі звіту про оцінку вартості нерухомого майна, складеного ТОВ «Консалтинговий центр «Маркон», ринкову вартість квартири визначено станом на 29.01.2014 року. Таким чином, звіт про оцінку квартири АДРЕСА_1 був чинним до 29 липня 2014 року. Повторна оцінка нерухомого майна після 29 липня 2014 року проведена не була.

Разом з тим, електронні торги відбулися 18.08.2014 року, через 6 місяців 20 днів з моменту проведення оцінки майна, тобто, після спливу шестимісячного строку з дня оцінки квартири.

Проведення прилюдних торгів із реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме: частини п'ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення.

Після збігу шестимісячного строку з моменту з моменту проведення оцінки майна обов'язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Таким чином, електронні торги з реалізації спірної квартири відбулися за відсутності на момент їх проведення чинного звіту оцінки майна, що є підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність визнання електронних торгів з реалізації нерухомого майна - однокімнатної квартири АДРЕСА_1 недійсними.

Вимоги про визнання недійсними протоколу проведення електронних торгів № 1776 від 18 серпня 2014 року, складеного ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та акту державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві про реалізацію арештованого майна від 15 вересня 2014 року є похідними від вимог про визнання недійсними електронних торгів, а тому також підлягають задоволенню.

Разом з тим, позовні вимоги ОСОБА_3 про зобов'язання відповідачів повернути йому сплачені за лот кошти в сумі 315100 грн. задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержана на виконання цього правочину.

Враховуючи, що електронні торги з реалізації нерухомого майна - однокімнатної квартири АДРЕСА_1 визнаються судом недійсними, що само по собі створює для сторін правочину юридичні наслідки, пов'язані з його недійсністю, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_3 про зобов'язання відповідачів повернути йому сплачені за лот кошти є передчасними.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, ЦПК України, на підставі ст.ст. 203, 215, 216 ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження», Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, третя особа ОСОБА_3 про визнання недійсними електронних торгів залишити без задоволення.

Позов третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3 до Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про визнання недійсними електронних торгів - задовольнити частково.

Визнати недійсними електронні торги з реалізації нерухомого майна - однокімнатної квартири АДРЕСА_1, результати яких оформлені протоколом проведення електронних торгів № 1776 від 18 серпня 2014 року ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та актом державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві про реалізацію арештованого майна від 15 вересня 2014 року.

Визнати недійсним протокол № 1776 проведення електронних торгів з реалізації нерухомого майна - однокімнатної квартири АДРЕСА_1 від 18 серпня 2014 року, затверджений ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Визнати недійсним акт про реалізацію арештованого майна - однокімнатної квартири АДРЕСА_1 від 15 вересня 2014 року, затверджений начальником Відділу Державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.О. Набудович