Провадження № 6/750/256/15
У Х В А Л А

06 жовтня 2015 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого судді Литвиненко І. В.,

при секретарі Кравченко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,-

в с т а н о в и в:

05.10.2014 року старший державний виконавець Деснянського ВДВС Чернігівського МУЮ ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про встановлення боржнику ОСОБА_2 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань, що виникли за виконавчими листами № 2518/541/2012 та 743/749/14-ц.

В обґрунтування подання зазначив, що заборгованість за виконавчими провадженнями ВП № 44610160 та ВП № 44610297 не погашена та становить 124943,24 грн.

Фактично подання державного виконавця було передано судді канцелярією суду 06.10.2014 року.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі.

Сторони виконавчого провадження не викликалися, відповідно до вимог статті 3771 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що подання підлягає з наступних підстав.

У провадженні старшого державного виконавця Деснянського ВДВС Чернігівського МУЮ ОСОБА_1 знаходяться виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошових коштів на підставі виконавчих листів № 2518/541/2012 та 743/749/14-ц виданих Ріпкинським районним судом Чернігівської області.

Відповідно до наданих суду матеріалів, на підставі виконавчого листа № 743/749/14 державним виконавцем 03.09.2014 року та на підставі виконавчого листа № 2518/541/2012 державним виконавцем 04.09.2014 року було винесено постанови про відкриття виконавчих провадження.

Відповідно до наданих копій виконавчих листів № 2518/541/2012 та 743/749/14-ц, адресою боржника ОСОБА_2 є вул. Шевченка, 16/93, м. Чернігів.

Відповідно до наданих суду копій довідок адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Чернігівській області на час розгляду подання боржник ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до копій відповідей Пенсійного фонду України та Державної податкової служби України інформації стосовно доходів боржника ОСОБА_2 не знайдено.

Відповідно до відповіді Чернігівського ВРЕР УДАІ при УМВС України в Чернігівській області транспортні засоби, за ОСОБА_2 не зареєстровані.

Відповідно до копії акту державного виконавця від 12.09.2014 року при виході за адресою: вул.. Шевченка, 16/93 було встановлено, що боржник за цією адресою не проживає.

31.10.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про залучення працівників міліції для примусового приводу боржника до відділу 17.11.2014 року на 09-30 год.

06.07.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про залучення працівників міліції для примусового приводу боржника до відділу 20.07.2015 року на 09-30 год.

08.08.2015 року державним виконавцем було складено акт, яким зафіксовано, що при виході державного виконавця за адресою: вул.. Стрілецька, 88/8 в м. Чернігові майна боржника ОСОБА_2 не виявлено. Виклик до державного виконавця був залишений в дверях.

Відомостей стосовно того, що боржник був належним чином повідомлений про необхідність зявитися до відділу ДВС суду не надано.

Крім того відповідно до копії інформаційної довідки Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців за боржником ОСОБА_2 зареєстровано право власності на значну кількість нерухомого майна.

Суду не надано жодних відомостей стосовно того, що боржник повідомлений про будь-які виконавчі дії, що здійснюються державним виконавцем, крім того державним виконавцем не проводяться жодні дії з приводу примусової реалізації належних боржнику майна, що свідчить про формальний підхід державного виконавця до виконання своїх посадових обовязків, а отже підстав вважати, що боржник ухиляється від виконання рішення суду у суду немає.

Відповідно до відомостей викладених у поданні державного виконавця виявити рухоме чи не рухоме майно боржника, на яке можна було б звернути стягнення державному виконавцю не вдалося..

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням суду.

Ніяких доказів на підтвердження ухилення боржником від виконання виконавчих листів не надано.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 313 ЦК України, фізична особа, яка досягла 16 років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Отже державному виконавцю надано право не в будь-якому разі звертатись із поданням до суду, а тільки в разі ухилення боржника від виконання покладених на нього зобовязань. Під поняттям «ухилення» від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням, варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наприклад наявність коштів, майна тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини. На момент звернення з поданням до суду, факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження

Згідно положень статті 3771 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Виходячи зі змісту п.5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» ухилення громадянина України від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) можливе лише за наявності умислу. Адже у цьому випадку особа усвідомлює протиправний характер своєї дії або бездіяльності , передбачає її суспільно шкідливі наслідки і бажає (або свідомо припускає) їх настання, що свідчить про наявність як інтелектуальної, так і вольової ознаки у поведінці особи. Отже, особа, яка має невиконані зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено зворотне.

Враховуючи вищевикладене вказане подання не підлягає задоволенню, оскільки державним виконавцем не надано доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання рішень суду, а ЦПК України передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання..

Керуючись статтями 208 210, 293, 3771 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні подання старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий