У х в а л а

іменем україни

01 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Колодійчука В.М.,

Коротуна В.М., Умнової О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Могилів-Подільської міської ради, третя особа - ОСОБА_4, про визнання незаконним та скасування рішення Могилів-Подільської міської ради, визнання нечинним державного акту, скасування державної реєстрації земельної ділянки, за касаційною скаргою Могилів-Подільської міської ради Вінницької області на рішення апеляційного суду Вінницької області від 09 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Могилів-Подільської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Могилів-Подільської міської ради, визнання нечинним державного акту, скасування державної реєстрації земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимоги посилався на те, що йому на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0834 га по АДРЕСА_1 на якій розміщений належний позивачу на праві власності гараж з надбудовою житла.

Рішенням Могилів-Подільської міської ради від 18 червня 2009 року № 816 47 сесії 5 скликання за рахунок земель житлової та громадської забудови ОСОБА_4 надано дозвіл на виготовлення, за власні кошти, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0060 га по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу - у власність.

Рішенням Могилів-Подільської міської ради від 09 грудня 2010 року № 38 3 сесії 6 скликання затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0060 га за вказаною адресою для будівництва та обслуговування індивідуального гаража у власність ОСОБА_4

Зазначеним рішенням вказану земельну ділянку передано у власність ОСОБА_4 за рахунок земель житлової та громадської забудови.

На підставі вказаного рішення 20 липня 2011 року ОСОБА_4 видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0060 га по АДРЕСА_1 серії НОМЕР_1.

Вказуючи, що земельна ділянка, яка передана у власність ОСОБА_4, є частиною земельної ділянки, яка є землею загального користування, а саме проїздом, яка відповідно до положень п. «а» ч. 3 ст. 83 ЗК України, не могла бути передана Могилів-Подільською міською радою Вінницької області у власність ОСОБА_4, позивач просив визнати незаконним та скасувати рішення Могилів-Подільської міської ради Вінницької області від 09 грудня 2010 року № 38 3 сесії 6 скликання в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0060 га за вказаною адресою з передачею її у власність ОСОБА_4 та визнати нечинним Державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку площею 0,0060 га та скасувати державну реєстрацію вказаної земельної ділянки.

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 14 жовтня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 09 грудня 2014 року, рішення суду першої інстанції скасовано та у справі ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення 3 сесії 6 скликання від 09 грудня 2010 року № 38 Могилів-Подільської міської ради «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок з передачею у власність безоплатно» щодо передачі у власність земельної ділянки площею 0,006 га по АДРЕСА_1 ОСОБА_4

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 площею 0,006 га по АДРЕСА_1, виданий ОСОБА_4, кадастровий НОМЕР_3. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі Могилів-Подільська міська рада Вінницької області просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з безпідставності позовних вимог.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що рішенням Могилів-Подільської міської ради від 09 грудня 2010 року відповідачу передано у власність земельну ділянку загального користування, яка розташована на проїзді до гаража власником якого є позивач.

Проте повністю погодитись з такими висновками судів не можна виходячи з наступного.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0834 га по АДРЕСА_1 на якій розміщений належний позивачу на праві власності гараж з надбудовою житла.

Рішенням Могилів-Подільської міської ради від 18 червня 2009 року № 816 47 сесії 5 скликання «Про надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та оренду» за рахунок земель житлової та громадської забудови ОСОБА_4 надано дозвіл на виготовлення, за власні кошти, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0060 га по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу - у власність.

Рішенням Могилів-Подільської міської ради від 09 грудня 2010 року № 38 3 сесії 6 скликання «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок з передачею їх у власність, у постійне користування та в оренду» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0060 га за вказаною адресою для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу у власність ОСОБА_4

Зазначеним рішенням вказану земельну ділянку передано у власність ОСОБА_4 за рахунок земель житлової та громадської забудови.

На підставі вказаного рішення 20 липня 2011 року ОСОБА_4 видано державний акт серії НОМЕР_1на право власності на земельну ділянку площею 0,0060 га по АДРЕСА_1.

Згідно із пунктом 12 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян і юридичних осіб, відноситься до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст.

Відповідно до частин 1, 2 статті 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Згідно з частиною 3 статті 83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватися у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

Відповідно до положень статті 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно із частиною 1 статті 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради відповідно до закону вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як вбачається з позовних вимог, ОСОБА_3 просив визнати незаконним та скасувати рішення міськради та визнати нечинним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий ОСОБА_4, якого було залучено до участі у справі в якості третьої особи.

Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 130 ЦПК України, якщо спір не врегульовано у порядку, визначеному частиною третьою цієї статті, суд вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі.

Вирішуючи питання про призначення справи до судового розгляду, суд в обов'язковому порядку має вирішити питання про склад осіб, які братимуть участь у справі.

Відповідно до ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції у порушення статей 11, 33, пункту 2 частини 6 статті 130 ЦПК України не роз'яснив позивачеві його права на подачу заяви про залучення ОСОБА_4, якому видано державний акт на право власності на спірну земельну ділянку, до участі у справі в якості відповідача, хоча оскаржені рішення безпосередньо стосуються його прав та інтересів.

Таким чином, суд першої інстанції, вирішуючи справу, не вирішив питання про склад осіб, які мають брати участь у справі та не надав належної оцінки тому, що процесуальні права та процесуальні обов'язки відповідача та третьої особи є різними.

В порушення зазначених норм процесуального права суд апеляційної інстанції на вказані обставини уваги не звернув.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В порушення вищевказаних норм права судами належним чином не було встановлено, чи відноситься спірна земельна ділянка до земель загального користування, яке її цільове призначення та відповідно чи були порушені наданням спірної земельної ділянки ОСОБА_4 права та законні інтереси позивача - ОСОБА_3

Ураховуючи, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судами належним чином не встановлені, судами порушено норми матеріального та процесуального права, судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості. Зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування судових рішень із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Могилів-Подільської міської ради Вінницької області задовольнити частково.

Рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 14 жовтня 2014 року та рішення апеляційного суду Вінницької області від 09 грудня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.М. Коротун

В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова