АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 677/2398/14-ц
Провадження № 22-ц/792/1855/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

у складі: головуючого судді Купельського А.В.,

суддів: Спірідонової Т.В., Фанди В.П.,

при секретарі: Лапку Ю.В.

з участю: апелянта ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красилівського районного суду від 6 серпня 2015 року, по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна,

в с т а н о в и л а :

В грудні 2014 року, ОСОБА_2 звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що 15 січня 2013 року рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області № 2209/2715/12 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до нього про поділ спільної сумісної власності подружжя, визначення порядку користування квартирою було встановлено право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 та гаража НОМЕР_1, розташованого у товаристві співвласників приватних гаражів «Автомобіліст» за адресою вул. Грушевського, 140-В у рівних частках по ? частині за ним і ОСОБА_1 та визначено порядок користування вказаною квартирою.

В ході судового засідання судом, в якості співвідповідача, було залучено ОСОБА_3.

Протягом періоду з жовтня 2011 року по жовтень 2014 року він самостійно утримував квартиру та сплачував платежі за квартплату, газопостачання, водопостачання, електроенергію, вивезення сміття та кабельне телебачення, ніс витрати по утриманню гаража.

У зв'язку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідачів на його користь 50 % витрат на утримання та збереження спільного майна - квартири АДРЕСА_1 та гаража НОМЕР_1,

розташованого у товаристві співвласників приватних гаражів «Автомобіліст» за адресою вул. Грушевського, 140-В в загальній сумі 3848,91 грн..

Рішенням Красилівського районного суду від 6 серпня 2015 року позов задоволено частково.

___________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Боголюбова Л.М. Категорія: 59

Доповідач: Купельський А.В.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_2 2686,14 грн. понесених витрат на утримання та збереження спільного майна - квартири АДРЕСА_1 та гаража НОМЕР_1, розташованого у товаристві власників приватних гаражів «Автомобіліст».

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове, яким задоволити позовні вимоги ОСОБА_2 частково стягнути з неї 847,79 грн. та із ОСОБА_3 426,46 грн..

Вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що не проживає у вказаній квартирі з травня 2011 року, тому вважає, що платити за комунальні послуги не повинна. Крім того, зазначає, що ОСОБА_3 користується квартирою 3 дні в тиждень, тому сплачувати за комунальні послуги має частково.

Апелянт зазначає, що суд не прийняв до уваги її пояснення.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Частиною 1 статті 309 цього Кодексу визначено, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

У зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, та порушенням судом норм матеріального і процесуального права оспорюване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Судом першої інстанції встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 15 січня 2013 року визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 та гаража НОМЕР_1, розташованого у товаристві співвласників приватних гаражів «Автомобіліст» за адресою вул. Грушевського, 140-В у рівних частках по ? частині за ним і відповідачкою та визначено порядок користування вказаною квартирою. ОСОБА_1 виділено в користування житлову кімнату за № 9-2 площею 14,3 кв.м., житлову кімнату за № 9-3 площею 9,5 кв.м. виділено для ОСОБА_3, ОСОБА_2 виділено в користування житлову кімнату № 9-6, площею 17,4 кв. м. (а. с. 6-11).

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 самостійно сплатила за спожиту електроенергію за період з січня 2013 року по жовтень 2014 року 652,95 грн., позивач за електроенергію не сплачував за вказаний період. Крім того, кабельним телебаченням відповідачі не користуються, тому зменшив суму відшкодування на цей розмір і стягнув кошти солідарно з ОСОБА_1, та ОСОБА_3 в сумі 2686 грн. 14 коп..

З таким висновком не погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Право спільної часткової власності, відповідно до ст. 358 ЦК України, здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Відповідно до ст.ст. 322, 360 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

В силу п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За своїм функціональним призначенням послуги з централізованого опалення та експлуатаційні послуги з обслуговування мереж енерго -, тепло -, та водопостачання спрямовані на належне утримання і збереження нежилого приміщення, оскільки забезпечують його експлуатацію та схоронність.

Позивач, посилаючись на ст. 360 ЦК України, просив суд стягнути з відповідачів на його користь 50 % витрат на утримання та збереження спільного майна - квартири АДРЕСА_1, кошти витрачені за квартирну плату та плату за комунальні послуги: газопостачання, водопостачання, електропостачання, користування кабельним телебаченням, вивезення сміття, послуги банку та за гараж НОМЕР_1, розташований у товаристві співвласників приватних гаражів «Автомобіліст» за адресою вул. Грушевського, 140-В в загальній сумі 3848 грн. 91 коп..

В судовому засіданні при розгляді апеляції встановлено, що співвласниками квартири АДРЕСА_1 та гаража НОМЕР_1, розташованого у товаристві співвласників приватних гаражів «Автомобіліст» за адресою вул. Грушевського, 140-В у м. Красилові є ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Відповідно до ст. ст. 322, 360 ЦК України власники зобов'язані утримувати майно, що їм належить.

ОСОБА_2 пояснив, що загальна сума коштів, які він сплатив на утримання майна складає 7697 грн. 81 коп..

Сторони не оспорюють, що кабельне телебачення використовує тільки позивач. За надання послуг кабельного телебачення ОСОБА_2 сплатив 591 грн..

Крім того, позивач надав ксерокопії фіскальних чеків про оплату послуг банку в сумі 169 грн. 67 коп. Зазначені кошти не є коштами, що витрачені на утримування майна.

Тому, суму яку витратив позивач на утримання майна необхідно зменшити на суму коштів витрачених на оплату послуг за кабельне телебачення та суму коштів витрачених на оплату послуг банку: 7697 грн. 81 коп. - 591 грн. - 169 грн. 67 коп. = 6937 грн. 14 коп..

З наданих до суду відповідачами ксерокопій розрахунків на оплату послуг електропостачання вбачається, що зазначені документі видані споживачу ОСОБА_2.

Надані відповідачами ксерокопії фіскальних чеків не містять прізвища осіб, які провели оплату послуг Хмельницького РЕМ за електропостачання (а. с. 86-92).

Зазначені документи не підтверджують заяв відповідачів, що вони оплатили послуги електропостачання.

Довідка Заставківської сільської ради від 26 січня 2015 року №34 про те, що ОСОБА_1 проживає без реєстрації у АДРЕСА_2 не свідчить про те, що відповідач не використовує спірне майно і не повинна нести витрати на його утримання (а. с. 85).

ОСОБА_3 не є власником спірних квартири та гаражу. Договору про користування, утримання нею зазначених об'єктів сторонами не надано.

За таких обставин, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 3468 грн. 57 коп. (6937 грн. 14 коп.: 2) та відмовою у задоволення позову щодо ОСОБА_3

Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки з відповідача стягнено 92,12% від заявленої суми позову, то з ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути 219 грн. 53 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Красилівського районного суду від 6 серпня 2015 року скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_2 про стягнення коштів витрачених на утримування майна задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3468 грн. 57 коп. витрачених на утримування майна.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 219 грн. 53 коп. судового збору.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів витрачених на утримування майна.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:/підпис/

Судді:/підписи/

З оригіналом згідно:

суддя апеляційного суду А.В. Купельський