Справа № 736/462/15-ц
Номер провадження 2/736/137/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2015 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Корха О.І.,

при секретарі - Александровій Н. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Корюківка у приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Наумівської сільської ради про визнання власником спадкового майна, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Наумівка, Корюківського району, Чернігівської області, де й проживає.

Його батьками є: батько ОСОБА_3, мати ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 виданим Наумівською сільською радою Корюківського району Чернігівської області 01 вересня 1966 року.

Його батьки перебували в зареєстрованому шлюбі, проживали разом в житловому будинку АДРЕСА_1, господарський номер на який в сільській раді був відкритий на батька. За життя його батьки були членами місцевого колективного господарства ім. Чкалова с. Наумівка Корюківського району Чернігівської області, під час розпаювання якого батьки були включені до списку осіб, які мають право на майновий та земельний пай даного колективного сільськогосподарського підприємства.

ІНФОРМАЦІЯ_2 батько позивача ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 виданим Наумівською сільською радою Корюківського району Чернігівської області 23 квітня 1998. На майно померлого батька відкрилась спадщина, яка складалась з житлового будинку та іншого майна. Батько позивача при житті не розпорядився своїм майном, заповіту не склав. Мати, позивача як дружина померлої та позивач, як син померлого, є спадкоємцями першої черги на його майно. Позивач з матір'ю прийняли спадщину, бо на час смерті батька позивача, мати проживала і була зареєстрована з ним за однією адресою, що підтверджується довідкою Наумівської сільської ради №246 від 25 березня 2015 року, а позивач відповідно до чинного на той час законодавства, хазяйнував разом з мамою в спадковому будинку, вони обробляли огород, дбали про спадкову садибу, тобто, фактично вступили у володіння та в управління спадковим майном. Крім того, вони мали при собі правовстановлюючі документи на майно померлого. Так після смерті батька позивача, Наумівською сільською радою 21 грудня 2001 року на батька було видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_3, де зазначено, що батько позивача має право на майновий пай ПСП "Злагода" с. Наумівка в розмірі 20521,00 грн. відповідно зборів співвласників від 18 травня 2001 року. Дане свідоцтво в сільській раді отримав позивач.

Хоча позивач з матір'ю прийняли спадщину після смерті батька позивача, але не оформили її належним чином, тільки мати позивача звернулася до сільської ради, де за її заявою був відкритий на неї особовий господарський рахунок на спадковий житловий будинок. Більше ніхто спадщини після смерті батька позивача не приймав.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Наумівською сільською радою Корюківського району Чернігівської області.

На майно померлої відкрилась спадщина, яка складається з успадкованих мамою позивача від батька позивача частини житлового будинку, майнового паю та з належного померлій майна. Мати позивача за життя розпорядилась своїм майном, склала заповіт, в якому заповідала все своє майно позивачу, заповіт посвідчений Наумівською сільською радою Корюківського району Чернігівської області 24 червня 2003 року, зареєстрований в реєстрі за №119.

Позивач прийняв спадщину після смерті, бо звернувся до Корюківської районної державної нотаріальної контори з відповідною про відкриття спадщини, але позивачу не відомо, чи відкрилась спадкова справа, бо фактично на матір позивача був відкритий господарський рахунок на житловий будинок, правовстановлюючих документів на який не було, тому позивач вимушений був звернутись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 17 листопада 2014 року позов позивача був задоволений, позивача визнано власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, які належали спадкодавцю, матері позивача - ОСОБА_4, померлій ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивач вирішив отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належний батьку позивача майновий пай. Для вирішення даного питання позивач звернувся до Корюківської районної державної нотаріальної контори, де мав намір отримати вищевказане свідоцтво. Державний нотаріус відмовилась включати в спадкове майно майновий пай померлого батька позивача, бо свідоцтво на майновий пай на батька позивача було видано вже після його смерті, тому на думку нотаріуса, майновий пай батька позивача не входить до переліку спадкового майна відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України 2003 року. Письмової відмови нотаріус позивачу не надав, але проінформував, що у разі потреби повідомить суд про підстави відмови і направила позивача до суду, для вирішення даного спірного питання.

Відповідно до ст.392 ЦК України 2003 року, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Нотаріус Корюківської районної державної нотаріальної контори не може видати позивачу свідоцтво про право на спадщину на майновий пай померлого батька, тому для захисту своїх прав позивач вимушений звернутись до суду з цим позовом для визнання за позивачем права власності на спадкове майно.

Відповідно до діючої на час виникнення спірних правовідносин (смерті батька) ст.ст.529, 548 ЦК України 1963 року, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки; для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв; прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У померлого батька позивача на час його смерті батьків вже не було, на час його смерті спадкоємцем першої черги був тільки позивач, син померлого та мати позивача, дружина померлого.

Відповідно до діючої на час виникнення спірних правовідносин ст.549 Цивільного кодексу України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном,

2)якщо він подав в державну нотаріальну контору по місцю відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно п.113 діючої на той час "Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" затвердженої наказом №18/5 Міністерства юстиції України від 18.07.1994 року, доказом вступу в управління або у володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадкнижок та інших документів.

Після смерті позивача батька вони з мамою прийняли спадщину, бо фактично вступили у володіння його майном, володіли та управляли спадковою садибою, а згодом позивач отримав в сільській раді і свідоцтво про право власності померлого батька на майновий пай.

Відповідно до ст.1235 ЦК України 2003 року, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин.

Відповідно до ст.1269 ЦК України 2003 року, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву.

Позивач подав до Корюківської районної державної нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини.

Той факт, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майнового паю померлого батька позивача, підтверджується документально: свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_3 виданим на померлого батька Наумівською сільською радою 21 грудня 2001 року, свідоцтвами про смерть матері та батька позивача, свідоцтвом про народження позивача, заповітом матері позивача, довідкою Наумівської сільської ради про проживання та іншими документами.

Крім позивача на спадщину його померлих батьків ніхто не претендує, тому відповідачем по справі повинен бути орган самоврядування - Наумівської сільської ради, на території якої знаходиться спадкове майно, бо у разі не прийняття позивачем спадщини майно його померлих батьків є відумерлим і переходить у власність територіальної громади на підставі ст.1277 ЦК України.

Згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_3, вартість майна майнового фонду підприємства, на яке мав право батько, визначено в розмірі 20521 грн., що і є ціною позову.

У судове засідання позивач не з'явився подав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просить суд їх задовольнити. Витрати сплачені ним при подачі позову до суду залишає за собою.

Представник відповідача Наумівської сільської ради в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі, не заперечує проти задоволення вимог позивача.

Третя особа, представник Корюківської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, у вирішенні позову покладається на розсуд суду. Також повідомили, що спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 з 2002 року по даний час не заводилась. Також з державного нотаріального архіву Чернігівської області до суду надійшло повідомлення про те, що спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 Корюківською державною нотаріальною конторою не заводилась.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити за наступних підстав. По справі встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Наумівка, Корюківського району, Чернігівської області, де й проживає.

Його батьками є: батько ОСОБА_3, мати ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 виданим Наумівською сільською радою Корюківського району Чернігівської області 01 вересня 1966 року.

Його батьки перебували в зареєстрованому шлюбі, проживали разом в житловому будинку АДРЕСА_1, господарський номер на який в сільській раді був відкритий на батька. За життя його батьки були членами місцевого колективного господарства ім. Чкалова с. Наумівка Корюківського району Чернігівської області, під час розпаювання якого батьки були включені до списку осіб, які мають право на майновий та земельний пай даного колективного сільськогосподарського підприємства.

ІНФОРМАЦІЯ_2 батько позивача ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 виданим Наумівською сільською радою Корюківського району Чернігівської області 23 квітня 1998. На майно померлого батька відкрилась спадщина, яка складалась з житлового будинку та іншого майна. Батько позивача при житті не розпорядився своїм майном, заповіту не склав. Мати, позивача як дружина померлої та позивач, як син померлого, є спадкоємцями першої черги на його майно. Позивач з матір'ю прийняли спадщину, бо на час смерті батька позивача, мати проживала і була зареєстрована з ним за однією адресою, що підтверджується довідкою Наумівської сільської ради №246 від 25 березня 2015 року, а позивач відповідно до чинного на той час законодавства, хазяйнував разом з мамою в спадковому будинку, вони обробляли огород, дбали про спадкову садибу, тобто, фактично вступили у володіння та в управління спадковим майном. Крім того, вони мали при собі правовстановлюючі документи на майно померлого. Так після смерті батька позивача, Наумівською сільською радою 21 грудня 2001 року на батька було видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_3, де зазначено, що батько позивача має право на майновий пай ПСП "Злагода" с. Наумівка в розмірі 20521,00 грн. відповідно зборів співвласників від 18 травня 2001 року. Дане свідоцтво в сільській раді отримав позивач.

Хоча позивач з матір'ю прийняли спадщину після смерті батька позивача, але не оформили її належним чином, тільки мати позивача звернулася до сільської ради, де за її заявою був відкритий на неї особовий господарський рахунок на спадковий житловий будинок. Більше ніхто спадщини після смерті батька позивача не приймав.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Наумівською сільською радою Корюківського району Чернігівської області.

На майно померлої відкрилась спадщина, яка складається з успадкованих мамою позивача від батька позивача частини житлового будинку, майнового паю та з належного померлій майна. Мати позивача за життя розпорядилась своїм майном, склала заповіт, в якому заповідала все своє майно позивачу, заповіт посвідчений Наумівською сільською радою Корюківського району Чернігівської області 24 червня 2003 року, зареєстрований в реєстрі за №119.

Позивач прийняв спадщину після смерті, бо звернувся до Корюківської районної державної нотаріальної контори з відповідною про відкриття спадщини, але позивачу не відомо, чи відкрилась спадкова справа, бо фактично на матір позивача був відкритий господарський рахунок на житловий будинок, правовстановлюючих документів на який не було, тому позивач вимушений був звернутись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 17 листопада 2014 року позов позивача був задоволений, позивача визнано власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, які належали спадкодавцю, матері позивача - ОСОБА_4, померлій ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивач вирішив отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належний батьку позивача майновий пай. Для вирішення даного питання позивач звернувся до Корюківської районної державної нотаріальної контори, де мав намір отримати вищевказане свідоцтво. Державний нотаріус відмовилась включати в спадкове майно майновий пай померлого батька позивача, бо свідоцтво на майновий пай на батька позивача було видано вже після його смерті, тому на думку нотаріуса, майновий пай батька позивача не входить до переліку спадкового майна відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України 2003 року. Письмової відмови нотаріус позивачу не надав, але проінформував, що у разі потреби повідомить суд про підстави відмови і направила позивача до суду, для вирішення даного спірного питання.

Відповідно до ст.392 ЦК України 2003 року, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Нотаріус Корюківської районної державної нотаріальної контори не може видати позивачу свідоцтво про право на спадщину на майновий пай померлого батька, тому для захисту своїх прав позивач вимушений звернутись до суду з цим позовом для визнання за позивачем права власності на спадкове майно.

Відповідно до діючої на час виникнення спірних правовідносин (смерті батька) ст.ст.529, 548 ЦК України 1963 року, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки; для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв; прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У померлого батька позивача на час його смерті батьків вже не було, на час його смерті спадкоємцем першої черги був тільки позивач, син померлого та мати позивача, дружина померлого.

Відповідно до діючої на час виникнення спірних правовідносин ст.549 Цивільного кодексу України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном,

2)якщо він подав в державну нотаріальну контору по місцю відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно п.113 діючої на той час "Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" затвердженої наказом №18/5 Міністерства юстиції України від 18.07.1994 року, доказом вступу в управління або у володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадкнижок та інших документів.

Після смерті позивача батька вони з мамою прийняли спадщину, бо фактично вступили у володіння його майном, володіли та управляли спадковою садибою, а згодом позивач отримав в сільській раді і свідоцтво про право власності померлого батька на майновий пай.

Відповідно до ст.1235 ЦК України 2003 року, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин.

Відповідно до ст.1269 ЦК України 2003 року, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву.

Позивач подав до Корюківської районної державної нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини.

Той факт, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майнового паю померлого батька позивача, підтверджується документально: свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_3 виданим на померлого батька Наумівською сільською радою 21 грудня 2001 року, свідоцтвами про смерть матері та батька позивача, свідоцтвом про народження позивача, заповітом матері позивача, довідкою Наумівської сільської ради про проживання та іншими документами.

Крім позивача на спадщину його померлих батьків ніхто не претендує, тому відповідачем по справі повинен бути орган самоврядування - Наумівської сільської ради, на території якої знаходиться спадкове майно, бо у разі не прийняття позивачем спадщини майно його померлих батьків є відумерлим і переходить у власність територіальної громади на підставі ст.1277 ЦК України.

Згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_3, вартість майна майнового фонду підприємства, на яке мав право батько, визначено в розмірі 20521 грн., що і є ціною позову.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання власником спадкового майна - майнового паю у пайовому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства ім. Чкалова реорганізованого в ПСП "Злагода" села Наумівка Корюківського району Чернігівської області не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню.

Судові витрати сплачені позивачем ОСОБА_1 при подачі позову до суду слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.331, 392, 1233, 1268, 1269, 1296 ЦК України, ст.ст.3, 10, 60, 208-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Наумівської сільської ради про визнання власником спадкового майна - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем с. Наумівка Корюківського району Чернігівської області, право власності на спадкове майно - на майновий пай у пайовому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства ім. Чкалова реорганізованого в ПСП "Злагода" села Наумівка Корюківського району Чернігівської області, в розмірі 20521 грн., що належав померлому ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_3 виданого Наумівською сільською радою 21 грудня 2001 року.

Судові витрати сплачені позивачем ОСОБА_1 при подачі позову до суду залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення рішення апеляційної скарги до Корюківського районного суду.

Суддя О. І. Корх