У х в а л а

іменем україни

25 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Наумчука М.І.,

суддів: Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Бердянського міжрайонного прокурора в інтересах держави до Бердянської міської ради, Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області, ОСОБА_1, третя особа: Реєстраційна служба Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, про визнання незаконним та скасування п. п. 5, 5.44 рішення Бердянської міської ради № 38 від 28 січня 2010 року про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування його державної реєстрації та повернення земельної ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_2, який діє від імені ОСОБА_3, на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 5 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року Бердянський міжрайонний прокурор в інтересах держави звернувся до суду з указаним позовом. Зазначав, що проведеною прокуратурою перевіркою встановлено, що п. 5 та п. 5.44 рішення 78 сесії Бердянської міської ради V скликання від 28 січня 2010 року № 38 «Про передачу в оренду, продовження терміну розробки проекту відведення та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» затверджено проект відведення земельних ділянок та передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 0,1 га, з присвоєнням поштової адреси: АДРЕСА_1 для індивідуального дачного будівництва. На підставі зазначеного рішення 16 квітня 2010 року за

ОСОБА_1 проведена державна реєстрація за реєстраційним номером НОМЕР_2 державного акта на право власності на зазначену земельну ділянку серії НОМЕР_3 (кадастровий номер НОМЕР_4). Згідно Генерального плану м. Бердянська, затвердженого рішенням Бердянської міської ради від 25 червня 2009 року № 8, зазначені у рішенні території запроектовані для розміщення оздоровчих установ та установ відпочинку, зелених насаджень загального користування, громадських центрів. Відповідно до п. 3.39 ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень» - будівництво нових дачних районів в межах міських населених пунктів не допускається. Перевіркою також встановлено, що станом на час прийняття Бердянською міською радою рішення від 25 лютого 2010 року № 41 «Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» посадовими особами виконкому міськради не розроблена та відповідно Бердянською міською радою не затверджена передбачена Законом України «Про планування і забудову територій» містобудівна документація м. Бердянська, а саме відсутні детальні плани територій окремих районів міста, зокрема території Бердянської коси. За відсутності містобудівної документації м. Бердянська прийняття рішень щодо планування, забудови, проектування та будівництва об'єктів житлово-цивільного та виробничого призначення, впорядкування та благоустрою території Бердянської коси, неможливо. Також, під час винесення спірного рішення порушено порядок надання земельних ділянок у власність та вимоги ст. ст. 51, 118, 123 Земельного кодексу України, ст. ст. 88, 90 Водного кодексу України, ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації». Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов, визнати незаконним рішення про передачу ОСОБА_1 у власність земельної ділянки та виданий їй державний акт про право власності на цю земельну ділянку.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від

24 березня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 5 листопада 2014 року, позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано п. п. 5, 5.44 рішення 78 сесії Бердянської міської ради пʼятого скликання від 28 січня 2010 року «Про передачу в оренду, продовження терміну розробки проекту відведення та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок», яким передано у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1 га для ведення індивідуального дачного будівництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1 га для ведення індивідуального дачного будівництва серії НОМЕР_3, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 53 000 грн, виданий Бердянською міською радою на імʼя ОСОБА_1 та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за реєстраційним номером НОМЕР_2 від 16 квітня 2010 року (кадастровий номер НОМЕР_4) та зобовʼязано Управління Держземагентства у Бердянському районі Запорізької області скасувати його державну реєстрацію. Зобовʼязано Управління Держземагентства у Бердянському районі Запорізької області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, розташованої за адресою АДРЕСА_1 шляхом закриття Поземельної книги на земельну ділянку площею 0,1 га, розташовану за адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_4.

ОСОБА_2, який діє від імені ОСОБА_1, звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарги про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення судових рішень без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2, який діє від імені ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від

24 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від

5 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Наумчук
Судді:В.О. Кузнєцов Г.І. Мостова