УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Висоцької В.С., Кафідової О.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на майно, набуте під час шлюбу, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ майна та визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 15 січня 2015 року, рішення апеляційного суду Харківської області від 25 березня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, вимоги якого уточнила в ході розгляду справи, просила визнати за позивачем право власності на Ѕ майна, набутого під час шлюбу з ОСОБА_5, а саме на: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 53,3 кв. м; металевий контейнер, розміром 2,5х3,0х2,4 м, розташований за адресою: АДРЕСА_2; гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_3.

У жовтні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на 100 % спірної трикімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 53,3 кв. м; зобов'язати його сплатити на користь ОСОБА_4 суму грошових коштів у розмірі 4550 грн, що становить вартість 2,8% у загальній площі спірної квартири; визнати за позивачем та відповідачем право власності на Ѕ спільного майна, а саме на: металевий контейнер, розміром 2,5х3,0х2,4 м, розташований за адресою: АДРЕСА_2; гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_3.

Рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 15 січня 2015 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ майна, набутого під час шлюбу з ОСОБА_5, а саме на: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 53,3 кв. м; металевий контейнер, розміром 2,5х3,0х2,4 м, розташований за адресою: АДРЕСА_2; гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_3. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Зустрічний позов залишено без задоволення.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 25 березня 2015 року рішення районного суду змінено. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 39/250, а за ОСОБА_5 - на 211/250 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 53,3 кв. м, житловою - 33,4 кв. м. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. В іншій частині рішення не оскаржувалось і судом апеляційної інстанції не переглядалось.

Представник позивача за зустрічним позовом, не погоджуючись з даними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити зустрічні позовні вимоги.

Дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами попередніх інстанцій повно встановлені фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовані норми матеріального права та процесуального права до спірних правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для його скасування. При цьому, змінив його в частині розподілу ідеальних часток за кожним у житловому будинку на спірну трикімнатну квартиру.

Апеляційний суд, змінюючи рішення суду першої інстанції, виходив з того, що спірна квартира була придбана за кошти від продажу квартири, яка була особистою приватною власністю ОСОБА_5 При цьому врахував, що частка ОСОБА_4 у придбанні спірної квартири складає 25250 грн, правомірно визнав за ОСОБА_4 право власності на 39/250 частини трикімнатної квартири.

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 15 січня 2015 року, рішення апеляційного суду Харківської області від 25 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.С. Висоцька
О.В. Кафідова