Справа № 502/2930/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

в складі:

головуючого судді Тюміна О.Г.,

при секретарі Ботнар А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кілія Одеської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Кілійської міської ради Одеської області

про

встановлення факту належності та визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася 02.12.2014 року до Кілійського районного суду Одеської області із зазначеним позовом, у якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2, який на день смерті проживав в АДРЕСА_1. Після його смерті відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок в АДРЕСА_1. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті батька. Під час звернення до нотаріальної контори щодо оформлення права власності на житловий будинок, позивач отримала роз'яснення, що правовстановлюючий документ на житловий будинок відсутній, право власності не зареєстровано та у разі смерті одного з власників нерухомого майна, реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ на це майно відсутній, питання визначення належності цього майна померлому власнику та наступного власника, якими є позивач повинно вирішуватись в судовому порядку.

Позивач до суду не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання заявлених позовних вимог.

Відповідач оповіщений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду справи, до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог.

В зв'язку з тим, що розгляд справи проведено за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм не здійснювалось, що узгоджується з положеннями ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши докази, надані сторонами у справі, та розглянувши справу в межах позовних вимог, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1, виданого Кілійським райбюро РАЦС 29.09.1954 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб. /а.с. 23/

Рішення виконавчого комітету Кілійської міської ради Одеської області № 439 від 18.12.1957 року та акту від 19.12.1957 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виділено земельну ділянку по АДРЕСА_1, площею 600 кв.м. для індивідуального будівництва. /а.с. 12, 14/

Згідно договору від 16.01.1958 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передано в безстрокове користування ділянку для будівництва житлового будинку на праві особистої власноті за адресою: АДРЕСА_1, площею 600 кв.м. /а.с. 13/

16 січня 1961 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надано дозвіл на будівництво житлового будинку в АДРЕСА_1. /а.с. 15/

Відповідно до акту про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, введено в експлуатацію в 1969 році. /а.с. 16/

Як вбачається із виписки з рішення виконавчого комітету Кілійської міської ради № 190 від 30 серпня 1979 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надано дозвіл на будівництво господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1. /а.с. 17/

Відповідно до виписки із рішення виконавчого комітету Кілійської міської ради №211 від 25 липня 1997 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передано в постійне користування земельну ділянку загальною площею 653 кв.м. за адресою; АДРЕСА_1. /а.с. 20/

Відповідно до довідки Кілійської міської ради №02-7А/107 від 10.02.2015 року, по АДРЕСА_1 була проведена зміна нумерації житлового будинку з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1. /а.с. 30а/

Згідно матеріалів технічної інвентаризації, проведеної Кілійським РБТІ 07 лютого 2014 року житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 75,7 кв.м., житловою площею 40,6 кв.м., в цілому складається з: літ. А - житлового будинку, літ. а - веранда, літ. Б - сарай, літ. б - навіс, літ. В - баня, літ. Г - сарай, літ. Д - убиральня, літ. Е - гараж, літ. Ж - кухня, літ. З - сарай, літ. з - навіс, 1 - ворота/хвіртка, 2-3 - огорожа, 4 - водопровід, І-ІІ замощення. /а.с. 8-11/

Відповідно до довідки районного бюро технічної інвентаризації від 07.02.2014 року № 72 право власності на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано. /а.с. 7/

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1, але правовстановлюючі документи на їх ім'я відсутні, що є підставою для встановлення факту належності будинку їм на праві власності.

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 05.06.1973 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3. /а.с. 24/

Зміна прізвища позивачем з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 13.05.1978 року. /а.с. 37/

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3. /а.с. 22/

Після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, відкрилася спадщина на належну їй 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки державного нотаріуса Кілійської районної державної нотаріальної контори від 21.01.2015 року №37/01-16 після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, спадкова справа №19/2014 була заведена 23 січня 2014 року за заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину від імені ОСОБА_2. Інших заяв не надходило. /а.с 29/

Відповідно до побудинкової книги на день смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1, були зареєстровані: ОСОБА_2. /а.с. 18-19/

Отже, спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_3, а саме 1/2 частину спірного житлового будинку, як спадкоємець за законом, прийняв ОСОБА_2, так як був зареєстрований за однією адресою зі спадкодавцем та подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину до нотаріальної контори. В результаті чого ОСОБА_2 став власником житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції Одеської області 27.05.2014 року ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. /а.с. 21/

Після смерті ОСОБА_2, відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки державного нотаріуса Кілійської районної державної нотаріальної контори від 21.01.2015 року №37/01-16 після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкова справа №383/2014 була заведена 31 жовтня 2014 року за заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину від імені ОСОБА_1. Інших заяв не надходило. /а.с 29/

Відповідно до листа державного нотаріуса Кілійської районної державної нотаріальної контори від 29.11.2014 року №1242/02-14 оформлення свідоцтва про право на житловий будинок в порядку спадкування не можливо в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на ім'я спадкодавця. /а.с. 4/

При вирішенні справи судом враховано відповідні положення законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

За правилами ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого їх встановлення.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Зважаючи на встановлені обставини та досліджені докази, суд приходить до висновку, що вимоги про встановлення факту належності житлового будинку ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які є батьками позивача та визнання права власності позивача на спадкове майно, є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно, перешкоджає позивачу, яка є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2, оформити спадкове майно в нотаріальній конторі.

Стосовно вимог про визнання за позивачем права власності на грошові внески, відкритих на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суд враховує приписи, зазначені в постанові Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», - при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Оскільки позивачем суду не надано відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на грошові внески, що належали спадкодавцеві, вимога про визнання права власності на зазначене спадкове майно задоволенню не підлягає.

За наведених позивачем обставин та наданих доказів, суд визнає позов та таким, що підлягає частковому задоволенню

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Встановити факт належностіОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, житлового будинку в АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 75,7 кв.м., житловою площею 40,6 кв.м., в цілому складається з: літ. А - житлового будинку, літ. а - веранда, літ. Б - сарай, літ. б - навіс, літ. В - баня, літ. Г - сарай, літ. Д - убиральня, літ. Е - гараж, літ. Ж - кухня, літ. З - сарай, літ. з - навіс, 1 - ворота/хвіртка, 2-3 - огорожа, 4 - водопровід, І-ІІ замощення, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. Г. Тюмін