АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7092/15 Справа № 183/2274/15 Головуючий у 1 й інстанції - Березюк В. В. Доповідач - Петешенкова М.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Черненкової Л.А., Пономарь З.М.

при секретарі - Прудченко В.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Птахівниче» на заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2015 року у цивільній справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Птахівниче» до ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Птахівниче» (в подальшому СТОВ «Птахівниче») звернулося до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 12 січня 2005 року між СТОВ «Птахівниче» та ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки, загальною площею 5,290 га, яка розташована на території Перещепинської міської ради Дніпропетровської області, строком на 5 років. Даний договір зареєстровано в Новомосковському райвідділі ДРФ ЦДЗК за № 04:05:126:00171 від 20 січня 2005 року.

16 січня 2009 року між тими самими сторонами укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки і внесено зміни до пункту 3.1, а саме, поновлено договір на той самий термін.

20 січня 2015 року термін дії договору оренд земельної ділянки сплинув, однак до теперішнього часу вони користуються земельною ділянкою відповідно до договору оренди земельної ділянки.

16 січня 2014 року на адресу ОСОБА_2 направлено лист з пропозицією укласти додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки та поновити його на той самий термін. Будь яких заперечень з боку орендодавця на адресу товариства не надходило.

20 лютого 2015 року на адресу відповідача надіслано додаткову угоду про зміну умов договору оренди земельної ділянки, яку ОСОБА_2 залишив без відповіді.

Посилаючись на положення ст. 33 Закону України «Про оренду землі», вважає спірний договір поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

У зв'язку із вищенаведеним, просить зобов'язати ОСОБА_2 укласти додаткову угоду зі СТОВ «Птахівниче» та внести зміни в п.3.1. договору оренди земельної ділянки № 57 зареєстрованого Новомосковським райвідділом ДРФ ЦДЗК за № 04:05:126:00171 від 20 січня 2005 року, а саме: договір продовжено сторонами строком на 15 років з моменту реєстрації договору № 57 від 12 січня 2005 року.

Заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2015 року у задоволенні позовних вимог СТОВ «Птахівниче» відмовлено (а.с.49-51).

Не погодившись із заочним рішенням суду, СТОВ «Птахівниче» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги (а.с.54-59).

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка, загальною площею 5,290 га, яка розташована на території Перещепинської міської ради Дніпропетровської області. цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 02 квітня 2001 року.

12 січня 2005 року між СТОВ «Птахівниче» та ОСОБА_2 укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки, строком на п»ять років, починаючи від дня його державної реєстрації, яка була здійснена 20 січня 2005 року. (а.с.9-10).

Згідно акту прийому-передачі земельної ділянки за договором оренди № 57 від 12 січня 2005 року, ОСОБА_2 передав СТОВ «Птахівниче» земельну ділянку за договором оренди земельної ділянки (а.с.11).

Зі змісту додаткової угоди від 16 січня 2009 року про зміну умов договору оренди земельної ділянки № 57 від 12 січня 2005 року слідує, що сторони змінили строк дії договору - до 10 років з моменту реєстрації договору № 57. Змінено також й розмір орендної плати, яка складає 3 % від вартості земельної ділянки. Розмір орендної плати в грошовому відношенні складає 2 500 грн. (а.с.8).

Відповідно до додаткової угоди від 20 лютого 2015 року про зміну умов договору оренди земельної ділянки № 57 від 12 січня 2005 року, сторонами змінено строк дії договору - до 15 років з моменту реєстрації договору № 57, однак підпису ОСОБА_2 відповідний документ не містить (а.с.14).

16 січня 2015 року та 23 березня 2015 року СТОВ «Птахівниче» надіслано на адресу ОСОБА_2 додаткову угоду про зміну умов договору оренди земельної ділянки, і телеграму з запрошенням прибути до підприємства для вирішення питання укладення договору (а.с.15).

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову виходив з того, що права позивача у розумінні вимог ст. 3 ЦПК України не порушені, а тому обраний ним спосіб захисту прав не відповідає фактичним обставинам.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають чинному законодавству і обставинам справи з урахуванням наступного.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Саме така правова позиція висловлена в постановах ВСУ від 25 грудня 2013 року по справам № 6-78цс13 та 6-94цс13.

Відповідно до вимог ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно ст.33 Закону України «Про оренду землі» N 161-XIV від 06 жовтня 1998 року (в редакції, чинній станом на 27 червня 2011 року), по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється з: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Згідно вимог ст.152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав;б)відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;ґ) відшкодування заподіяних збитків;д)застосування інших, передбачених законом, способів.

Аналізуючи наведене, колегія суддів вважає, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не тільки не відповідає положенням ст. 3 ЦПК України, але й не узгоджується з визначеними ст.152 ЗК України способами захисту прав на земельні ділянки.

Доводи апеляційної скарги про ухилення відповідача від укладення додаткової угоди до договору оренди землі, не можуть прийматися судом до уваги як належні, оскільки суперечать чинному законодавству, з огляду на наступне.

Згідно ст. 30 ЗУ «Про оренду» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За змістом Пленуму Верховного Суду України у постанові від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (із змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 19 березня 2010 року) звернув увагу судів на наступне: «Враховуючи вимоги статей 203, 215 ЦК України про недійсність правочину, переукладення договору оренди земельної частки (паю) після виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки і одержання власником земельної частки (паю) державного акта на право власності на земельну ділянку можливе лише за наявності волевиявлення на те сторін».

Зауважуючи, що із матеріалів справи, не вбачається волевиявлення відповідача ОСОБА_2 на укладення додаткової угоди до договору оренди вказаної земельної ділянки та у відповідності до ст. 41 Конституції України, якою передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним, то доводи апеляційної скарги є необґрунтованим такими, що не ґрунтуються на нормах права і задоволенню не підлягать.

Таким чином доводи скарги не спростовують правильність висновків в ухваленому рішенні, протирічать вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, встановленим обставинам і матеріалам справи, не є суттєвими для правильного вирішення спору, зводяться до переоцінки доказів по справі.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено. Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Птахівниче» - відхилити.

Заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: М.Ю. Петешенкова

Л.А. Черненкова

З.М. Пономарь