Справа № 450/2144/14 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/783/1055/15 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Бакуса В.Я., Гірник Т.А.,

секретар: Глинський О.А.,

за участі прокурора Лящука Т.І., представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 жовтня 2014 року у справі за позовом прокурора Пустомитівського району Львівської області в інтересах держави в особі Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 жовтня 2014 року позовні вимоги прокурора Пустомитівського району Львівської області в інтересах держави в особі Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області задоволено. Зобов'язано витребувати у ОСОБА_2 земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0535 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться в с. Миколаїв, Пустомитівського району, Львівської області та повернуто її територіальній громаді с. Миколаїв, Пустомитівського району, Львівської області. Вирішено питання судових витрат.

Вказане рішення оскаржив ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2

В апеляційній скарзі просить рішення скасувати та визнати право власності законного набувача. Вважає, що даним рішенням порушені норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що позивачем придбане майно за відплатним договором та такий не знав і не міг знати про те, що воно придбане в особи, яка не мала права його відчужувати. Судом не взято до уваги, що на земельній ділянці по АДРЕСА_1 розташований жилий будинок, збудований в 1946 році, власником якого являється відповідач на підставі Договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Юзвою Н.Б. 30.07.2013 року. Також, зазначає, що Миколаївська сільська рада Пустомитівського району повідомляла, що не зверталась до Прокуратури Пустомитівського району Львівської області щодо представництва її інтересів в суді першої інстанції, щодо справи де відповідачами виступає ОСОБА_5 або ОСОБА_2

Представник позивача та відповідач у судове засідання не з'явилися, причин неявки не повідомили, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності зважаючи, що такі особи повідомлялись про час та місце розгляду справи належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 305 ЦПК України та те, що інтереси відповідача у судовому засіданні захищав представник.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача на підтримання апеляційної скарги, прокурора - в заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Як вбачається із змісту оскаржуваного рішення, суд першої інстанції задовольняючи позов прокурора виходив з того, що судовими рішеннями доведено протиправність набуття спірної земельної ділянки ОСОБА_5 Незважаючи на це нею спірну ділянку відчужено відповідачу ОСОБА_2 Зважаючи на вказане земельна ділянка, незаконно вибувши із законного володіння територіальної громади Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, незаконно перейшла у власність відповідача, а тому підлягає витребуванню у нього згідно ст.ст. 13, 15, 16, 387, 388, 1212 ЦК України та п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав".

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції обґрунтованими, такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону, доводи ж апеляційної скарги - безпідставними.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорювалось постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 6.08.2013 року, яка набрала законної сили 17.08.2013 року та є чинною було визнано незаконним та скасовано рішення Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №116 від 2.01.2013 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки та передачу у власність земельних ділянок для обслуговування житлового будинку та господарських споруд ОСОБА_7 площею 0,25 га та ОСОБА_5 площею 0,0534 га.

На підставі вказаного рішення сільської ради 5.06.2013 року ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право власності на земельну ділянку та здійснено державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку (свідоцтво про право власності, судові рішення Пустомитівського районного суду Львівської області та Львівського окружного адміністративного суду, а.с. 37, 5-9).

Після скасування вказаного рішення органу місцевого самоврядування, видане на його основі свідоцтво про право власності на земельну ділянку та здійснену реєстрацію права власності на спірну ділянку не слід вважати такими, що свідчать про законне володіння ОСОБА_5 на праві власності згаданим спірним об'єктом нерухомості (земельною ділянкою).

Незважаючи на вказане, після скасування згаданого рішення органу місцевого самоврядування ОСОБА_5 30.01.2014 року укладає договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки з відповідачем та фактчино не маючи на це правових підстав відчужує спірну земельну дяілянку, а саме 30.01.2014 року. На даний час власником такої зареєстрвоаний відповідач ОСОБА_2 (витяги з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 10, 49).

Зважаючи на вказане, а саме те, що на час укладення договору купівлі-продажу земельна ділянка вибула із володіння продавця ОСОБА_5 та законним власником такої стала територіальна громада Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, ОСОБА_5 не вправі була таку відчужувати та відчужуючи таку на користь відповідача фактично незаконно вилучила таку із законного володіння територіальної громади та передала у власність відповідачу.

Зважаючи на вказане таке набуття відповідачем права власності на земельну ділянку не слід вважати законним, а тому вимоги прокурора в інтересах територіальної громади про витребування такої з незаконного володіння відповідача слід вважати обґрунтованими та такими, що вірно задоволені судом.

Крім цього, слід вказати, що в подальшому Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29.04.2014 року, що набрала законної сили та є чинною на даний час, також, було визнано протиправною та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора РС Пустомитівського РУЮ Львівської області від 5.06.2013 року про право власності ОСОБА_5 на спірну ділянку.

Зважаючи на вказане рішення суду відповідає вимогам закону, зокрема і ст.ст. 79-1, 125, 126 Земельного кодексу України та обставинам справи.

Доводи ж апеляційної скарги не слід вважати обґрунтованими.

Щодо, доводів скарги про те, що відповідач є власником будинку, що розташований на спірній ділянці та придбав його у тої ж ОСОБА_5 30.07.2013 року згідно договору купівлі-продажу, то такі доводи жодним чином не спростовують того факту, що спірна земельна ділянка набута ним неправомірно.

Що ж до доводів про те, що відповідач не знав і не міг знати, що земельна ділянка придбана ним в особи, яка не мала права її продавати, тобто він є добросовісним набувачем та майно не може бути витребувано у нього, то слід вказати, що ділянка вибула із володіння власника (територіальної громади) не з її волі, а тому згідно п.3 ч.1 ст. 388 ЦК України може бути витребувана і у добросовісного набувача.

Що ж до доводів скарги про те, що Миколаївська сільська рада Пустомитівського району Львівської області не зверталась до прокурора з проханням про звернення з даним позовом до суду для захисту її інтересів та вважає, що ОСОБА_5 є єдиним законним власником спірної ділянки, то слід вказати, що у матеріалах справи жодних заяв, рішень виконавчого комітету чи сесії Миколаївської сільської ради про те, що вони не підтримують даний позов як на стадії його розгляду у суді першої інстанції, так і апеляційної, - немає та питання про їх (заяв) вирішення не ставилось на обговорення осіб, що беруть участь у справі та такі судом не вирішувались. Крім цього, в силу своїх повноважень (ст. 121 Конституції України, ст.36-1 Закону України "Про прокуратуру" в ред. чинній на час звернення до суду з даним позовом) прокурор вправі самостійно визначати факти порушення інтересів держави в тих чи інших правовідносинах та вправі звертатись до суду за їх захистом (звертаючись до суду в інтересах держави в особі тих чи інших державних органів, органів місцевого самоврядування, тощо), зокрема, і у даному випадку. Твердження сільської ради про законність володіння ділянкою ОСОБА_5 спростовується наведеним.

Решта доводів скарги вірних висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому таку слід визнати необґрунтованою та відхилити, рішення ж суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: В.Я. Бакус

Т.А. Гірник