Провадження №2/748/161/15
Єдиний унікальний № 748/186/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді: Хоменко Л.В.,

при секретарі: Грибановській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за кредитним договором № CNXRRX07870334 від 04 лютого 2008 року у розмірі 18 685 грн. 72 коп. та судові витрати у сумі 243 грн. 60 коп. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до умов договору банк надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 7 800 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 04 лютого 2010 року. У порушення зазначених умов договору відповідач своє забов'язання не виконав належним чином. Станом на 25 листопада 2014 року заборгованість становить 18 685 грн. 72 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 17 319 грн. 73 коп., а також штрафів в сумі 1 365 грн. 99 коп. Оскільки відповідачем кредитні зобов'язання не виконані, сума боргу підлягає примусовому стягненню.

У процесі розгляду справи позивач змешив позовні вимоги та з урахуванням того, що рішенням Чернігівського районного суду від 16 березня 2012 року стягнуто з відповідача заборгованість станом на 17 лютого 2012 року у сумі 13 551 грн. 39 коп., просить стягнути пеню у сумі 8 047 грн. 56 коп, штраф у сумі 500 грн., штраф у сумі 402 грн. 37 коп., а всього 8 949 грн. 93 коп.

У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та уточнюючу заяву про уточнення позовних вимог, зазначив, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав. Його заперечення зводяться до того, що відсотки за користування кредитом, комісія за користування кредитом, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання є безпідставними, оскільки стягнуті судовим рішенням. Кредитний договір вважається розірваним з моменту винесенням рішення суду. Крім того, до вимог позивача просив застосувати позовну давність.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

04 лютого 2008 року між Приватбанком та відповідачем ОСОБА_2 укладений кредитний договір, згідно якого банк зобов'язувався надати позичальнику строковий кредит у розмірі 7 800 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, сплатою відсотків, винагороди, комісії у строки, зазначені у заяві та умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), з кінцевим терміном повернення до 04 лютого 2010 року. Банк свої зобов'язання за вказаним кредитним договором виконав і надав кредитні кошти позичальнику в повному обсязі.

Рішенням Чернігівського районного суду від 16 березня 2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість у розмірі 13 551 грн. 39 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 5 896 грн. 16 коп.; заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 438 грн. 43 коп.; заборгованості по комісії за користуванням кредитом в сумі 1 216 грн. 80 коп., неустойки (пеня та штрафи) у сумі 6 000 грн. (а.с.30). З мотивувальної частини рішення вбачається, що суд відповідно до вимог ч.3 ст. 551 ЦК України зменшив розмір неустойки з урахуванням складу сім'ї відповідача та значного перевищення розміру неустойки розміру шкоди. Тобто саме в частині стягнення пені та штрафів суд задовольнив позов частково, обмеживши їх до 6 000 грн., фактично в іншій частині відмовив у позові.

Згідно розрахунку позивач просить стягнути з відповідача пеню у сумі 8 047 грн. 56 коп, штраф у сумі 500 грн., штраф у сумі 402 грн. 37 коп., а всього 8 949 грн. 93 коп., яка утворилась за період з 18 лютого 2012 року по 18 березня 2015 року.

Відповідно до п.2.1 умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) банк зобов'язується надати позичальнику кредит шляхом перерахування на рахунок торговельно-сервісному підприємству. Строк, термін повернення, розмір кредиту, цілі, відсотки, винагороди, розмір щомісячного платежу та період сплати платежів визначені в заяві позичальника, підписанням якої клієнт та банк укладають кредитно-заставний договір.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа дізналась або могла дізнатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Пунктом 5.5 укладеного між сторонами кредитного договору встановлено, що строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагород, неустойки, пені, штрафів за договором встановлюється сторонами у п'ять років (а.с.16). Згідно із ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 5.1 Умов надання споживчого кредиту передбачено, що у разі порушення позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.3 даних Умов банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочення платежу (а.с.16).

Відповідно п. 5.3 Кредитного Договору при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш, ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості.

Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року у справі №6-14цс14, і яка, згідно ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України)щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не із закінченням строку дії договору.

За умовами, які встановлені сторонами у заяві позичальника, довідки про стандартні умови кредитування ПриватБанку та орієнтовану сукупну вартість споживчого кредиту, умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) поряд із встановлення строку дії договору - з 04 лютого 2008 року по 04 лютого 2010 року сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

З розрахунку, наданого позивачем ( а.с. 8-9) вбачається, що 01 грудня 2008 року було останнє погашення відсотківза договором у сумі 179 грн. 51 коп. З цього моменту відраховується позовна давність у п'ять років. З позовом до суду банк звернувся у січні 2015 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

Крім того, суд враховує, що рішенням Чернігівського районного суду від 16 березня 2012 року з відповідача стягнуто заборгованість за кредитом, заборгованість за відсотками за користування кредитом, заборгованість по комісії за користування кредитом, пеню за несвоєчасне виконання забов'язань та штрафи ( фіксован частину та процентну складову), загальною сумою 13 551 грн. 39 коп.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 79, 88, 209, 212, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 256, 257, 258,530, 610 Цивільного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити Публічному акціонерному товариству КБ «Приватбанк» в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № CNXRRX07870334 від 04 лютого 2008 року у розмірі 8 949 грн. 93 коп., що складається з пені у сумі 8 047 грн. 56 коп, штрафу у сумі 500 грн., штрафу у сумі 402 грн. 37 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.В.Хоменко