Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживача, повернення коштів за депозитним вкладом і відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 07 листопада 2014 року та рішення Апеляційного суду Рівненської області від 26 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 березня 2014 року між сторонами було укладено договір банківського вкладу, відповідно умов якого вона передала банку грошові кошти для розміщення на депозитний рахунок строком на 3 місяці (до 06 червня 2014 року) в розмірі 23 000 грн, з нарахуванням відсотків у розмірі 18 % річних. Позивач, керуючись п. 9 вищевказаного договору у квітні та травні 2014 року надсилала заяви до відповідача з проханням достроково розірвати депозитний договір та повернути їй депозит та нараховані на нього відсотки. Однак банк не задовольнив прохання позивача в досудовому порядку та не повернув депозит із нарахованими відсотками, посилаючись на невизначеність статусу банківської системи у Криму. Разом з тим, позивач вказує, що 06 червня 2014 року термін вищевказаного договору депозиту, укладеного між нею та відповідачем, закінчився та всупереч умовам договору банк свої зобов'язання не виконав і не повернув їй суму вкладу та нараховані відсотки. Враховуючи викладене, ОСОБА_4 просила суд зобов'язати Публічне акціонерне товариство комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк» повернути їй суму вкладу в розмірі 23 000 грн та виплатити неотримані відсотки за договором у розмірі 1880,82 грн, 3% річних та інфляційні витрати у розмірі 1428,83 грн, а також моральну шкоду згідно законодавства України у розмірі, встановленому судом, враховуючи вимоги розумності та справедливості.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 07 листопада 2014 року позов задоволено частково. Зобов'язано ПАТ КБ «Приватбанк» повернути ОСОБА_4 вклад згідно умов договору від 06 березня 2014 року у розмір 23 000 грн та виплатити відсотки за період з 06 березня 2014 року по 06 червня 2014 року в розмір 1035 грн. Зобов'язано ПАТ КБ «Приватбанк» виплатити ОСОБА_4 збитки завдані невиконанням своїх зобов'язань за період з 07 червня 2014 року по 07 серпня 2014 року в розмірі 230 грн інфляційних втрат та 3 % річних від суми боргу за вказаний період у розмір 134,20 грн. У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 26 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції в частині зобов'язання ПАТ КБ «Приватбанк» виплатити ОСОБА_4 відсотки по вкладу за період з 06 березня 2014 року по 06 червня 2014 року у розмір 1035 грн, інфляційні втрати та 3 % річних за період з 07 червня 2014 року по 07 серпня 2014 року у розмірі 230 грн та 134,20 грн відповідно, а також в частині стягнення з відповідача судового збору в дохід держави скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_4 відсотки за користування вкладом за період з 06 березня 2014 року по 18 серпня 2014 року у розмірі 1858,56 грн, інфляційні втрати за період з 07 червня 2014 року по 18 серпня 2014 року в розмірі 531 грн та 3 % річних у розмірі 144,21 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат. У решті рішення місцевого суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк», посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

У поданих до суду запереченнях на касаційну скаргу ОСОБА_4 зазначає, що оскаржувані рішення місцевого суду в нескасованій частині та рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, у процесі розгляду справи судами не порушені норми матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції в нескасованій частині та рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - відхилити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судами першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувані рішення місцевого суду в нескасованій частині та апеляційного суду залишити без змін.

Доводи касаційної скарги ПАТ КБ «Приватбанк» не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом у нескасованій частині та апеляційним судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції в нескасованій частині, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив з того, що позивачем надіслано відповідачу вимогу про дострокове розірвання договору банківського вкладу на підставі пунктів 9, 11 цього договору, яка останнім безпідставно не виконана. Крім того, банк відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства. Філії не є юридичними особами, вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею Положення.

Скасовуючи рішення місцевого суду в частині позовних вимог про стягнення відсотків за користування належними позивачу грошовими коштами, інфляційних витрат, 3-х % річних та ухвалюючи в цій частині нове рішення про задоволення вказаних вимог частково, апеляційний суд вірно виходив із того, що банком взагалі не проводилися нарахування відсотків за користування коштами позивачки, тому останній зобов'язаний виплатити відсотки за весь період перебування коштів в банку, який визначила ОСОБА_4 Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору, а тому порушення виконання грошового зобов'язання виникає після закінчення стоку дії договору вкладу. Оскільки строк дії договору закінчився 06 червня 2014 року, проте, відповідач суму вкладу із нарахованими відсотками не повернув, до стягнення з банку на користь позивача підлягають також інфляційні втрати та 3 % річних за період з 07 червня 2014 року по 18 серпня 2014 року.

Також апеляційним судом наведено розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових вимог.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції в нескасованій частині та апеляційного суду не спростовують.

Отже, оскаржувані рішення місцевого суду в нескасованій частині та апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому їх слід залишити без змін, а касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 07 листопада 2014 року та рішення Апеляційного суду Рівненської області від 26 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

А.О. Леванчук Л.М. МазурТ.О. Писана