АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2427/15 Головуючий 1 інст. - Рубіжний С.О.
Справа № 639/8758/14-ц Доповідач - Бурлака І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» квітня 2015 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Кривошеіної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа - Департамент земельних відносин Харківської міської ради про визнання рішення незаконним та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним та в подальшому уточненим позовом до Харківської міської ради.

В обґрунтування свого позову посилався на те, що з 1998 року він користується земельною ділянкою, яка розташована в районі будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, на якій він збудував металевий гараж.

Зазначив, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.09.2011 року визнано за ним право власності на зазначений металевий гараж.

17.11.2011 року за ним зареєстровано право власності на вказаний гараж.

02.04.2014 року він звернувся до Харківської міської ради із заявою про передачу йому безоплатно у власність земельну ділянку, на якій розташований гараж.

Його заяву розглянуто не було, а надано відповідь від 28.04.2014 року.

Вважав, що цим рішенням порушено його право на отримання безоплатно у власність земельну ділянку для будівництва індивідуального гаража, а також порушено право розпорядження гаражем.

Просив визнати рішення Харківської міської ради від 28.04.2014 року незаконним та скасувати його; зобов'язати Харківську міську раду розглянути по суті його заяву від 02.04.2014 року про передачу у приватну власність земельної ділянки, розташованої в районі будинку АДРЕСА_1, на якій знаходиться належний йому гараж; зобов'язати Харківську міську раду у місячний строк з моменту отримання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова дати дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою відносно відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 січня 2015 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково, визнано незаконним рішення Харківської міської ради, викладене в листі від 28.04.2014 року за № О-6-6513/1-14.08-39; зобов'язано Харківську міську раду розглянути відповідно до законодавства заяву ОСОБА_1 від 02.04.2014 року про передачу у власність земельної ділянки; в іншій частині позовних вимог - відмовлено; стягнуто з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду Харківська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення - скасувати, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог та стягнути судові витрати. При цьому посилалася на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що вказана заява розглянута без порушень вимог чинного законодавства; що лист - це не рішення органу місцевого самоврядування, а інформація щодо розгляду заяви ОСОБА_1

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Харківської міської ради необхідно задовольнити частково, рішення суду - змінити.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 в частині визнання незаконним рішення Харківської міської ради, викладене в листі від 28.04.2014 року за № О-6-6513/1-14.08-39, суд першої інстанції виходив з того, що рішення за заявою ОСОБА_1 прийнято, воно є незаконним, тому підлягає скасуванню.

Проте з таким висновком суду в цій частині погодитися не можна, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної у місті Харкові Ради № 28-18 від 03 квітня 2007 року дозволено ОСОБА_1 користуватися гаражем по АДРЕСА_1 строком на 5 років.

Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 вересня 2011 року та витягу про Державну реєстрацію прав, видану Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_1 з 17 листопада 2011 року належить на праві власності металевий гараж літ. «И-1» загальною площею 17, 8 кв. м. (у дворі будинку) по АДРЕСА_1.

02 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Харківської міської ради з заявою щодо безоплатної передачі земельної ділянки площею 0,01 га, на якій знаходиться зазначений гараж.

28 квітня 2014 року ОСОБА_1 отримав відповідь від Департаменту земельних відносин, в якій йому було роз'яснено, що надання земельних ділянок для обслуговування металевих гаражів статтею 121 ЗК України не передбачено.

Проте, із зазначеної відповіді не вбачається, що Харківською міською радою за заявою ОСОБА_1 прийнято рішення.

В суді апеляційної інстанції представник Харківської міської ради належних та допустимих доказів відповідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України щодо вирішення цього питання не надав.

Таких доказів не надано і в суді першої інстанції.

Згідно з вимогами статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки такого рішення взагалі не надано, висновок суду щодо визнання його незаконним, його скасування є передчасним, у зв'язку з чим рішення суду підлягає скасуванню в цій частині за безпідставністю.

В іншій частині рішення суду, а саме в частині відмови в задоволенні позову щодо зобов'язання Харківської міської ради у місячний строк з моменту отримання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова дати дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою відносно відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу та в частині задоволення позову щодо зобов'язання Харківської міської ради розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 02.04.2014 року є законним та обґрунтованим з наступних підстав.

Статтями 40, 19 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтями 15, 19 Закону України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року із змінами та доповненнями передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам.

Пунктом 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року із змінами та доповненнями передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема регулювання земельних відносин.

Із змісту наданої відповіді вбачається, що заяву ОСОБА_1 фактично не розглянуто, тому суд першої інстанції правильно зобов'язав Харківську міську раду розглянути її.

Посилання відповідача на те, що справа повинна розглядатися в порядку адміністративного судочинства, є необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи міститься ухвала Апеляційного суду Харківської області від 09 жовтня 2014 року, яка є чинною і з якої вбачається, що спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією із сторін є фізична особа, не зважаючи на участь у них суб'єктів владних повноважень згідно зі статтею 15 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Оскільки рішення суду перевіряється в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, судова колегія вважає, що підстав для його зміни або скасування в цій частині не вбачається. Доводи апеляційної скарги висновок суду в цій частині не спростовують.

Питання щодо стягнення судового збору вирішено судом відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року із змінами та доповненнями.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.3 ч.1 ст.307, п.1 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2.ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України судова колегія,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Харківської міської ради - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 січня 2015 року - змінити, скасувавши його в частині визнання незаконним рішення Харківської міської ради Харківської області, викладене в листі від 28.04.2014 року за № О-6-6513/1-14.08-39.

В іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії