Справа № 2-1757/11
РІШЕННЯ

іменем України

„18" грудня 2014 року

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар - Прудченко В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську у порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суд із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 04.04.2008 р. між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, за яким позичальникові були надані у кредит грошові кошти в розмірі 90 891,00 доларів США, що підтверджується меморіальним ордером. Разом з тим, умовам кредитного договору було передбачено, що повернення кредиту здійснюється відповідно до графіку повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Для забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором між ОСОБА_2 та Банком був укладений договір поруки, за яким відповідач - 2 прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне і своєчасне виконання відповідачем - 1 всіх боргових зобов'язань перед банком за кредитним договором. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, у зв'язку з невиконанням кредитних зобов'язань станом на 17.06.2010 р. існує заборгованість, розмір якої складає 898 571,07 грн., з яких заборгованість за кредитом - 706 008, 53 грн., сума несплачених відсотків за користування кредитом 140 094, 56 грн., пеня за прострочення виконання зобов'язань за кредитом 52 467, 98 грн. Саме дану суму позивач й просив суд стягнути з відповідачів, як солідарних боржників. Підстави позову становлять приписи ст.ст. 526, 553, 610, 612, ч. 2 ст. 1050, ст.ст. 554, 624 ЦК України. Разом з тим, судом було задоволено клопотання ПАТ «ОТП Банк» про заміну кредитора у зобов'язанні на ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

У судове засідання позивач не з'явився, утім, в особі представника за довіреністю надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, та в якій не заперечував проти заочного розгляду справи та в якій просив суд повністю задовольнити поданий позов.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

У судове засідання відповідачі, належним чином повідомлені, повторно не з'явилися, причини неявки не повідомили, не надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, не скористалися правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.

Врахувавши заяву представника позивача та дослідивши докази в межа заявлених суду вимог згін ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю з огляду на такі встановлені обставини.

04.04.2008 р. між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, за яким позичальникові були надані у кредит грошові кошти в розмірі 90 891,00 доларів США, що підтверджується меморіальним ордером. Укладаючи договір, сторони за ним передбачили, що повернення кредиту здійснюється відповідно до графіку повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом.

Для забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором між ОСОБА_2 та Банком був укладений договір поруки, за яким відповідач - 2 прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне і своєчасне виконання відповідачем - 1 всіх боргових зобов'язань перед банком за кредитним договором. Утім, у зв'язку з невиконанням кредитних зобов'язань станом на 17.06.2010 р. існує заборгованість, розмір якої складає 898 571,07 грн., з яких заборгованість за кредитом - 706 008, 53 грн., сума несплачених відсотків за користування кредитом 140 094, 56 грн., пеня за прострочення виконання зобов'язань за кредитом 52 467, 98 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

Банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 закону України «Про банки та банківську діяльність»); за ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, та відповідачі не скористувалися правом брати участь у судовому засіданні та правом надання заперечень проти позову, не заперечували проти правильності зробленого позивачем розрахунку, через що розмір заборгованості є обставиною, яка не підлягає доказуванню (ч. 1 ст. 61 ЦПК України), позов підлягає задоволенню. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

При ухваленні даного рішення враховується також те, що, укладаючи кредитний договір в іноземній валюті, відповідач -1 приймав на себе певні ризики, та, виходячи із змісту статей 1046, 1054 ЦК України, відповідальність за валютні ризики лежить саме на позичальнику.

Відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, як це передбачено статтею 617 ЦК України.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України).

Отже, позивач зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства.

Разом з тим, приймаючи рішення щодо заявлених позивачем вимог, суд враховує, що кредитний договір є дійсним і неоспореним, є актом волевиявлення сторін, що підтверджує їх згоду виконувати умови, які вони для себе передбачили, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі та ухвалення про стягнення з відповідачів, як солідарних боржників, на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 04.04.2008 р. №ML-300/167/2008 в сумі 898 571,07 грн., з яких заборгованість за кредитом - 706 008, 53 грн., сума несплачених відсотків за користування кредитом 140 094, 56 грн., пеня за прострочення виконання зобов'язань за кредитом 52 467, 98 грн.

Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 11, 15, ч. 1 ст. 88, ст.ст. 212, 214-215, 218, 224, 226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер фізичної особи НОМЕР_1, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер фізичної особи НОМЕР_2, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором від 04.04.2008 р. №ML-300/167/2008 в сумі 898 571,07 грн., з яких заборгованість за кредитом - 706 008, 53 грн., сума несплачених відсотків за користування кредитом 140 094, 56 грн., пеня за прострочення виконання зобов'язань за кредитом 52 467, 98 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер фізичної особи НОМЕР_1, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер фізичної особи НОМЕР_2, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судові витрати, пов'язані із сплатою судового збору в розмірі 850,00 грн. з кожного з відповідачів окремо та оплатою витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 60,00 грн. з кожного з відповідачів окремо.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України: рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В.Спаї