УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М.,

Писаної Т.О., Юровської Г.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору поруки припиненим за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 липня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 5 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 29 лютого 2008 року між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір на суму 14 930 дол. США, який він зобов'язався повернути відповідно до графіку погашення кредиту та сплатити відсотки за користування кредитом в строк до 2 березня 2015 року. Того ж дня з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_3 між банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого остання поручилась солідарно відповідати перед банком за кредитними зобов'язаннями позичальника. У зв'язку з невиконанням ОСОБА_3 умов кредитного договору утворилась заборгованість, яка станом на 9 січня 2013 року в гривневому еквіваленті по курсу Національного банку України становить 184 443 грн. 91 коп. Оскільки до ПАТ «Дельта банк» за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами перейшло право вимоги за вказаним кредитним договором, позивач просив суд стягнути заборгованість з відповідачів у солідарному порядку на його користь.

У червні 2013 року ОСОБА_4 звернуласьдо суду із зустрічним позовом до ПАТ «Дельта Банк», АТ «УкрСиббанк» про визнання договору поруки від 29 лютого 2008 року таким, що припинив свою дію, посилаючись на те, що між нею та АТ «УкрСиббанк» було укладено договір поруки, згідно якого вона виступила поручителем за зобов'язаннями ОСОБА_3, які виникли з кредитного договору від 29 лютого 2008 року. Посилаючись на те, що 8 грудня 2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ПАТ «дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого ПАТ «дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора. Однак, її не було повідомлено про зміну кредитора. Також не має жодних підтверджень того, що кредитний договір від 29 лютого 2013 року міститься в переліку кредитних договорів, за яким здійснювалось відступлення права вимоги за кредитами або в акті прийому-передач вимог. Жодних повідомлень про невиконання основного зобов'язання від ПАТ «Дельта Банк» не надходило, не було вчасно пред'явлено позову до неї, як поручителя, а тому строк позовної давності слід вважати пропущеним. Даний факт позбавив її можливості своєчасно виконати свої зобов'язання, як поручителя та не допустити нарахування пені.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 липня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 5 лютого 2015 року, позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено. Стягнуто солідарно із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 184 443 грн. 91 коп. Вирішено питання про судовий збір. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення в частині солідарного стягнення з неї боргу за кредитним договором та в частині відмови у задоволенні її зустрічного позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до неї про солідарне стягнення боргу відмовити, а зустрічний її позов задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди, вирішуючи спір виходили із того, що у банка виникло право звернення з вимогою про стягнення солідарно з ОСОБА_4, як з поручителя, заборгованості в зв'язку із невиконанням взятих за договором поруки зобов'язань, та остання повинна солідарно відповідати за зобов'язаннями позичальника.

Такий висновок судів є правильним, відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального права, які правильно застосовані з огляду на наступне

Судами встановлено, що відповідно до договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу від 29 лютого 2008 року АТ «УкрСиббанк» було надано ОСОБА_3 кредит в сумі 14 930 дол. США, що еквівалентно 75 396 грн. 50 коп. за курсом Національного банку України на момент укладення договору.

ОСОБА_3 зобов'язувався повернути кредит відповідно до графіку погашення кредиту та сплатити відсотки в строк до 2 березня 2015 року.

З метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобов'язань за кредитним договором позичальник передав в заставу банку транспортний засіб марки «SKODA», модель «Fabia», 2007 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно із договором поруки від 29 лютого 2008 року, укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4, остання зобов'язувалась солідарно відповідати перед кредитором по зобов'язаннях ОСОБА_3

8 лютого 2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимог за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «УкрСиббанк» передало ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитами та забезпечувальними договорами, унаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк», як кредитора у зазначених зобов'язаннях.

У зв'язку із невиконанням ОСОБА_3 умов кредитного договору утворилась заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк», яка станом на 9 січня 2013 року в гривневому еквіваленті по курсу Національного банку України становить 184 443 грн. 91 коп.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За змістом указаних норм матеріального права поручитель, хоча і пов'язаний з боржником певними зобов'язальними відносинами, є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. Поручитель, зокрема, має право висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 цього Кодексу).

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Пред'явлення вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

У п. 3.1 договору поруки визначено, що дія цього договору закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору чи виконанням поручителем своїх зобов'язань, згідно з умовами цього договору.

Отже, договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення усіх зобов'язань боржника за кредитним договором, а у кредитному договорі строк виконання зобов'язання чітко визначений - строк повного погашення кредиту - 2 березня 2015 року.

З матеріалів справи вбачається, що на час звернення банку до суду із зазначеним позовом кредитний договір не було розірвано, його дія не припинена, банк в односторонньому порядку договір кредиту не розривав та не встановлював новий термін виконання договору.

Стягуючи з поручителя у солідарному порядку кредитні кошти, суди, виходили із того, що в укладеному між сторонами договорі поруки не встановлено строк припинення поруки, а у кредитному договорі чітко визначено строк виконання основного зобов'язання - 2 березня 2015 року, від якого й має відраховуватись шестимісячний термін пред'явлення вимоги до поручителя, проте такий строк не настав. Оскільки строк пред'явлення вимоги до поручителя не настав, відтак й відсутні правові підстави для задоволення зустрічного позову про припинення договору поруки.

Такі висновки судів є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судами не було порушено норми цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Разом із тим, факт неповідомлення поручителя про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов'язання у повному обсязі не є підставою для звільнення поручителя від виконання зобов'язань взагалі.

Згідно зі ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновки судів попередніх інстанцій не спростовують.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалені у справі судові рішення в частині позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ПАТ «Дельта Банк», АТ «УкрСиббанк» про визнання договору поруки припиненим відповідають вимогам чинного законодавства щодо законності й обґрунтованості та підлягають залишенню без змін.

Судові рішення в частині стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_3 не оскаржені, тому в касаційному порядку не переглядаються (ч. 1 ст. 335 ЦПК України).

Керуючись ч. 1 ст. 336, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 липня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 5 лютого 2015 року в частині позову публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором; зустрічного позову ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору поруки припиненим залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді:А.О. Леванчук
Л.М. Мазур
Т.О. Писана
Г.В. Юровська