АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9494/15 Справа № 202/4979/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Слюсар Л.П. Доповідач - Каратаєва Л.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Кочкової Н.О., Рудь В.В.

за участю секретаря - Добролюбовій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2015 року у задоволені позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалите нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу , виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, котрим суд виконав всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, прийняте на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.

Вказані вимоги ЦПК України суд першої інстанції не врахував.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.309 ЦПК підставами для скасування рішення суду першої інстанції ї ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції послався на наявність квитанцій, що надані відповідачем, щодо погашення боргу, а також на те, що позивачем в порушення вимог ст. 131 ЦПК України не надано належних доказів на підтвердження правильності розрахунку заборгованості, а також не надання позивачем документального підтвердження реалізації предмета застави - автомобіля IDEAL CH 7111 B, 2007 року випуску, тип т/з легковий автомобіль, № кузова/шасі НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_2, переданого у заклад та зарахування даних коштів в рахунок погашення заборгованості, а в разі відсутності реалізації, не надання документів, які відображають причину, через яку така реалізація не відбулася та наступні дії банку, щодо розпорядження майном.

Проте, з такими підставами відмови у задоволенні позовних вимог колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_4 був укладений кредитно-заставний договір № DOI4AN90940355 від 30 квітня 2008 року, згідно до якого банк зобов'язався надати відповідачу у строкове платне користування грошові кошти у сумі 11 842,37 доларів США зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 29.04.2015 року.

З метою забезпечення виконання вказаного кредитного договору 20 жовтня 2010 року між ПАТ «Акцент Банк» та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір поруки № 167, за умовами якого ПАТ «Акцент Банк» взяв на себе зобов'язання у випадку неналежного виконання боржником зобов'язань за зазначеними кредитним договором відповідати перед банком нарівні з боржником як солідарні боржники (п.4 договору поруки), з розміром відповідальності поручителя перед кредитором 10000 грн.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_4 умов договору заборгованість станом на 14 листопада 2012 року склала 16 048,05 доларів США (що у еквіваленті становить 128 272,07 грн.), де: 6 837,83 доларів США (що еквівалентно 54 634,26 грн.) - основний борг за кредитом, 3 337,20 доларів США (що еквівалентно 26 664,23 грн.) - заборгованість по виплаті відсотків, 1 154,22 доларів США (що еквівалентно 9 222,22 грн.) - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 3 924,82 доларів США (що еквівалентно 31 359,31 грн.) - пеня по простроченій заборгованість за кредитом, 31,28 долар США (що еквівалентно 249,93 грн.) - штраф (фіксована частина), 762,70 долара США (що еквівалентно 6 093,97 грн.) - штраф (процентна складова).

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Факт укладання договору та наявності заборгованості відповідачем не оспорюється. Однак останній незгоден з розміром заборгованості та надав квитанції про її часткове погашення.

Як вбачається з розрахунку, вказані платежі були зараховані та враховані при визначенні розміру боргу.

Також, ОСОБА_4 наданий акт передачі в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк» автомобіля IDEALCH7111B, 2007 року випуску, тип т/з легковий автомобіль, № кузова/шасі НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_2 від 08.07.2009 року (а.с. 53). Проте, відповідно до розрахунку заборгованості, наданого банком вбачається, що кошти від реалізації автомобілю були зараховані наступним чином: 01 жовтня 2009 р. на рахунок ОСОБА_4 надійшло 5051,84 доларів США, з яких 152,40 доларів США зараховано на погашення заборгованості по комісії, 79,8 доларів США - пеня, 521,11 долар США - проценти, 320,59 доларів США прострочена заборгованість по тілу кредиту, 3977,94 доларів США - поточна заборгованість по тілу кредиту.

Таким чином, відповідачем розмір заборгованості не спростовано.

Суд першої інстанції не надав правової оцінки доказу - розрахунку заборгованості, а безпідставно не прийняв його до уваги.

На вимогу ст..10 ЦПК, суд першої інстанції не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи не витребував дані щодо продажу автомобіля на зарахування суми на погашення кредиту, а лише зазначив, що позивачем не надано таких даних.

Проте, колегія суддів зазначає, що банк тривалий час не звертався до суду з позовом про стягнення заборгованості, хоча йому було відомо про неспроможність боржника погасити кредит, що підтверджується фактом передачі заставного автомобіля для реалізації та вважає за необхідне застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України - розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення та положенням ч.2 ст.616 ЦК, відповідно до яких суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що апелянтом ані в позовній заяві, ані в апеляційній скарзі не було обґрунтовано чому саме, позов подано лише через чотири роки після того, як у позивача виникло на це право, що перешкоджало цьому і розцінює таку поведінку як навмисне сприяння збільшенню пені, що може бути стягнута.

Таким чином, колегія вважає за необхідне зменшити суму нарахованої пені до 10000 грн.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Враховуючи наведену норму права, позовні вимоги в частині солідарного стягнення боргу з поручителя в розмірі 10000 грн. також підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню, а позовні вимоги частковому задоволенню із стягненням з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитно-заставним договором № DOI4AN90940355 від 30 квітня 2008 року 12123,23 доларів США (що у еквіваленті становить 128 272,07 грн.), де: 6 837,83 доларів США (що еквівалентно 54 634,26 грн.) - основний борг за кредитом, 3 337,20 доларів США (що еквівалентно 26 664,23 грн.) - заборгованість по виплаті відсотків, 1 154,22 доларів США (що еквівалентно 9 222,22 грн.) - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, , 31,28 долар США (що еквівалентно 249,93 грн.) - штраф (фіксована частина), 762,70 долара США (що еквівалентно 6 093,97 грн.) - штраф (процентна складова). Також підлягає стягненню в солідарному порядку з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ «Акцент-Банк» пеня по простроченій заборгованість за кредитом - 10000 грн. В зв'язку із задоволенням позовних вимог на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають судові витрати в розмірі 1346,86 грн. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2015 року скасувати.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитно-заставним договором № DOI4AN90940355 від 30 квітня 2008 року 12123,23 доларів США (що у еквіваленті становить 128 272,07 грн.), де: 6 837,83 доларів США (що еквівалентно 54 634,26 грн.) - основний борг за кредитом, 3 337,20 доларів США (що еквівалентно 26 664,23 грн.) - заборгованість по виплаті відсотків, 1 154,22 доларів США (що еквівалентно 9 222,22 грн.) - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, , 31,28 долар США (що еквівалентно 249,93 грн.) - штраф (фіксована частина), 762,70 долара США (що еквівалентно 6 093,97 грн.) - штраф (процентна складова).

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» пеню в розмірі 10000 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 та Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати в розмірі 1346,86 грн. з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: