Справа № 694/1588/15-ц
провадження 2-о/694/59/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

08.10.2015 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Кравченко Т.М.,

при секретарі Некречій Н.Я.,

з участю заявника ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Водяницька сільська рада Звенигородського району Черкаської області про встановлення факту належності документа,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що свідоцтво про право власності від 18 лютого 1990 року видане Звенигородською районною радою Черкаської області на житловий будинок № 5 по вул. Леніна в с. Водяники Звенигородського району Черкаської області на імя ОСОБА_4 жительки с. Водяники Звенигородського району Черкаської області належить ОСОБА_5 жительці с. Водяники Звенигородського району Черкаської області. Заяву мотивує тим, що його мати ОСОБА_5 померла 06 липня 2000 року. Після смерті матері залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,03 га, на яку позивач отримав свідоцтво про право на спадщину, видане Звенигородською державною нотаріальною конторою 17.12.2002 року. Також залишився будинок з надвірними спорудами № 5 по вул. Леніна в с. Водяники Звенигородського району Черкаської області. На даний час позивач звернувся до Звенигородської нотаріальної контори Черкаської області для отримання свідоцтва про право на спадщину на будинок, але нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальних дій, оскільки в свідоцтві про право власності на житловий будинок прізвище матері вказане «Гаврильченко». Його мати дійсно виходила заміж за ОСОБА_4, але залишалась на своєму прізвищі «Розпутня». Свідоцтво на прізвище «Гаврильченко» видане помилково, що змусило його звернутись до суду.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав заяву та просив її задовльнити.

Представник заінтересованої особи Водяницької сільської ради Звенигородського району Черкаської області ОСОБА_2 підтримав заяву. Пояснив, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 це одна і та ж особа, яка проживала ІНФОРМАЦІЯ_1. В 2008 року вулицю Леніна перейменовано на вул. ОСОБА_6.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивш матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_3 народився 14.10.1950 року в с. Водяники Звенигородського району Черкаської області. Його батьками ОСОБА_5 та ОСОБА_7, що підтверджуються свідоцтвом про народження заявника 1-СР №119252, виданим повторно 13.12.2002 року (а.с.6).

ОСОБА_5 померла 06.07.2000 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-СР № 139018, виданим 08.07.2000 року (а.с.5).

Після смерті ОСОБА_8 залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,03 га, на які заявник отримав свідоцтво про право на спадщину, видане Звенигородською державною нотаріальною конторою Черкаської області від 17.12.2002 року (а.с.14).

Заявник звернувся до Звенигородської нотаріальної контори Черкаської області про отримання свідоцтва про право на спадщину по закону після смерті матері ОСОБА_8 на будинок з надвірними спорудами № 5 по вул. Леніна в с. Водяники Звенигородського району Черкаської області, однак виявилось, що в свідоцтві про право власності на житловий будинок видане на прізвище «Гаврильченко», а тому нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с.7).

ОСОБА_3 пояснив, що його мати ОСОБА_5 дійсно виходила заміж за ОСОБА_9, але залишалася на своєму прізвищі «Розпутня» після укладення шлюбу. Свідоцтво про реєстрацію шлюбу не збереглося. Чоловік матері ОСОБА_9 помер близько 20 років тому.

Згідно довідок, виданих Водяницькою сільською радою Звенигородського району Черкаської області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 одна і таж особа, яка проживала ІНФОРМАЦІЯ_1. Вулицю Леніна згідно рішення сільської ради № 14-1 від 22.02.2008 року було перейменовано на вулицю ОСОБА_6 (а.с.8).

Відповідно до п. 6 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові якої, що зазначене в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення - необхідне для реалізації своїх прав по спадкуванню майна.

Спір про право відсутній.

Оцінивши надані заявником докази, суд вважає, що вимоги заяви є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення під час розгляду справи в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись п. 6 ст. 256, 259 ЦПК України та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України суд,

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності документа - задовольнити.

Встановити факт, що свідоцтво про право власності від 18.02.1990 року, видане Звенигородською районною радою народних депутатів на житловий будинок № 5 по вул. Леніна в с. Водяники Звенигородського району Черкаської області на імя «Гаврильченко Анастасії Прокопівни» належало ОСОБА_5, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2 та померла 06 липня 2000 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд.

Суддя Т.М. Кравченко