У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 березня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Закропивний О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 січня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Підпечерівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, ОСОБА_3 про визнання нечинними та скасування рішень Підпечерівської сільської ради та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 грудня 2006 року вона є власником 64/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1, який розташований на земельній ділянці площею 0,1465 га. Таким чином, у її власність повинно перейти 64/100 земельної ділянки, що становить 0,0937 га. Однак, рішенням Підпечерівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 22 серпня 2013 року ОСОБА_2 надано дозвіл на складання технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0564 га. Власником решти 36/100 частин указаного житлового будинку є ОСОБА_3 Розподіл земельної ділянки між співвласниками будинку відповідно до їх часток у будинковолодінні Підпечерівською сільською радою не встановлювався, порядок користування земельною ділянкою не проводився. ОСОБА_3 самовільно встановила огорожу на спільному подвір'ї, чим спричинила їй перешкоди у користуванні земельною ділянкою. Крім того, 1 липня 2007 року Підпечерівська сільська рада Тисменицького району Івано-Франківської області прийняла рішення, яким надала у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,05 га для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 однак, при цьому не було враховано, що на вказаній земельній ділянці розташований належний їй сарай під літерою «Г» площею 21,6 кв. м у відповідній частині 64/100. Відповідачка розпочала самочинне будівництво (добудову до житлового будинку) та самовільно знесла сарай, чим позбавила її належного на праві власності майна. Ураховуючи викладені обставини, просила: визнати нечинними та скасувати рішення Підпечерівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 22 серпня 2013 року та 1 липня 2007 року; зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка обліковується за будинковолодінням по АДРЕСА_1 - шляхом знесення огорожі та приведення земельної ділянки в попередній стан; зобов'язати ОСОБА_3 відшкодувати їй в натурі шляхом відбудови самовільно знесеного сараю площею 21,6 кв. м на попередньому місці його розташування.

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Скасовано рішення Підпечерівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 22 серпня 2013 року в частині надання ОСОБА_2 дозволу на складання технічної документації щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі у власність: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд площею 0,0564 га по АДРЕСА_1. Скасовано рішення Підпечерівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 1 липня 2007 року в частині надання у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,05 га для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1. Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_2 перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка обліковується за будинковолодінням по АДРЕСА_1 - шляхом знесення огорожі та приведення земельної ділянки в попередній стан. Зобов'язано ОСОБА_3 відшкодувати ОСОБА_2 в натурі - шляхом відбудови самовільно знесеного сараю площею 21,6 кв. м на попередньому місці його розташування. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 січня 2015 року рішення місцевого суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення місцевого суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо необхідності витребування та перевірки матеріалів справи та щодо незаконності вказаного судового рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Оскільки вищезазначена касаційна скарга розглянута судом касаційної інстанції по суті й у відкритті касаційного провадження відмовлено на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, судовий збір за подання та розгляд касаційної скарги поверненню не підлягає (Постанова Верховного Суду України від 12 листопада 2014 року № 6-138цс14).

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 січня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Підпечерівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, ОСОБА_3 про визнання нечинними та скасування рішень Підпечерівської сільської ради та зобов'язання вчинити певні дії, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ О.В. Закропивний