Справа № 197/441/15-ц
Номер провадження № 2/197/301/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 квітня 2015 року. Широківський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ліснецького І.В.,

за участі секретаря Піско Л.В.,

у відсутність сторін сторони надали заяви про розгляд справи в їх відсутність,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в смт. Широке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Широківської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області , треття особа Широківська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання в порядку спадкування за законом права власності на нерухоме майно суд, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом до територіальної громади Широківської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області помер його рідний дядько ОСОБА_2, який до дня своєї смерті був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1. За життя, а саме 17 лютого 2010 року ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Широківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, яким усе його майно, яке йому належало на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_1. Після смерті Спадкодавця відкрилась спадщина, до числа якої входить житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1. Бажаючи прийняти спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 дядька ОСОБА_2, він його спадкоємець за заповітом, який виявив бажання прийняти спадщину, в установлений законом строк звернувся до державної нотаріальної контори з цього питання. Однак, 26 травня 2014 року постановою державного нотаріуса Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 дядька ОСОБА_2 оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Сторони в судове засідання не з'явилися, направивши заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позов підтримав повністю та просив суд його задовольнити виходячи з підстав та обставин наведених у позовній заяві. Представники відповідача, третіх осіб проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України , особа , яка бере участь у справі , має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності .

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає необхідним у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Широківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області (актовий запис № 132) (а.с. 13).

Спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_2, складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований у АДРЕСА_1

Частиною 2 ст. 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

У відповідності до вимог ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 залишив заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Широківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області 17.02.2010 року зареєстрований в реєстрі за номером 46, за яким все майно належне ОСОБА_2 переходить ОСОБА_1. (а.с. 14).

Частиною 1 стаття 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Водночас, згідно з вимогами ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі підлягають обов'язковій державній реєстрації.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Однак, матеріали справи не містять доказів того, що за життя спадкодавець ОСОБА_2 зареєстрував своє право власності на вказаний житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями шляхом подання до КП ДОР "Криворізьке бюро технічної інвентаризації" відповідних документів, і, таким чином, суд приходить до висновку про те, що за життя ОСОБА_2 не набув права власності на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 тому згаданий будинок з господарськими будівлями та спорудами не є об'єктом спадкування, як об'єкт нерухомого майна.

Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування - є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" у п. 3.1 дійшов до висновку, що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Крім того, статтею 1 ЦПК України передбачено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою захисту порушений, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Однак, як встановлено судом позивач не звертався із заявою до відповідних органів (Широківської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області, КП ДОР " Криворізьке БТІ") із заявою про реєстрацію права власності на житловий будинок з будівельними спорудами та відмови не отримував, а відтак - ці особи не порушували, не невизнавали та не оспорювали права позивача.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні позовної заяви необхідно відмовити, оскільки позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами факту набуття спадкодавцем (за життя) на праві власності вказаного житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями та факту порушення права позивача.

Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З огляду на відхилення позовних вимог судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 131, 208, 209, 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволені позову ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Широківської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області , треття особа Широківська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання в порядку спадкування за законом права власності на нерухоме майно .

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення . Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення .

СУДДЯ І.В. ЛІСНЕЦЬКИЙ