АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/446/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 27 Дерунець О. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоДемченка В. А.
суддівБородійчука В. Г. , Василенко Л. І.
при секретаріВолвенко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ТОВ "Кредитні ініціативи" на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 листопада 2014 року у справі за позовом ТОВ "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ТОВ "Кредитні ініціативи" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що 17 грудня 2012 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено Договір відступлення прав вимоги. Відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 02-02/08 від 11.01.2008 року, який було укладено між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_6, на користь ТОВ «Кредитні ініціативи».

Відповідно до умов Кредитного договору, ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» зобов'язувався надати ОСОБА_6 кредит у сумі 274,675.00 гривень, а останній зобов'язувався повернути наданий кредит і сплатити проценти , ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши ОСОБА_6 кредит у сумі 274,675.00 гривень.

В свою чергу, ОСОБА_6 неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, чим грубо порушує істотні умови Кредитного договору, в результаті чого станом на 20.12.2013 року, має прострочену заборгованість: - за кредитом - 240 055,00 грн.; - по відсотках - 193 966,63 грн.

У зв'язку з систематичним порушенням ОСОБА_6 своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого договору про іпотечний кредит йому була нарахована неустойка. Станом на 20.12.2013 року, розмір неустойки становить - 40189,09 грн.

З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за Кредитним договором, ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_6, уклали Іпотечний договір від 11.01.2008 року, відповідно до якого останній передав Банку в іпотеку наступне майно, а саме: 2-х кімнатну квартиру, № 53, яка розміщена на 1-му поверсі житлового будинку, за АДРЕСА_1, що належить іпотекодавцю на праві масності. Сторони оцінили вищезазначений предмет іпотеки в 343 375,00 гривень.

А тому, позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 02-02/08 від 11.01.2008 року, яка станом на 20.12.2013 складає 483 549,67 гривень: за кредитом - 240055,00 грн..;по відсотках - 193966,63 грн., пені - 40189,09 грн.. звернути стягнення на предмети іпотеки, а саме на: 2-х кімнатна квартира, № 53, яка розміщена на 1-му поверсі житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» шляхом проведення прилюдних торгів та стягнути з ОСОБА_6 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» витрати по сплаті судового збору в сумі - 3654,00 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 листопада 2014 року в позові ТОВ "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ТОВ "Кредитні ініціативи" подано апеляційну скаргу на дане рішення, в якій апелянт просить рішення суду скасувати, ухваливши нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю, оскільки вважає його ухваленим із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони по справі, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду в засідання не з'явилися, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення, а рішення суду першої інстанції до залишення без змін з наступних підстав.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, і як наслідок ухвалив рішення по справі з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, колегією суддів за матеріалами справи встановлено, що 17 грудня 2012 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено Договір відступлення прав вимоги ( а. с. 9 - 19).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно Договору відступлення прав вимоги відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 02-02/08 від 11.01.2008 року, який було укладено між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_6, на користь ТОВ «Кредитні ініціативи».

Відповідно до умов Кредитного договору № 02-02/08 від 11.01.2008 року, ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» зобов'язався надати ОСОБА_6 кредит у сумі 274,675.00 гривень, а останній зобов'язався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором ( а. с. 26 - 28).

ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши ОСОБА_6 кредит у сумі 274,675.00 гривень.

З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за Кредитним договором № 02-02/08 від 11.01.2008 року, ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_6, уклали Іпотечний договір від 11.01.2008 року, відповідно до якого останній передав Банку в іпотеку наступне майно, а саме: майнові права на 2-х кімнатну квартиру, будівничим № 53, яка розміщена на 1-му поверсі житлового будинку, за адресою АДРЕСА_1 за договором на пайову участь в будівництві квартири в житловому будинку по АДРЕСА_1 у м. Черкаси від 11.01.2006 року, укладений між Іпотекодавцем та ТОВ «Корпорація «Райагробуд» ( а. с. 32 - 35).

В результаті неналежного виконання договірних зобов'язань ОСОБА_6 порушив істотні умови Кредитного договору № 02-02/08 від 11.01.2008 року, в результаті чого станом на 20.12.2013 р., має прострочену заборгованість: - за кредитом - 240 055,00 грн.; - по відсотках -193 966,63 грн. За систематичне порушення обов'язків по сплаті кредиту відповідно до норм чинного законодавства та діючого договору про іпотечний кредит розмір неустойки становить - 40 189,09 грн., що стало предметом звернення з даним позовом до суду.

Судом першої інстанції під час розгляду справи було встановлено та перевірено, що згідно Інформаційної довідки №26790549 від 15.09.2014 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна, що знаходиться в матеріалах справи, квартира АДРЕСА_1 у м. Черкаси належить на праві приватної власності ОСОБА_7, а не ОСОБА_6, як зазначав позивач ( а. с. 86 - 87).

Згідно Інформаційної довідки №26790944 від 15.09.2014 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна за ОСОБА_6 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості відсутні ( а. с. 88).

Також, судом установлено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.10.2013 року за позовом ОСОБА_7 виключено запис з Державного реєстру іпотек-квартиру, майнові права на 2-х кімнатну квартиру, будівничим АДРЕСА_1 м. Черкаси та виключено запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - квартиру, майнові права на 2-х кімнатну квартиру, будівничим АДРЕСА_1 м. Черкаси ( а. с. 80 82).

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.01.2014 року за позовом ОСОБА_7 зобов'язано Реєстраційну службу Черкаського міського управління юстиції припинити обтяження: номер запису про іпотеку 3286198 в спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на квартиру, майнові права на 2-кімнатну квартиру, будівельний номер № 53, розміщеної на 1-му поверсі в 3-му під'їзді житлового будинку АДРЕСА_3 ( а. с. 77 - 79).

Крім того, 21.12.2009 року згідно рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси, яке вступило в законну силу, з ОСОБА_6 вже достроково стягнуто суму боргу за договором кредиту №02-02/08 від 11.01.2008 року на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в сумі 262 894,66грн ( а. с. 74 - 76).

А тому, зважаючи на встановлені обставини, надані сторонами докази, положення норм матеріального права, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки позов пред'явлено не до власника спірної квартири, а власник квартири АДРЕСА_1 у м.Черкаси ОСОБА_7 до участі у справі не залучалась і вимоги до неї не пред'являлись.

При цьому, позивачем не враховано те, що предметом іпотеки були майнові права на спірну квартиру за будівничим №53, але після здачі житлового будинку в експлуатацію нумерація квартир змінилися, і відповідач ОСОБА_6 отримав квартиру з іншим номером, проте позовні вимоги щодо цього позивачем заявлені не були і не надано доказів про набуття права власності відповідачем на конкретну квартиру, яка може виступати предметом іпотеки.

Окрім того, з рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 24 січня 2014 року вбачається, що судом установлено обставини того, що ОСОБА_7 стала власником квартири АДРЕСА_1 у м.Черкаси на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Черкаською міською радою на підставі рішення №1719 від 29.12.2009 року, оскільки за договором від 28.12.2005 року вона була пайовим учасником у будівництві квартири №46 та №49, і після закінчення будівництва ТОВ «Корпорацією «Райагробуд» за актом приймання - передачі їй було передано квартири №50 та №53 , після будівельних номерів №46 та №49 (а.с.77-79).

Тобто, ОСОБА_7 набула право власності на квартиру №53 на підставі укладеного договору на будівництво квартири і на підставі рішення органу місцевого самоврядування, що встановлено судовим рішенням та не потребує доказування.

Окрім цього, колегія суддів вважає необхідним відмітити і обставини того, що ст.5 Закону України від 5 червня 2003 року № 898-ІV «Про іпотеку» (у редакції, яка була чинною на час укладення спірного договору іпотеки, а саме станом на 11 січня 2008 року) указаний вичерпний перелік об'єктів, які могли бути предметом іпотеки за іпотечним договором.

Предметом іпотеки могли бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

Предметом іпотеки також міг бути об'єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому.

Частина об'єкта нерухомого майна могла бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі і реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості чи приєднання її до предмета іпотеки після укладення іпотечного договору без реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості.

Водночас поняття «іпотека майнових прав» і регулювання відносин при передачі в іпотеку майнових прав у цьому законі були відсутні.

Закон України від 19 червня 2003 року № 979-ІV «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» (у редакції, яка була чинною на час укладення спірного договору) встановлює відносини у системі іпотечного кредитування, а також перетворення платежів за іпотечними активами у виплати за іпотечними сертифікатами із застосуванням механізмів управління майном.

Отже, предметом правового регулювання Закону України від 19 червня 2003 року № 979-ІV «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» є відносини, що виникають з приводу іпотечного боргу, який виникає після невиконання договору, забезпеченого іпотекою, а не для забезпечення кредитного договору, що був укладений 11 січня 2008 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_6

Майнові права на об'єкт незавершеного будівництва віднесені до предмета іпотеки згідно із Законом України від 25 грудня 2008 року № 800-VI «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва», яким були внесені зміни до Закону України «Про іпотеку».

Об'єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна в майбутньому може бути предметом іпотеки.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що 11 січня 2008 року укладення договору іпотеки були порушені положення статті 5 Закону України від 5 червня 2003 року № 898-ІV «Про іпотеку» (у редакції, яка була чинною на час укладення спірного договору), оскільки майнові права на окремі приміщення в житловому будинку не могли бути предметом іпотеки.

Саме такі висновки містяться і в правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у справі №6-8цс13 від 17.04.2013 року.

Посилання апелянта на положення ст.23 Закону України «Про іпотеку» щодо дійсності іпотеки для іншого набувача відповідного нерухомого майна є вірними, але за даних обставин справи та того, що відповідачем ОСОБА_6 не було отримано у власність спірну квартиру, не можуть бути застосованими, оскільки з аналізу норми ч. 1 ст. 16 Закону № 898-ІV, вищезазначених законів, а також статей 181, 182, 331 ЦК, Закону № 1952-IV можна зробити висновок, що власне сам об'єкт незавершеного будівництва може бути предметом іпотеки за умови його державної реєстрації. Зазначене підтверджується пп. 5.6 п. 5 гл. 2 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, (затверджено наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 р. № 296/5; зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595), відповідно до якого об'єкт незавершеного будівництва може бути переданий в іпотеку після державної реєстрації права власності.

Зважаючи на дані обставини та, те що відповідач по справі ОСОБА_6 не є власником спірної квартири, на яку позивач просить звернути стягнення як на предмет іпотеки, в іпотеку були передані тільки майнові права на спірну квартиру, але в послідуючому ОСОБА_6 право власності на дану квартиру не оформлялось, і власником квартири є ОСОБА_7, яка не була залучена до участі у справі, а апеляційний суд позбавлений права на залучення нових сторін до справи, то за таких обставин, колегія суддів судової палати у цивільних справах не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ТОВ "Кредитні ініціативи" , оскільки суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, а тому підстави для скасування судового рішення відсутні і рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга до відхилення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ТОВ "Кредитні ініціативи" - відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 листопада 2014 року у справі за позовом ТОВ "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :