У х в а л а

іменем україни

18 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,
суддів: Висоцької В.С., Умнової О.В., Кафідової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до приватного підприємства "Світточ" про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості з виплати орендної плати, за касаційною скаргою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 21 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_6 звернулась до приватного підприємства "Світточ" (далі - ПП "Світточ" із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 24 березня 2008 року між нею та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки, за змістом якого вона передала в оренду на строк 10 років земельну ділянку площею 5 га, яка розташована на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області, належну їй на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 10 квітня 2006 року. Зазначає, що ПП "Світточ" умови договору належним чином не виконує, з 2012 року сплачує орендну плату не у повному обсязі. Також земельна ділянка використовується орендарем не за цільовим призначенням. Ураховуючи викладене, ОСОБА_6 просила задовольнити її позовні вимоги, розірвати договір оренди земельної ділянки від 24 березня 2008 року, стягнути з ПП "Світточ" 13775 грн у рахунок сплати заборгованості по сплаті орендної плати, в тому числі: 7 705 грн 92 коп. у рахунок сплати основного боргу, 6 004 грн 50 коп. у рахунок сплати пені та 64 грн 58 коп. у рахунок виплати інфляції.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 08 липня 2014 року позов задоволено, розірвано договір оренди земельної ділянки від 24 березня 2008 року, стягнуто з ПП "Світточ" на користь ОСОБА_6 13 775 грн у рахунок сплати заборгованості за договором оренди земельної ділянки, в тому числі: 7 705 грн 92 коп. у рахунок сплати основного боргу, 6 004 грн 50 коп. у рахунок сплати пені та 64 грн 58 коп. у рахунок виплати інфляції, а також 243 грн 60 коп. у рахунок сплати судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 21 жовтня 2014 року рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 08 липня 2014 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_6

У касаційній скарзі представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишивши в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга заявника підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції і ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_6, суд апеляційної інстанції виходив з того, що підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки є систематична несплата орендної плати. Однак факту систематичної несплати ПП "Світточ" орендної плати судом не встановлено, а несплата коштів лише за один рік не може розцінюватись як система. Позивачкою не доведено, що відповідач використовує земельну ділянку, що є предметом договору оренди, не за цільовим призначенням, а також, що вона захаращена бур'яном, а відтак виснажується у зв'язку з чим робиться непридатною для подальшого використання за цільовим призначенням.

Проте з такими висновками суду апеляційної інстанції погодитися не можна.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд, у відповідності до пункту 2 частини першої статті 307 ЦПК України, має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити рішення по суті позовних вимог.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням установленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду було зумовлено поважними причинами.

Установлено, що на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 10 квітня 2006 року ОСОБА_6 є власником земельної ділянки площею 5,00 га, яка розташована на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

24 березня 2008 року між ОСОБА_6 і ПП "Світточ" укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якого орендодавець передав в оренду орендареві земельну ділянку площею 5,00 га, яка розташована на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на строк 10 років.

31 жовтня 2011 року між сторонами укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 24 березня 2008 року, згідно з якою пункт 9 договору викладено в наступній редакції: за оренду земельного паю орендар проводить розрахунок з орендарем у грошовому або натуральному вигляді: зерно очищене - 3 000 кг, насіння соняшнику - 100 кг, солома - безкоштовно, допомога на ритуальні послуги - 500 грн.

21 лютого 2013 року між сторонами укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 24 березня 2008 року, згідно з якою ПП "Світточ" зобов'язувався провести повний розрахунок за оренду землі за 2012 рік до 20 серпня 2013 року. Натуральна плата вноситься орендарем в натуральному вигляді - зерно очищене - 2 400 кг.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом статті 21 Закону України "Про оренду землі" розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до п. "д" частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Зазначаючи, що ПП "Світточ" звільнений від обов'язку сплачувати орендну плату за 2012 року, оскільки були наявні форс-мажорні обставини, а несплата орендної плати лише за один рік не є системою, суд апеляційної інстанції не звернув увагу, що 21 лютого 2013 року між сторонами укладено додаткову угоду, за змістом якої розрахунок по орендній платі за 2012 рік орендарем повинен був проведений до 20 серпня 2013 року; зазначена додаткова угода є дійсною, ніким не оспорена, тому посилання суду, що умови даної угоди не беруться до уваги, оскільки така додаткова угода є неукладеною, є безпідставним.

Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Висновок суду апеляційної інстанції, що ОСОБА_6 отримала орендну плату за 2013 року в розмірі 5 000 грн не підтверджено належними доказами, оскільки відомість не містить ні дати, ні прізвища позивачки, відсутні і докази на уповноваження позивачкою своєї онуки ОСОБА_8 на отримання орендної плати за неї.

Установлено, що Державна податкова адміністрація України в своєму листі від 10 серпня 2004 року наводить вимоги до форми документів, що засвідчують існування форс-мажорних обставин, зокрема це повинен бути оригінал документа уповноваженого органу країни щодо виникнення таких обставин виконаний на фірмову бланку організації із зазначенням дати, вихідного номеру, назви документа, за підписом посадової особи із зазначенням її посади та з відбитком печатки організації. Також в документі необхідно вказувати момент настання та закінчення дії непереборної сили, внаслідок яких наступають форс-мажорні обставини.

Проте, суд апеляційної інстанції, посилаючись як на доказ відсутності системи на висновок Торгово-промислової палати від 17 вересня 2012 року, не перевірив відповідність такого висновку вимогам щодо його форми та змісту, не з'ясував період, який підпадає під його дію, а також як це впливає на розмір орендної плати, не навів відповідного розрахунку.

Крім того, при новому розгляді справи суду апеляційної інстанції слід перевірити розрахунок заборгованості по сплаті орендної плати, зокрема врахувати, що розрахунок основної суми боргу і пені проведено без урахування додаткової угоди до договору оренди землі, а також не враховано, що позивачка отримала 600 кг зерна в рахунок сплати орендної плати.

Отже, судом апеляційної інстанції не встановлено всі фактичні обставини справи, не досліджено всі докази та не надано їм оцінки.

Оскільки порушення норм матеріального та процесуального права призвело до неправильного вирішення спору і ці порушення допущені судом апеляційної інстанції при розгляді справи, рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а справа передачі на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 21 жовтня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Колодійчук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська