ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6971/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"17" листопада 2015 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

за участю секретаря - Цибулюка М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна», ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 позивач, ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до відповідача, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна», ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 09.03.2015 року ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_4 в м. Харкові по Нетечінській набережній в районі будинку № 13 невірно обрав безпечну швидкість руху та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Шкода», реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобілем «Мазда», реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2 внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.04.2015 року ОСОБА_3 визнано винним у даному ДТП за ст. 124 КпАП України. Оскільки на момент ДТП відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «СК «Україна» згідно із полісом № АІ/4139819, ОСОБА_2 повідомила страхову компанію про настання страхового випадку та 24.04.2015 року звернулась із заявою про виплату страхового відшкодування, проте жодних дій які б свідчили про виконання страховиком свого обов'язку по виплаті страхового відшкодування останнім вчинено не було. У зв'язку з настанням ДТП 13.03.2015 року позивач здійснила незалежне автотоварознавче дослідження № 45, за результатами якого вартість матеріального збитку склала 620841,78 грн. Так як до цього часу відповідачем-1, СК «Україна» не здійснено виплату страхового відшкодування, позивач була змушена звернутися до суду з відповідним позовом й просила суд стягнути з відповідача-1 суму страхового відшкодування у розмірі 47 130,34 грн., витрати на проведення експертизи у розмірі 754, 00 грн.; з відповідача -2 франшизу у розмірі 500 грн. та 15 211,44 грн. - витрат, що не покрити страховим відшкодуванням.

Позивач в судове засідання не з'явився, представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до вимог ЦПК України, про причини його неявки суду не відомо.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 09.03.2015 року ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_4 в м. Харкові по Нетечінській набережній в районі будинку № 13 невірно обрав безпечну швидкість руху та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Шкода», реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобілем «Мазда», реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2 внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.04.2015 року ОСОБА_3 визнано винним у даному ДТП за ст. 124 КпАП України.

Згідно п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до полісу № АІ/4139819 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чинним на момент вчинення ДТП відповідальність ОСОБА_3 була за страхована у ПрАТ «СК «Україна». Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну складає 50 000,00 грн, франшиза - 500 грн.

13.03.2015 року ОСОБА_2 здійснила незалежне автотоварознавче дослідження № 45, за результатами якого вартість матеріального збитку склала 620841,78 грн.

Будь-яких доказів які б викликали сумнів у повності, ясності, правильності звіту оцінювача, чи доказів пов'язаних з його недостатньою професійною кваліфікацією, сторонами надано не було, а тому суд вважає його вірним та обґрунтованим і таким, що не суперечить матеріалам справи, і може бути взятим до уваги судом при ухваленні рішення.

Як вбачається з матеріалів справи позивач, ОСОБА_2 зверталася до відповідача із письмовою заявою на виплату страхового відшкодування від 24.04.2015 року, проте жодних дій, які свідчили про виконання страховиком свого обов'язку по виплаті страхового відшкодування останнім вчинено не було.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У відповідності зі ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності з положеннями п. п. 34.1., 34.2., 34.3., 34.4. ст. 34 цього Закону Страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

Так, як позивач ОСОБА_2 скористалася своїм правом та з метою визначення реальної вартості виконання робіт для відновлення пошкодженого автомобіля здійснила незалежне автотоварознавче дослідження, страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілій витрати на проведення експертизи (дослідження), що відповідно до квитанції № 858657 від 13.03.2015 року складають 700 грн.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду.

Суд дійшов висновку, що відповідач, ПрАТ «СК «Україна», не прийняв рішення і не виплатив у встановлений строк позивачеві страхове відшкодування в сумі 47 130,34 грн., чим порушив її права, які підлягають захисту.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладенні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/4139819 франшиза становить 500,00 грн. і саме в цьому розмірі підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь позивача.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи наведене та те, що вина Відповідача- 2 за заподіяну шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки доведена, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню в частині стягнення з ОСОБА_3 різниці між фактичним розміром матеріальної шкоди і страховою виплатою у розмірі 15 211 грн. 44 коп. (62 841,78 - 47 130,34 = 15 211,44).

Згідно вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі наведеного,керуючись ст. ст. 22, 988-992, 1188, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. ст. 10, 11, 58-60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна», ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» () на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_3) страхове відшкодування у розмірі 47 130 (сорок сім тисяч сто тридцять) гривень 34 копійок, витрати на проведення експертизи у розмірі 700 (сімсот) гривень та витрати по сплаті судового збору в сумі 478 (чотириста сімдесят вісім) гривень 30 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_3) різницю між фактичним розміром матеріальної шкоди і страховою виплатою у розмірі 15 211 (п'ятнадцять тисяч двісті одинадцять) гривень 44 копійки, франшизу в розмірі 500 (п'ятсот) гривень та витрати по сплаті судового збору в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА