У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Луспеник Д.Д., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду

м. Львова від 16 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 18 грудня 2014 року в справі за позовом Львівського комунального підприємства «Сяйво» до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

Львівське комунальне підприємство «Сяйво» (далі - ЛКП «Сяйво») звернулося до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_2, проживаючи у квартирі АДРЕСА_1, здійснювала частково оплату за надані житлово-комунальні послуги у період з 1 січня 2007 року по 31 жовтня

2013 року, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі: 364 грн 70 коп. за утримання будинку та прибудинкової території, 3 448 грн 16 коп. за центральне опалення, 369 грн 58 коп. за постачання гарячої води. Адміністрація ЛКП «Сяйво» попереджала відповідача про необхідність погашення заборгованості, а також зверталася із заявами до Залізничного районного суду м. Львова про видачу судового наказу щодо стягнення з відповідача вказаної суми заборгованості, однак ухвалою суду від 29 грудня 2012 року на підставі заяви відповідача судовий наказ було скасовано. За таких обставин, уточнивши позовні вимоги, ЛКП «Сяйво» просило суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з 1 січня 2007 року по 31 жовтня 2013 року у розмірі

4 182 грн 44 коп.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 16 липня

2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 18 грудня 2014 року, позов ЛКП «Сяйво» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ЛКП «Сяйво» 3 817 грн 74 коп. заборгованості. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, та передати справу на новий судовий розгляд.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом Львівського комунального підприємства «Сяйво» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 16 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 18 грудня 2014 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Д.Д. Луспеник