Справа № 310/8735/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2015 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі: головуючого - судді Петягіна В.В.

при секретарі Уставицької Н.М.

представника позивача ОСОБА_1,

державного виконавця Васильєвої Л.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердянську скаргу ОСОБА_1, діючого на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_2 на дії державного виконавця

ВСТАНОВИВ:

07.09.2015 року ОСОБА_1 діючий в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою, у який просив:

1. Визнати дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Головного управління юстиції Запорізької області Міністерства юстиції України ОСОБА_3 щодо накладення арешту на майно ОСОБА_2 - незаконними.

2. Скасувати рішення Відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Головного управління юстиції Запорізької області Міністерства юстиції України ВП № 36848293 від 11.06.2015 року «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження», а саме «про накладення арешту на все майно боржника ОСОБА_2 та про заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_2».

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 пояснив, що ОСОБА_2С, не має ніякої заборгованості, ні по яким зобовязанням, тому підстав для накладення арешту на його майно немає. Просив задовольнити скаргу.

Головний державний виконавець Л.Ю.Васильєва пояснила суду, що станом на 11.06.2015 року у ОСОБА_2 була заборгованість по аліментним зобовязанням, тому нею був накладений арешт на його майно для забезпечення реального виконання рішення суду. Просила відмовити у задоволенні скарги.

Вислухавши сторони, та вивчивши матеріали скарги, суд прийшов до наступного висновку.

Сторони не заперечували, що 10.03.2004 року Київським районним судом м. Харкова було прийнято рішення про «стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, починаючи з 22.01.2004 року і до повноліття дитини».

У звязку з наявністю заборгованості по сплаті аліментів, 04.06.2015 року головний державний виконавець Васильєва Л.Ю. викликала ОСОБА_2 на 11.06.2015 року до відділу Державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції, для вирішення питання по сплаті аліментів. (а.с.5).

В цей же день, постановою від 11.06.2015 року головний державний виконавець Васильєва Л.Ю., для забезпечення реального виконання рішення суду, наклала арешт на все майно ОСОБА_2 (а.с.6).

Згідно розрахунку заборгованості від 22.06.2015 року, станом на 22.06.2015 року ОСОБА_2С, мав заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 3444.48 грн. (а.с.8).

Суд вважає, що головний державний виконавець Васильєва Л.Ю., для забезпечення реального виконання рішення суду, правомірно, відповідно до вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», наклала арешт на майно ОСОБА_2, так як у нього в наявності був борг по сплаті аліментів. Тому вимоги, викладені у скарги про визнання незаконними дій державного виконавця не підлягають задоволенню.

Згідно квитанції від 22.06.2015 року, ОСОБА_2 сплатив заборгованість по аліментам ОСОБА_4 у сумі 3445 грн. (а.с.11).

Згідно розрахунку заборгованості від 08.07.2015 року, станом на 01.07.2015 року у ОСОБА_2С, наявна передплата по сплаті аліментів у розмірі 476.08 грн. (а.с.7).

Згідно ч.3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Відповідно до ч.3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», представник ОСОБА_4, по довіреності ОСОБА_1, 14.08.2015 року звернувся до начальника Відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Головного управління юстиції Запорізької області Міністерства юстиції України ОСОБА_6 з просьбою про скасування рішення Відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Головного управління юстиції Запорізької області Міністерства юстиції України ВП № 36848293 від 11.06.2015 року «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження», а саме «про накладення арешту на все майно боржника ОСОБА_2 та про заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_2» (а.с.12,13).

В.о. начальника Відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Головного управління юстиції Запорізької області Міністерства юстиції України ОСОБА_7 листом №49206 від 02.09.2015 року повідомив ОСОБА_1, що підстав для зняття арешту з майна ОСОБА_2 немає. Арешт може бути знятий за рішенням суду. (а.с. 14).

Згідно ч.5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках не завершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

На даної стадії виконавчого провадження про стягнення аліментів стороні прийшли до згоди, що у ОСОБА_2 немає заборгованості по аліментам, тому його скарга підлягає задоволенню у частини скасування рішення про накладення арешту на його майно, та заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке йому належить, тому що немає зараз підстав для накладення арешту на майно.

Відповідно до ст. 385 ЦК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Суд вважає за необхідне поновити строк заявнику для подачі скарги, так як він звертався до суду з відповідним позовом в серпні 2015 року, та потім виконував розпорядження суду, тому пропустив строк для подачі скарги з поважних причин

Керуючись ст.ст. 57, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 383-388 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1, діючого на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_2 строк для подачі скарги на дії державного виконавця.

Скаргу задовольнити частково.

Відмовити у задоволенні скарги про визнання дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Головного управління юстиції Запорізької області Міністерства юстиції України ОСОБА_3 щодо накладення арешту на майно ОСОБА_2 - незаконними.

Скасувати рішення Відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Головного управління юстиції Запорізької області Міністерства юстиції України ВП № 36848293 від 11.06.2015 року «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження», а саме «про накладення арешту на все майно боржника ОСОБА_2 та про заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_2».

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Хвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути поданою протягом 5 днів з дня оголошення рішення.

Суддя:ОСОБА_8