АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1941/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 48 Калашник В. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоМагди Л. Ф.
суддівМіщенка С. В. , Трюхана Г. М.
при секретаріАнкудінові О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на додаткове рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя, вивчивши матеріали справи,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_7 4 червня 2014 р. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя. В позові вказувала, що 7 серпня 2009 р. вони з відповідачем зареєстрували шлюб. За час шлюбу, а саме 29 травня 2013 р., сторони придбали трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 29 травня 2013 р. № 880. Дану квартиру було зареєстровано на ОСОБА_6

7 травня 2014 р. рішенням Смілянського міськрайонного суду шлюб розірвано, однак угоди про поділ спільного майна при розірванні шлюбу сторони не досягли.

Тому позивачка просила суд визнати за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, придбаної в період шлюбу.

18 вересня 2014 р. позивачка надала суду заяву про збільшення позовних вимог зазначивши, що за час спільного проживання у шлюбі було придбане і нерухоме майно: холодильник «Гореньє» - 4 000 грн., комп'ютер - 4 500 грн., пральна машина «LG» - 1 500 грн., телевізор «Філіпс» - 3 000 грн., меблі кухонні - 6 500 грн., комп'ютерний монітор - 1 900 грн., принтер «HP» - 1 800 грн., електром'ясорубка «Мулінекс» - 600 грн., праска - «Філіпс» - 800 грн., кондиціонер «Хайер 9» - 2 400 грн., на загальну суму 27 000 грн.

Тому позивачка просила також поділити майно, набуте за час шлюбу, виділивши їй, ОСОБА_7 майно, а саме: телевізор «Філіпс - 3 000 грн., принтер «HP» - 1 800 грн., електром'ясорубка «Мулінекс» - 600 грн., холодильник «Гореньє» - 4 000 грн., кондиціонер «Хайер 9» - 2 400 грн., на загальну суму 11 800 грн., залишити відповідачу ОСОБА_8 майно, а саме: комп'ютер - 4 500 грн., пральну машину «LG» - 1 500 грн., меблі кухонні - 6 500 грн., комп'ютерний монітор - 1 900 грн., праску «Філіпс» - 800 грн., на загальну суму 15 200 грн. Стягнути з ОСОБА_6 на її користь 3 400 грн. різниці в ? частині спільно нажитого майна, та судові витрати по справі.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 4 грудня 2014 р. позов задоволено. Визнано за ОСОБА_7 право власності на ? частину спільного майна подружжя, а саме: ? частину квартири № 8 на вул. Жовтневій, 29 в м. Сміла.

Виділено у користування ОСОБА_7 телевізор «Філіпс» за 3 000 грн., принтер «HP» за 1 800 грн., електром'ясорубку за 600 грн., холодильник «Гореньє» за 4 000 грн. та кондиціонер за 2 400 грн., загальною вартістю 11 800 грн.

У користуванні ОСОБА_6 залишено комп'ютер за 4 500 грн., пральну машину «LG» за 1 500 грн., меблі кухонні за 6 500 грн., монітор до комп'ютера за 1 900 грн. та праску «Філіпс» за 800 грн., загальною вартістю 15 200 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 3 400 грн. різниці вартості спільного майна та 3 868 грн. 60 коп. понесених нею судових витрат.

14 січня 2015 р. ОСОБА_7 звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення.

Вказувала, що в рішенні суду не зазначено що вона має право власності на зазначене майно, а лише користуватися ним, що порушує її право на власність спільного майна подружжя.

Тому просила суд ухвалити додаткове рішення, яким визнати за нею право власності на спільне майно подружжя, а саме: телевізор «Філіпс» вартістю 3 000 грн., принтер «HP» - 1 800 грн., електром'ясорубку - 600 грн., холодильник «Гореньє» - 4 000 грн. та кондиціонер - 2 400 грн., загальною вартістю 11 800 грн. Визнати за ОСОБА_6 право власності на комп'ютер вартістю 4 500 грн., пральну машину «LG» - 1 500 грн., меблі кухонні - 6 500 грн., монітор до комп'ютера - 1 900 грн. та праску «Філіпс» - 800 грн., загальною вартістю 15 200 грн.

Додатковим рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 січня 2015 року визнано за ОСОБА_7 право власності на спільне майно подружжя, а саме: телевізор «Філіпс» за 3 000 грн., принтер «HP» за 1 800 грн., електром'ясорубку за 600 грн., холодильник «Гореньє» за 4 000 грн. та кондиціонер за 2 400 грн., загальною вартістю 11 800 грн.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на спільне майно подружжя, а саме: комп'ютер за 4 500 грн., пральну машину «LG» за 1 500 грн., меблі кухонні за 6 500 грн., монітор до комп'ютера за 1 900 грн. та праску «Філіпс» за 800 грн., загальною вартістю 15 200 грн.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить про його скасування, та ухвалення нового рішення про відмову в ухваленні додаткового рішення, посилаючись на те, що рішення суду незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм процесуального права.

Зокрема, вказував, що він не був повідомлений про час та місце розгляду справи, жодних повісток не отримував, а саме додаткове рішення на його адресу не було надіслано.

Також зазначав, що позивачка ОСОБА_7 при первісному розгляді справи не мала позовних вимог про визнання права власності на рухоме майно, перелічене в її позовній заяві, а лише просила виділити їй це майно у користування. Таким чином, суд першої інстанції не мав права вирішувати питання про визнання права власності на це майно в додатковому рішенні, оскільки така позовна вимога в процесі розгляду справи позивачкою не заявлялася.

Окрім того, позивачкою не було надано жодних доказів, які підтверджували б факт придбання рухомого майна, право власності на яке суд першої інстанції визнав за нею, а також не було надано жодних доказів на підтвердження його вартості станом на момент звернення до суду.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта та його представника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга повинна бути відхилена виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. ч. 1-3 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;

3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу;

4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою.

Згідно із роз'ясненнями, що містяться у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 р. «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи додаткове рішення у справі, суд дотримався вказаних вимог закону та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України.

В резолютивній частині рішення суду від 4 грудня 2014 р. зазначено про виділення у користування сторін по справі майно домашнього вжитку, зокрема ОСОБА_7: телевізор «Філіпс, вартістю 3 000 грн., принтер «HP» - 1 800 грн., електром'ясорубку «Мулінекс» - 600 грн., холодильник «Гореньє» - 4 000 грн., кондиціонер «Хайер 9» - 2 400 грн., на загальну суму 11 800 грн.; ОСОБА_8 виділено в користування майно: комп'ютер, вартістю 4 500 грн., пральну машину «LG» - 1 500 грн., меблі кухонні - 6 500 грн., комп'ютерний монітор - 1 900 грн., праску «Філіпс» - 800 грн., на загальну суму 15 200 грн.

При цьому, в мотивувальній частині рішенні суду йдеться про те, що зазначене майно є спільною сумісною власністю подружжя і за кожним з подружжя слід визнати право власності на ? частину цього майна.

Однак, в резолютивній частині рішення право власності визнано за сторонами по ? частині лише на квартиру АДРЕСА_1, а на інше майно, що було поділене між сторонами, право власності не було визнано.

Тому суд на законних підставах за заявою позивачки ухвалив додаткове рішення, яким визнав за сторонами право власності на майно домашнього вжитку за переліком, що було виділено їм у користування.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачка у своїй заяві про збільшення позовних вимог від 15 вересня 2014 р., у якій йшлося про майно домашнього вжитку, не просила суд про визнання за нею права власності, а отже суд вийшов за межі її позовних вимог, колегія суддів не може прийняти до уваги з тих підстав, що з вказаної заяви вбачається, що ОСОБА_7 просила суд визнати перелічене вище майно домашнього вжитку спільною власністю подружжя та поділити його за запропонованим нею варіантом.

Відповідно до вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Тоді як майно, що поділене судом між сторонами, стає приватною власністю кожного з подружжя.

Зважаючи на те, що позивачка просила суд поділити спільне майно подружжя і вказувала у заяві яким чином та яке саме майно виділити їй, а в рішенні суду не було визначено право власності на це майно, то суд обґрунтовано з цього приводу ухвалив додаткове рішення.

Про виділення частини спірного майна домашнього вжитку у користування позивачка у заяві від 15 вересня 2014 р. не просила суд, отже посилання на таку обставину в апеляційній скарзі не відповідають дійсності.

Доводи апеляційної скарги про відсутність в матеріалах справи доказів про те, що спірне рухоме майно - майно домашнього вжитку є спільною сумісною власністю подружжя, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки зазначене майно визнане спільною сумісною власністю подружжя рішенням суду від 4 грудня 2014 р., яке сторонами не оскаржувалося і набрало чинності, а не додатковим рішенням, що переглядається в апеляційному порядку.

Не є підставою для скасування додаткового рішення суду і посилання апелянта на порушення судом його процесуальних прав, а саме: ухвалення додаткового рішення без його участі, зважаючи на те, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

У даній справі додаткове рішення судом було ухвалено відповідно до вимог ст. 220 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 220, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити, додаткове рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :