АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Чупікової В. В.

суддів Кулянди М.І., Перепелюк І.Б.

за участю секретаря Тодоряка Г.Д.

за участю представника позивачів ОСОБА_1, представника відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, Чернівецької міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмету спору: ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання договору недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_7 на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 27 серпня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

Позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом та просили визнати недійсним договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ними та ОСОБА_12 25 лютого 1997 року з тих підстав, що на час укладення угоди перебували за межами держави, не мали наміру відчужувати квартиру, договір не підписували.

Також просили витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 у спільну сумісну власність ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_6

Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 кімнату 22-8 площею 18,2 кв.м. квартири АДРЕСА_3 у спільну

№22ц-1384/2015 рік Головуючий у 1 інстанції Вольська-Тонієвич О.В.

Категорія 19/20 Доповідач Чупікова В.В.

сумісну власність ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_6

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 27 серпня 2015 року позов задоволено частково.

Постановлено визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, посвідчений Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою 25 лютого 1997 року за реєстрованим №3ДС-224, укладений між ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який діяв зі згоди матері ОСОБА_5, яка діяла від свого імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду першої інстанції представник позивачів ОСОБА_1 подав в їх інтересах апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції в частині відмови позовних вимог скасувати та ухвалити нове, про витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_2 у спільну сумісну власність ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 та про витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 кімнати 22-8 площею 18,2 кв.м. квартири АДРЕСА_4 у спільну сумісну власність ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Зазначає, що квартира АДРЕСА_5, яка складалася з двох кімнат житловою площею 35,7 кв. м. та загальною площею 65,8 кв. м. вибула з володіння позивачів не з їхньої волі. Вказує, що квартира №23 зберегла основні характеристики такого обєкту нерухомого майна, як квартири, та зберегла свою адресу. Виділ кімнати 23-5 площею 18,20 кв. м. з квартири №23 та приєднання до квартири АДРЕСА_6 не призвів до втрати квартирою та цією кімнатою індивідуальних ознак, вказана кімната може бути відокремлена від квартири №22 без завдання їй шкоди.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивачів ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з підстав, викладених в ній.

Представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_4 апеляційну скаргу не визнав, просив її відхилити, як необґрунтовану. Зазначив, що ОСОБА_12, як власник квартири АДРЕСА_7, розпорядилася нею на свій розсуд. Кімнату 23-5 площею 18, 20 кв. м продала ОСОБА_3, яка на підставі рішення виконавчого комітету Першотравневої районної ради від 28.12.2005 року №149/12 увійшла до складу квартири АДРЕСА_8. Квартиру АДРЕСА_9 площею 47,6 кв.м., яка після проведеного перепланування складалася з однієї житлової кімнати продала 07.11.2007 року ОСОБА_10, ОСОБА_10 порада вказану квартиру ОСОБА_9, у якого його довіритель придбав на підставі договору купівлі - продажу від 05.08.2008 року. Вважає, що на час звернення позивачів до суду не існує в натурі із якісними та кількісними характеристиками квартира АДРЕСА_10, яка була предметом договору купівлі продажу, укладеного 25.02.1997 року. Просив також вийти за межі доводів апеляційної скарги на підставі ч.3 ст.303 ЦПК України, привести рішення суду першої інстанції у відповідність до норм матеріального права, застосувавши до даних правовідносин позовну давність, про застосування якої заявлялося ним в суді першої інстанції, та ухвалити нове рішення про відмову в позові у повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвали рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Частиною1 ст.382 ЦК України визначено, що квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

По справі встановлено, що позивачам ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 відповідно свідоцтва про право власності на житло від 17.11.1995 року належала на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_5, яка складалася з двох кімнат житловою площею 35,7 кв. м. та загальною площею 65,8 кв. м.(а.с.50,54,51 в т.1).

Відповідно до договору купівлі - продажу від 25.02.1997 року, укладеного між ОСОБА_7І, ІНФОРМАЦІЯ_3, який діяв зі згоди матері ОСОБА_5, яка діяла від свого імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, та ОСОБА_12. остання набула право власності на квартиру АДРЕСА_5, яка складалася з двох кімнат житловою площею 35,7 кв. м. та загальною площею 65,8 кв. м.(а.с.55-56 в т.1).

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 27 серпня 2015 року визнано недійсним вищенаведений договір купівлі-продажу квартири, посвідчений Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою 25 лютого 1997 року за реєстрованим №3ДС-224, укладений між ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який діяв зі згоди матері ОСОБА_5, яка діяла від свого імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 з підстав, відсутності волевиявлення позивачки ОСОБА_5 на укладення договору щодо відчуження цієї квартири (а.с.127-131 в т.2). Рішення суду в цій частині сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не оскаржувалося тобто на даний час набрало законної сили.

По справі встановлено і не оспорюється особами, які брали участь у справі, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є добросовісними набувачами нерухомого майна, яке просять у них витребувати позивачі.

Відповідно до ст.388 ЦК України, п.26 Постанови пленуму ВССУ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі.

Системний аналіз ст.ст.388, 382, 190,184 ЦК України свідчить, що у добросовісних набувачів може бути витребуване майно, яке є індивідуально визначеним та наділеними тільки йому властивими ознаками, а саме квартира, як ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

4 липня 2001 року за договором купівлі-продажу ОСОБА_12 продала ОСОБА_3 28/100 ідеальних часток квартири АДРЕСА_11, а саме: житлову кімнату 23-5 площею 18,20 кв.м. (а.с.12 в т.1).

Після укладення вищезазначеного договору купівлі-продажу відповідач ОСОБА_3 провів перепланування в своїй квартирі і відповідно до рішення виконавчого комітету Першотравневої районної ради м.Чернівці від 28.12.2005 року №149/12 його квартира АДРЕСА_12 складалася з житлових кімнат площею 34,9 кв. м., 28,7 кв. м., 18,2 кв.м., 18,0 кв.м., кухні 5,3 кв.м., санвузла 1,9 кв.м., коридору 2,8 кв.м., та комори 1,6 кв.м.(а.с.13 в т.2).

17.01.2006 року виконавчий комітет Чернівецької міської ради прийняв рішення №34/1 про заміну правовстановлюючих документів відповідача ОСОБА_3 на свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_13 загальною площею 111,40 кв.м, в тому числі чотири житлові кімнати площею 99,80 кв.м. (а.с.122 в т.1). На підставі вказаного рішення 25.01.2006 року відповідач ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_12 загальною площею 111,40 кв.м, житловою площею 99,80 кв.м., яка складається з чотирьох житлових кімнат. 27.01.2006 року він зареєстрував право власності на вказану квартиру в Чернівецькому КОБТІ (а.с.117,118 в т.2).

Після укладення договору купівлі-продажу від 4 липня 2001 року ОСОБА_12 також провела будівельні роботи щодо перепланування квартири АДРЕСА_1, в результаті яких квартира перетворилася в однокімнатну квартиру жилою площею 17,5 кв.м.з кухнею площею 17,6 кв.м., ванною площею 3,4 кв.м., вбиральнею 1,4 кв.м., коридором 7,7 кв.м. Наведена обставина підтверджується витягом з рішення виконавчого комітету Першотравневої районної ради м.Чернівці від 28.12.2005 року №149/12 (а.с.125, 87 в т.1).

17.01.2006 року виконавчий комітет Чернівецької міської ради прийняв рішення №34/1 про заміну правовстановлюючих документів ОСОБА_12 на свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 47,60 кв.м, в тому числі одна житлова кімната площею 17,50 кв.м.(а.с.122 в т.1). На підставі вказаного рішення 25.01.2006 року ОСОБА_12 отримала свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 47,60 кв.м, житловою площею 17,50 кв.м., квартира складалася з однієї житлової кімнати (а.с.59, 139 в т.1). 27.01.2006 року вона зареєструвала право власності на вказану квартиру в Чернівецькому КОБТІ (а.с.58 в т.1).

Відповідач ОСОБА_2, набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 47,60 кв.м., в тому числі житловою площею 17,50 кв.м., яка складається однієї житлової кімнати на підставі договору купівлі - продажу від 05.08.2008 року, укладеного між ним та ОСОБА_9 (а.с.105, 64 в т.1).

Вищенаведеними письмовими доказами встановлено, що квартира АДРЕСА_5, яка складалася з двох кімнат житловою площею 35,7 кв. м. та загальною площею 65,8 кв. м., і яка була обєктом оспореного позивачами договору купівлі - продажу від 25.02.1997 року та є відшукуваною ними шляхом віндикації річчю(майном) припинила своє існування і не може бути витребувана в натурі.

З огляду на викладене суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог про витребування нерухомого майна у відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Доводи апелянта не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Разом з тим не заслуговують на увагу доводи представника відповідачів ОСОБА_4 щодо не обмеження апеляційного суду доводами апеляційної скарги та ухвалення на підставі ч.3 ст.303 ЦПК України нового рішення про відмову в позові у повному обсязі з підстав спливу позовної давності, про застосування якої він заявляв в суді першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення

З матеріалів справи убачається, що представник ОСОБА_4 та його довірителі не оскаржували рішення суду першої інстанції в установленому в процесуальному законі порядку, а тому відсутні підстави його перегляду через не застосування судом позовної давності.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 27 серпня 2015 року в оскаржуваній частині постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування та ухвалення нового рішення не вбачає.

Керуючись ст.ст.209, 218, 309 ЦПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 27 серпня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді: