АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Перепелюк І. Б., Чупікової В. В.

секретар Тодоряк Г. Д.

з участю позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, представника відповідача Українця О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») про стягнення коштів за договором банківського вкладу за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 29 січня 2015 року,

встановила:

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом.

Зазначав, що 18 жовтня 2010 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір вкладу «Стандарт із щомісячною виплатою %» № SAMDN 1503 на суму 10 000 доларів CША строком на 12 місяців з процентною ставкою 9% річних, дія якого продовжувалась.

9 квітня 2014 року він звернувся до банку з письмовою заявою про видачу йому готівкою вказаної суми коштів та нарахованих за вкладом процентів. Банк повідомив його про неможливість їх видачі вказавши, що 15 лютого 2013 року договір між сторонами розірвано на підставі його заяви і сума в розмірі 9 782 доларів США виплачена.

Посилаючись на те, що договір не розірвано, у березні 2014 року йому були виплачені нараховані банком проценти, а сума вкладу йому не повернута, позивач просив задовольнити позов.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 29 січня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 10 000 доларів США, еквівалент якої складає 159 500 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Посилається на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що банком не доведено отримання позивачем коштів за вкладом, оскільки відсутній видатковий документ з підписом ОСОБА_1, який би підтверджував видачу йому вкладу готівкою.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

У справі встановлено, що 18 жовтня 2010 року ОСОБА_1 уклав з ПАТ КБ «ПриватБанк» договір банківського вкладу в іноземній валюті № SAMDN1503, за умовами якого позивач вніс на депозитний рахунок кошти у розмірі 10 000 доларів США строком на 12 місяців з процентною ставкою 9 % річних.

Дія договору продовжувалася.

Як убачається з матеріалів справи, 9 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Вижницького відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою про повернення йому депозитного вкладу та нарахованих відсотків річних.

ПАТ КБ «ПриватБанк» надіслав позивачу лист, яким повідомив, що 15 лютого 2013 року договір між сторонами розірвано на підставі заяви позивача та у касі Вижницького відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» йому виплачено грошові кошти у розмірі 9 782 доларів США, що підтверджується випискою з особового рахунку НОМЕР_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Статтею 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Пунктом 1.1. глави 1 розділу ІV Інструкції про ведення касових операцій банками України (далі - Інструкція), затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01 червня 2011 року № 174, передбачено, що до касових документів, які оформляються згідно з касовими операціями, визначеними цією Інструкцією, належить, зокрема, і заява про видачу готівки.

Пунктом 1.3. глави 1 розділу ІV Інструкції визначено, що касові документи мають містити такі обов'язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію. У грошових чеках, заявах на видачу готівки, на підставі яких видається клієнтам готівка, незалежно від суми, за винятком реалізації пам'ятних та інвестиційних монет, мають зазначатися дані паспорта особи-отримувача або документа, що його замінює, найменування документа, серія, номер і дата його видачі, найменування установи, що його видала.

Відповідно до пункту 3.4 глави 3 розділу ІV Інструкції вбачається, що фізичним особам з їх поточних, вкладних (депозитних) рахунків видається з операційної каси готівка іноземної валюти за заявою на видачу готівки.

Крім того, пунктом 3.5 глави 3 розділу IV Інструкції передбачено обов'язок банку перед видачею готівки у видаткових касових документах (зокрема, у заяві на видачу готівки) перевірити: повноту заповнення реквізитів на документі, наявність підписів відповідальних осіб банку (філії, відділення), яким надано право підпису касових документів, і тотожність їх зразкам; належність пред'явленого паспорта або документа, що його замінює, отримувачу, відповідність даних паспорта тим даним, що зазначені в касовому документі; у разі отримання готівки за довіреністю - відповідність оформлення довіреності на отримання готівки вимогам законодавства України; наявність підпису отримувача.

З огляду на зміст указаних норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, зважаючи, що між сторонами виник спір з приводу повернення вкладу, відповідач має довести виконання свого обов'язку щодо повернення позивачеві вкладу.

Тому доводи апелянта про те, що обов'язок доведення неотримання коштів за договором лежить лише на вкладнику є необґрунтованими.

Апелянт посилається на наявність заяви позивача від 15 лютого 2013 року про розірвання договору та видачу готівки як на доказ розірвання договору та повернення вкладу (а.с. 76).

Проте указана заява оформлена не відповідно до вимог Інструкції, позивач заперечує зміст заяви й факт розірвання договору.

Апелянт посилається на виписки з особових рахунків клієнтів, що на думку апелянта є підтвердженням виконаних за день операцій і видачі готівки ОСОБА_1

Однак за відсутності заяви про видачу готівки позивачу, оформленої відповідно до вимог Інструкції, банківського документу про видачу готівки, виписки з особових рахунків клієнтів не є достовірним доказом та підтвердженням повернення позивачеві вкладу.

В апеляційній скарзі апелянт також посилається на недоведення позивачем існування спірних правовідносин між сторонами, стягуваних коштів на рахунку.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, представником відповідача визнавався факт укладення договору між сторонами та внесення позивачем вкладу на суму 10 000 доларів США.

Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено на підставі повно з'ясованих обставин справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 29 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий В. В. Яремко

Судді: І. Б. Перепелюк

В. В. Чупікова