Ухвала

іменем україни

15 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Маляренка А.В.,

Кафідової О.В., Нагорняка В.А.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання договору поруки припиненим, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Чернівецької області від 08 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ПАТ «Промінвестбанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором кредиту.

Позивач посилався на те, що відповідно до договору кредиту, укладеного 05 грудня 2007 року між ПАТ «Промінвестбанк» та ОСОБА_3, відповідач отримав кредит в сумі 50 тис. дол. США терміном до 04 грудня 2014 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту 02 грудня 2009 року між ПАТ «Промінвестбанк» та ОСОБА_4 був укладений договір поруки № 727.

Позивач зазначав, що з липня 2011 року ОСОБА_3 не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 04 липня 2012 року виникла заборгованість у розмірі 26 606,78 дол. США, що відповідно до офіційного курсу НБУ становить 212 654 грн 69 коп.

Враховуючи вказане, позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказану суму боргу.

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Промінвестбанк» про визнання договору поруки припиненим.

ОСОБА_4 посилався на те, що ПАТ «Промінвестбанк» пропустило шестимісячний строк звернення до нього, як до поручителя, і тому, відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України просив визнати договір поруки від 02 грудня 2009 року припиненим.

Ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 04 червня 2014 року допущено правонаступництво у даній справі. Замінено позивача ПАТ «Промінвестбанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи»).

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 04 серпня 2014 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за договором кредиту у сумі 212 654 грн 69 коп. та 2 330 грн 49 коп. судових витрат.

Визнано договір поруки від 02 грудня 2009 року № 727, укладений між ОСОБА_4 та ПАТ «Промінвестбанк» на забезпечення ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором від 05 грудня 2007 року № 3080, припиненим.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 08 жовтня 2014 року рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 04 серпня 2014 року скасовано.

Позов ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» борг в сумі 212 654 грн 69 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» судові витрати у розмірі 2 333 грн 49 коп. в рівних частках з кожного.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ТОВ «Кредитні ініціативи» про визнання договору поруки припиненим відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення апеляційного суду в частині вимог ОСОБА_4 до ТОВ «Кредитні ініціативи» про визнання договору поруки припиненим не відповідає вказаним вимогам.

Судами встановлено, що 05 грудня 2007 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», правонаступником якого є ПАТ «Промінвестбанк», та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 3080, згідно з умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит у сумі 50 тис. дол. США з кінцевим терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 04 грудня 2014 року. Погашення кредиту здійснюється позичальником щомісячно відповідно до додатку № 1, який є невід'ємною частиною договору кредиту.

На забезпечення виконання кредитного договору 02 грудня 2009 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний Промислово-інвестиційний банк», правонаступником якого є ПАТ «Промінвестбанк», та ОСОБА_4 був укладений договір поруки № 727, згідно з умовами якого поручитель зобов'язується відповідати в повному обсязі перед кредитором за своєчасне та повне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором від 05 грудня 2007 року № 3080 зі змінами від 06 жовтня 2008 року № 1418 та від 31 березня 2009 року та у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань бере на себе зобов'язання погасити до 04 грудня 2014 року заборгованість у розмірі наданого кредиту в сумі 50 тис. дол. США, нараховані за користування кредитом відсотки з розрахунку 18 % річних у дол. США, щорічну комісійну винагороду у розмірі 1,5 % від заборгованості за кредитом, яка підлягає сплаті 05 грудня кожного року, у тому числі, у разі прострочення виконання зобов'язання відсотки у підвищеному розмірі - 24 % річних у дол. США від суми заборгованості, неустойку, а також інші боргові зобов'язання, що випливають з кредитного договору.

Також встановлено, що ОСОБА_3 не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, в зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 04 липня 2012 року становить 26 606,78 дол. США, що відповідно до офіційного курсу НБУ становить 212 654 грн 69 коп.

17 грудня 2012 року ПАТ «Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір про відступлення права вимоги, п. п. 2.1, 2.2 якого визначено, що останнє набуло право вимагати виконання зобов'язань, в тому числі за кредитним договором від 05 грудня 2007 року та договором поруки від 02 грудня 2009 року.

Задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_4 до ТОВ «Кредитні ініціативи» про визнання договору поруки припиненим та частково задовольняючи позов ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором кредиту в сумі 212 654 грн 69 коп., і стягуючи вказані кошти з ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ «Промінвестбанк» (правонаступник ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулося до суду з позовом 10 липня 2012 року, тобто після спливу шестимісячного строку з моменту направлення поручителю ОСОБА_4 листа про необхідність виконати свої зобов'язання (02 вересня 2011 року) а тому, відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припинилася.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що порука діє протягом строку, установленого договором поруки, тобто до 04 грудня 2014 року, а тому діє суб'єктивне право кредитора пред'явити позовну вимогу до поручителя про погашення заборгованості до закінчення зазначеного строку.

Проте з таким висновком апеляційного суду погодитись не можна.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Згідно з п. 5.4 договору поруки строк дії договору - з моменту підписання до повного погашення зобов'язання за кредитним договором, в забезпечення якого видана порука, а також договорів про внесення змін до нього.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 23 травня 2012 року (справа № 6-33цс12), умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до п. 2.3 кредитного договору кінцевий термін повернення кредиту та процентів за ним - не пізніше 04 грудня 2014 року.

Відповідно до п. 5.3.2 кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту за договором.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 вересня 2011 року банк направив на адресу боржника та поручителя вимогу про дострокове виконання зобов'язань щодо повернення кредиту у 20-ти денний термін з дня отримання листа. До суду позивач звернувся у липні 2012 року.

Згідно із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 17 вересня 2014 року (справа № 6-53цс14), виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України необхідно дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України. Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

У порушення ст. ст. 303, 315 ЦПК України апеляційний суд на зазначене уваги не звернув, не встановив фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та дійшов передчасного висновку про відмову в зустрічному позові.

За таких обставин рішення суду апеляційної інстанції в частині вимог ОСОБА_4 до ТОВ «Кредитні ініціативи» про визнання договору поруки припиненим підлягає скасуванню із направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції відповідно до ст. 338 ЦПК України.

Прохання ОСОБА_4 в касаційній скарзі про повне скасування рішення суду апеляційної інстанції безпідставне, оскільки ОСОБА_3 та ТОВ «Кредитні ініціативи» судове рішення не оскаржили і повноважень йому на представлення їх інтересів не надавали.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Чернівецької області від 08 жовтня 2014 року в частині вимог ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання договору поруки припиненим скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

А.В. Маляренко

В.А. Нагорняк