У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Гвоздика П.О., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Світловодського міжрайонного прокурора в інтересах Державного підприємства «Світловодське лісове господарство», Кіровоградської обласної державної адміністрації, Кіровоградського обласного управління лісового та мисливського господарства до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання недійсними державного акта про право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу земельної ділянки, скасування рішення державного реєстратора, зобов'язання вчинити дії та за зустрічним позовом ОСОБА_9 до Державного підприємства «Світловодське лісове господарство», Кіровоградської обласної державної адміністрації, Кіровоградського обласного управління лісового та мисливського господарства, Світловодської районної ради, Світловодської районної державної адміністрації, Павлівської сільської ради Світловодського району, треті особи: управління Держземагентства у Світловодському районі, приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Остахова Наталія Павлівна, про визнання права власності на земельну ділянку за касаційною скаргою ОСОБА_8 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 листопада 2014 року та рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 19 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року Світловодський міжрайпрокурор в інтересах держави в особі Державного підприємства «Світловодське лісове господарство» Кіровоградської обласної державної адміністрації, Кіровоградського обласного управління лісового та мисливського господарства звернувся до суду з позовом, в обгрунтування якого зазначив, що рішенням Світловодського міськрайонного суду від 11 лютого 2009 року за ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_5 визнано право спільної сумісної власності на земельну ділянку, яка розташована в Лісозаводському масиві м. Світловодська Кіровоградської області площею 9,8310 га та відноситься до земель Павлівської сільської ради за межами населеного пункту із зобов'язанням Світловодську районну державну адміністрацію оформити і передати у власність зазначеним особам вказану земельну ділянку.

21 листопада 2011 року на підставі вказаного рішення відділом Держкомзему у Світловодському районі видано державний акт на право власності на вказану земельну ділянку серії НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_8 (кадастровий номер НОМЕР_2).

25 липня 2013 року ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу НОМЕР_3, відповідно до умов якого спірна земельна ділянка з комплексом будівель на цій ділянці передана у власність покупця.

Позивач зазначив, що спірна земельна ділянка належить до земель лісового фонду та перебуває в довгостроковому користуванні ДП «Світловодське лісове господарство» і фактично знаходиться на території Кирилівського лісництва у кварталі НОМЕР_4.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 03 грудня 2013 року рішення Світловодського міськрайонного суду від 11 лютого 2009 року, на підставі якого за ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_5 визнано право спільної сумісної власності на земельну ділянку, яка розташована в Лісозаводському масиві м. Світловодська Кіровоградської області площею 9,8310 га скасовано та ухвалено нове, яким позов залишено без задоволення.

Посилаючись на викладене, прокурор просив суд визнати недійсними державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий 21 листопада 2011 року, договір купівлі-продажу комплексу будівель та земельної ділянки від 25 липня 2013 року НОМЕР_3, скасувати реєстрацію державного акту, скасувати рішення державного реєстратора про реєстрацію речових прав на нерухоме майно індексний номер 4318454 від 25 липня 2013 року та зобов'язати ОСОБА_9 повернути у власність держави в особі спірну земельну ділянку вартістю 1 564 112 гривень.

У липні 2014 року ОСОБА_9 звернулася до суду із зустрічним позовом, посилаючись на те, що вона на підставі договору купівлі-продажу від 25 липня 2013 року є власником комплексу будівель, розташованих на ній по АДРЕСА_1 на території Павлівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області. Вважаючи себе добросовісним набувачем, просила визнати за нею право власності на спірну земельну ділянку.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 листопада 2014 року у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 19 березня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог прокурора про визнання недійсним державного акта та скасування реєстрації державного акта скасовано та ухвалено нове.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 (кадастровий НОМЕР_2), виданий 21 листопада 2011 року на ім'я ОСОБА_8 на підставі рішення Світловодського міськрайонного суду від 11 лютого 2009 року у справі № 2-458/09.

Скасовано реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за НОМЕР_5.

Вирішено питання про стягнення судового збору.

У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій і закрити провадження у справі, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Встановивши, що рішення суду, на підставі якого виданий державний акт скасовано, його видача порушує право позивачів на розпорядження спірною земельною ділянкою, яка належить до земель лісового фонду та перебуває в довгостроковому користуванні ДП «Світловодське лісове господарство», апеляційний суд дійшов обгрунтованого висновку про визнання його недійсним із скасуванням реєстрації.

В іншій частині рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованими.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_8 відхилити.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 листопада 2014 року в частині, залишеній без змін рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 19 березня 2015 року та рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 19 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Завгородня І.М. Гвоздик П.О. Іваненко Ю.Г.