Справа № 146/500/15-ц
"23" листопада 2015 р. Томашпільський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді Ставнійчука В.С.,
при секретарі Гриб Ю.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль справу за позовом ОСОБА_1 до Липівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,
Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 24.04.2015 року позов ОСОБА_1 до Липівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку успадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Черняхоського, 58 в с. Яришівка Томашпільського району Вінницької області, який зареєстровано на праві власності на батька позивачки ОСОБА_2, який помер 14.06.1992 року в смт. Томашпіль Томашпільського району Вінницької області.

Справа з апеляційною скаргою ОСОБА_3, який не був стороною у справі, була надіслана до апеляційного суду Вінницької області.

Ухвалою судді апеляційного суду Вінницької області Сала Т.Б. від 26.10.2015 року справу повернуто до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат.

В судове засідання сторони не з»явилися, хоча завчасно повідомлялися про час і місце слухання справи, що не є перешкодою для ухвалення додаткового рішення у їх відсутності відповідно до положень ч. 3 ст. 220 ЦПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи може ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судом встановлено, що при поданні позовної заяви до суду, виходячи з ціни позову у розмірі 86868,00 грн., визначеної довідкою КП «Могилів-Подільське МБТІ» №56 від 31.03.2015 року про показники об»єкта нерухомого майна (а.с. 7), позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 868,60 грн., що становить 1 відсоток ціни позову (пп.1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції чинній на час подання позову).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положення ст. 88 ЦПК України, відповідно до частини першої якої стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачка, як у своїй позовній заяві, так і в заяві до суду про розгляд справи по суті у її відсутності, питання про стягнення з відповідача на її користь судових витрат не ставила, а відтак судові витрати підлягають віднесенню за її (позивачки) рахунок.

При цьому, суд також приймає до уваги, що предметом спору є визнання права власності на спадщину, яка в силу ст. 137 ЦК УРСР 1960 р. у разі заявлення на неї прав сільською радою, за позовом останньої могла бути визнаною судом як безхазяйне майно з передачею його у власніть територіальної громади с. Липівка.

Разом з тим, Липівська сільська рада будь-яких своїх прав на спадщину не заявляла, а відтак суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з сільської ради на користь позивачки понесених нею судових витрат.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 88, 220 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Судові витрати у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Липівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, віднести за рахунок позивачки.

Додаткове рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня проголошення, а сторонами у справі в цей же строк з часу отримання копії рішення, до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд.

Суддя: ОСОБА_4