АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________Провадження: № 22-ц-/790/3155/15 Головуючий: 1 інстанції
Категорія: інші Доповідач: Даниленко В.М.
У Х В А Л А

06 жовтня 2015 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: судді - Даниленка В.М.,

Суддів: Малінської С.М., Трішкової І.Ю.,

за участю секретаря: Каменської Д.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу за апеляційними скаргами Комунального спеціалізованого підприємства «Харківгорліфт» та Харківської міської ради Харківської області на рішення Київського районного суду м. Харкова від 04 березня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 та ОСОБА_18 до Комунального спеціалізованого підприємства «Харківгорліфт», треті особи: Комунальне підприємство «Жилкомсервіс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Домофони України Харків» про усунення перешкод у здійсненні права власності та припинення дій, що порушують право власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 та ОСОБА_18 в особі свого вповноваженого представника - адвоката Пасічник К.М. звернулись до суду з позовом, в подальшому уточненим, у якому вказували на те, що всі вони є мешканцями квартир, розташованих у четвертому під'їзді житлового будинку АДРЕСА_1. У вересні 2007 року мешканцями під'їзду було прийнято рішення обладнати під'їзд замково-переговорним пристроєм, який виконує функції системи обмеження доступу (багатоквартирним домофоном). З цією метою позивачі, зібравши необхідні кошти, уклали Договір доручення № 637 від 13.09.2007 року, яким надали повноваження одному із них (ОСОБА_13) підписати від власного та від їх імені з ТОВ «ТЦД «Цифрал-Сервіс Харків»: договір монтажу багатоквартирного домофону «Цифрал 2094/tc», договір безоплатного користування системою обмеженого доступу (СОД), договір про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту СОД, змонтованої у четвертому під'їзді багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1.

Того ж дня, тобто 13.09.2007 року мешканці четвертого під'їзду вказаного будинку, які проживають у квартирах зі 106 по 140, в особі їхнього представника ОСОБА_13 уклали з виконавцем ТОВ «ТЦД «Цифрал-Сервіс Харків» Договір на виконання монтажних робіт № 637, відповідно до якого останнє здійснило установку в під'їзді СОД (багатоквартирного домофону) та передало її у власність позивачам, одержавши на свій поточний рахунок грошову суму в розмірі 5 008,00 грн., яка відображала вартість базового комплекту - елементів системи, а саме: металеві двері парадного входу, переговорні пристрої, ключі, витратні матеріали та самі монтажні роботи.

Зважаючи на те, що блок виклику «2094М1 - вертикальний», як один з найважливіших елементів, необхідних для функціонування СОД, залишився у власності виконавця ТОВ «ТЦД «Цифрал-Сервіс Харків», між сторонами було укладено Договір користування обладнанням СОД № 637 від 13.09.2007 року, за умовами якого товариство передало мешканцям під'їзду право безстрокового володіння (фактичного тримання) і безоплатного користування вказаним визивним блоком.

11 листопада 2007 року між позивачами та ТОВ «ТЦД «Цифрал-Сервіс Харків» був укладений Договір № 637 про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту СОД, встановленої у четвертому під'їзді багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1, за яким останнє взяло на себе зобов'язання з надання відповідних послуг, а позивачі - щоквартально сплачувати вартість такого обслуговування на підставі відповідних квитанцій. Згодом, блок виклику і право на оплатне обслуговування системи обмеження доступу (багатоквартирного домофону), змонтованої у четвертому під'їзді багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1, було відступлено іншим суб'єктам господарювання (ТОВ «Домофони України», а потім ТОВ «Домофони України Харків»), а договір про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту системи (СОД) продовжив свою дію та виконувався сторонами.

28 грудня 2013 року вийшов спецвипуск газети Харківської міської ради «Харьковские Известия», в якому було опубліковано витяг з Рішення 29 сесії 6 скликання Харківської міської ради Харківської області від 25.12.2013 року № 1390/13 «Про комунальну власність м. Харкова», з Додатком № 2 - переліком майна, яке прийнято до комунальної власності міста за станом на 25.12.2013 року.

Таке майно склали пристрої замково-переговорного зв'язку (системи обмеження доступу), у кількості 7 273 одиниці, розташовані за адресами, згідно з переліком, визначеним у офіційному додатку до газети «Харьковские Известия» від 09.11.2013 року № 135/1 (2729).

У числі таких адрес опинився й під'їзд НОМЕР_1 житлового будинку АДРЕСА_1, в якому мешкають позивачі.

Із вказаних публікацій позивачі дізналися, що придбану та встановлену за їхній рахунок систему обмеження доступу (багатоквартирний домофон) було прийнято до комунальної власності міста як безхазяйне майно.

Більш того, право на обслуговування цієї системи, як об'єкта комунальної власності, перейшло до відповідача КСП «Харківгорліфт», без урахування того, що відповідних зобов'язань суб'єкта господарювання, з яким позивачами укладено договір на обслуговування системи (СОД), ніхто не припиняв.

Підставою для публікацій стало рішення Харківської міської ради від 25.09.2013 року № 1290/13 «Про затвердження Порядку встановлення і утримання пристроїв замково-переговорного зв'язку у багатоквартирних житлових будинках комунальної власності територіальної громади м. Харкова», який є додатком до вказаного рішення. Зазначене рішення також було опубліковано у спецвипуску газети «Харьковские Известия» від 28.12.2013 року.

Дізнавшись про такі рішення міської ради, позивачі 23.01.2014 року звернулись до відповідача - КСП «Харківгорліфт» із листом, в якому повідомили останнього, що не надають йому право обслуговувати належну їм систему обмеження доступу, оскільки таке право вже передано ними іншій особі - ТОВ ТЦД «Домофони України Харків», як виконавцю зазначених послуг, та зберігається за цією особою на підставі діючого договору від 11.11.2007 року.

19.02.2014 року відповідачем «Харківгорліфт» на вказаний лист було надано відповідь, в якій зазначалося, що пристрій замково-переговорного зв'язку, встановлений у під'їзді НОМЕР_1 житлового будинку АДРЕСА_1, в якому мешкають позивачі, відтепер їм вже не належить, а є комунальною власністю та обліковується на балансі КСП «Харківгорліфт», яке відповідно до договору «Про надання послуг по обслуговуванню пристроїв замково-переговорного зв'язку», опублікованого в офіційному друкованому виданні Харківської міської ради - газеті «Харьковские Известия», та дія якого розпочалась 01.02.2014 року, також здійснює й обслуговування цих систем.

В підтвердження цього на адресу позивачів почали надходити квитанції про оплату комунальних послуг, в яких окремим рядком виділено й плату за надання послуг з обслуговування домофону, яка повинна надходити на поточний рахунок відповідача - КСП «Харківгорліфт».

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 липня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.10.2014 року, було задоволено адміністративний позов ТОВ «Цифрал-Сервіс-Плюс», ТОВ «Домофони України Харків» до Харківської міської ради Харківської області, третя особа: Комунальне спеціалізоване підприємство «Харківгорліфт» про визнання дій неправомірними, визнання протиправними та скасування рішень.

Вказаною постановою адміністративного суду, яка набрала законної сили:

- визнано неправомірними дії Харківської міської ради Харківської області по винесенню Рішення Харківської міської ради Харківської області від 25 вересня 2013 р. № 1290/13 «Про затвердження Порядку встановлення та утримання пристроїв замково-переговорного зв'язку у багатоквартирних житлових будинках комунальної власності територіальної громади міста Харкова»;

- визнано незаконним та скасовано Рішення Харківської міської ради Харківської області від 25 вересня 2013 року за №1290/13 «Про затвердження Порядку встановлення та утримання пристроїв замково-переговорного зв'язку у багатоквартирних житлових будинках комунальної власності територіальної громади міста Харкова»;

- визнано неправомірними дії Харківської міської ради Харківської області по винесенню Рішення від 25 грудня 2013 року за № 1390/13 «Про комунальну власність м. Харкова» в частині п. 156 Додатку 2 до рішення 29 сесії Харківської міської ради 6 скликання «Про комунальну власність м. Харкова» від 25 грудня 2013 року за № 1390/13, а саме: що стосується прийняття у комунальну власність міста пристроїв замково-переговорного зв'язку у кількості 7 273 одиниць;

- визнано незаконним та скасовано Рішення Харківської міської ради Харківської області від 25 грудня 2013 року за № 1390/13 «Про комунальну власність м. Харкова» в частині п. 156 Додатку 2 до рішення 29 сесії Харківської міської ради 6 скликання «Про комунальну власність м. Харкова» від 25 грудня 2013 року за № 1390/13 а саме: що стосується прийняття у комунальну власність міста пристроїв замково-переговорного зв'язку у кількості 7 273 одиниць.

Таким чином, система обмеження доступу (замково-переговорний пристрій), що змонтована в під'їзді НОМЕР_1 житлового будинку АДРЕСА_1, в якому мешкають позивачі, «перекочувала» у комунальну власність як безхазяйне майно, без відома останніх та дотримання передбаченої чинним законодавством процедури прийняття майна до комунальної власності як безхазяйного.

Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що система обмеження доступу (замково-переговорний пристрій), яка змонтована в їхньому під'їзді за їх власною ініціативою та за їхні особисті кошти, перебуває на балансі КСП «Харківгорліфт», як об'єкт комунальної власності, без законних на те підстав, а включення плати за домофон до рахунку на сплату комунальних послуг є протиправним, оскільки будь-яких договірних відносин між позивачами та КСП «Харківгорліфт» про надання послуг з обслуговування зазначеного пристрою замково-переговорного зв'язку не існує та ці послуги надаються позивачам на договірних засадах визначеним ними виконавцем - ТОВ ТЦД «Домофони України Харків», позивачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 та ОСОБА_18 просили суд на підставі ст.ст. 321, 328, 335, 355, 1212 ЦК України та ч.6 ст. 32 Закону України «Про комунальні послуги» з метою захисту їх порушених прав:

- усунути перешкоди у здійсненні ними права власності на систему обмеження доступу, змонтовану в під'їзді НОМЕР_1 житлового будинку АДРЕСА_1, окрім блоку виклику, зобов'язавши відповідача - КСП «Харківгорліфт» виключити її зі свого балансу;

- припинити дії відповідача - КСП «Харківгорліфт» по включенню до рахунків на сплату житлово-комунальних послуг вартості послуг з технічного обслуговування і ремонту системи обмеження доступу, змонтованої у під'їзді НОМЕР_1 житлового будинку АДРЕСА_1, як такі, що порушують право позивачів на відсутність у таких рахунках граф, в яких зазначаються суми за оплату послуг, не передбачених договором.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 04 березня 2015 року позовні вимоги позивачів задоволено.

Усунуто перешкоди позивачам у здійсненні ними права власності на систему обмеження доступу, змонтовану у четвертому під'їзді житлового будинку АДРЕСА_1, окрім блоку виклику, шляхом зобов'язання відповідача КСП «Харківгорліфт» виключити її зі свого балансу.

Постановлено припинити дії КСП «Харківгорліфт» по включенню до рахунків на сплату житлово-комунальних послуг вартості послуг з технічного обслуговування та ремонту системи обмеження доступу, змонтованої за адресою: під'їзд НОМЕР_1 житлового будинку АДРЕСА_1, як такі, що порушують право позивачів на відсутність у таких рахунках граф, в яких зазначаються суми за оплату послуг, не передбачених договором.

Не погодившись із таким рішенням районного суду, відповідач - КСП «Харківгорліфт» в апеляційній скарзі просить скасувати це судове рішення та ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити позивачам у задоволенні їх позовних вимог, за їх безпідставністю.

В обґрунтування своєї скарги апелянт - КСП «Харківгорліфт» посилається на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального й процесуального права, що призвело до неправильного вирішення цивільно-правового спору по суті.

Харківська міська рада Харківської області в своїй апеляційній скарзі також просить скасувати ухвалене районним судом по справі рішення, як незаконне та необґрунтоване, та ухвалити нове рішення по суті виниклого цивільно-правового спору, про відмову в задоволенні заявлених позивачами вимог.

Заслухавши суддю - доповідача та перевіривши матеріали цивільної справи, судова колегія вважає, що на даний ця справа час не може бути предметом апеляційного розгляду, виходячи з наступного.

Згідно ст. 215 ЦПК України рішення суду складається із вступної, описової, мотивувальної та резолютивної частини.

Відповідно до коментованої процесуальної норми в резолютивній частині судового рішення повинні бути, зокрема зазначені: висновок суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково, висновок суду по суті заявлених позовних вимог.

Як роз'яснено в п.п. 8, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій статтею 215 ЦПК України.

Резолютивна частина рішення повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215 - 217 ЦПК.

У ній, зокрема, має бути зазначено:

висновок суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково (при відмові в позові слід точно зазначити, кому, відносно кого та в чому відмовлено);

висновок суду по суті позовних вимог: які саме права позивача визнано або поновлено;

конкретні дії, які відповідач повинен вчинити та на чию користь, або інший передбачений законом спосіб захисту порушеного права.

При цьому, з метою запобігання виникненню неясності при виконанні рішення у його резолютивній частині зазначається точне та повне найменування юридичної особи, прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, відносно яких суд вирішив питання.

Разом із тим, як убачається з резолютивної частини рішення Київського районного суду м. Харкова від 04 березня 2015 року, ухваленого по справі, ця частина судового рішення не відповідає вимогам ст. 215 ЦПК України та роз'ясненням, наданим Верховним Судом України у вищенаведеній постанові Пленуму, оскільки в ній взагалі не зазначено, яких саме позивачів (фізичних осіб) задоволені позовні вимоги, а також їхні прізвища, ім'я та по батькові, що беззаперечно позбавляє суд апеляційної інстанції можливості в повному обсязі перевірити законність і обґрунтованість ухваленого районним судом по справі рішення.

Відповідно до ст. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи помилки.

Питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні, про що постановляється ухвала.

Таким чином, приймаючи до уваги наведене, а також ту обставину, що вказана вище помилка може бути усунена судом першої інстанції шляхом постановлення відповідної ухвали, судова колегія вважає за необхідне відповідно до ч. 7 ст. 297 ЦПК України зняти цивільну справу з апеляційного розгляду та повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про внесення виправлень та усунення помилок, допущених у рішенні, ухваленому по суті розглянутого цивільно-правового спору, за правилами ст. 219 ЦПК України.

З огляду на викладене, та керуючись ст.ст. 208, 209, 210, 297 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 та ОСОБА_18 до Комунального спеціалізованого підприємства «Харківгорліфт», треті особи: Комунальне підприємство «Жилкомсервіс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Домофони України Харків» про усунення перешкод у здійсненні права власності та припинення дій, що порушують право власності, зняти з апеляційного розгляду та повернути до Київського районного суду м. Харкова для вирішення питання про внесення виправлень та усунення помилок, допущених у рішенні, ухваленому по суті розглянутого цивільно-правового спору, протягом 20 днів.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно з моменту її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: