УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Колодійчук В.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Тернопільської області від 10 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства «Тернопільська фірма «Будівельник» про визнання майнового права,

в с т а н о в и в :

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею майнові права на квартиру АДРЕСА_1, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору про дольову участь з ПП «Тернопільська фірма «Будівельник», вона повністю оплатила вартість спірної квартири, однак будинок, в якому вона знаходиться не зданий в експлуатацію.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 березня 2014 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 Визнано за ОСОБА_2 майнові права на незавершену будівництвом квартиру АДРЕСА_1, проектною загальною площею 72,63 кв.м. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 10 березня 2015 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 березня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалене судове рішення суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції, ухвалюючи нове рішення у справі, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює та дійшов вірного висновку що позивачем, у відповідності до положень ст.ст. 58, 60 ЦПК України, не доведено та не надано доказів відповідно до викладених обставин, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, у зв'язку з чим, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог, при цьому судом вірно враховано, що позивач звернулась до суду з позовом до неналежного відповідача.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства «Тернопільська фірма «Будівельник» про визнання майнового права.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути, особі яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук