АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/5019/2015 Доповідач: Слободянюк С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - Слободянюк С.В.,

суддів - Корчевного Г.В., Лапчевської О.Ф.,

при секретарі - Кутц А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Антонов» на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 11 лютого 2015 року про відмову у задоволенні скарги Державного підприємства «Антонов» на дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, за участі представника Першого віце-Президента - Генерального директора «Державного підприємства «Антонов» ОСОБА_1, -

в с т а н о в и л а:

В грудні 2014 року Державного підприємства (ДП) «Антонов» звернулось в суд зі скаргою на дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Чепурного В.М., в якій вказував на те, що останнім 28 листопада 2014 року було винесено постанову про накладення штрафу на Генерального директора ДП «Антонов» ОСОБА_1 в розмірі 340,00 грн.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 11 лютого 2015 року відмовлено у задоволені заяви ДП «Антонова» (т.3 а..86,87).

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ДП «Антонов» подали апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали з постановленням нової ухвали про задоволення скарги на дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Чепурного В.М.

Справу розглянуто без участі ОСОБА_1, який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові зворотні відправлення від 20,23 березня 2015 року (т.4, а.с.24, 35,33).

Заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві подано клопотання, в якому просять розглядати справу за відсутності їх представника, не визнавши апеляційну скаргу ДП «Антонов» (Т.4, а.с.22).

В судовому засіданні представник ДП «Антонов» - Конюк Ю.В. апеляційну скаргу підтримав, ОСОБА_4 скаргу не визнав.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення скарги з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, повинні бути роз'яснені державним виконавцем їх права відповідно до вимог цього Закону.

Дії державного виконавця, його відмова від вчинення певної виконавчої дії, зволікання з вчиненням виконавчих дій, а також відмова у задоволенні заяви про відвід державного виконавця можуть бути оскаржені особами, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до виконання виконавчих дій у встановленому цим Законом порядку (ст.7 Закону).

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до вимог ст.85 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому провадженні на дії (бездіяльність) державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби по виконанню рішення або відмову у здійсненні передбачених цим Законом дій стягувачем чи боржником може бути подана скарга до начальника відповідного органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до відповідного суду.

Згідно з ч. 2 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 листопада 2014 року державним виконавцем на підставі Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про накладення на керівника ДП «Антонов» штрафу в розмірі 340,00 грн. у зв*язку з невиконанням боржником рішення Апеляційного суду м. Києва від 13 жовтня 2011 року щодо поновлення ОСОБА_4 на роботі (Т.2, а.с.179- 201).

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року відкрито провадження у справі за скаргою Державного підприємства «Антонов» на дії Заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Чепурного В.М. (Т.2, а.с.215)

Відкриваючи провадження у справі скаргою Державного підприємства «Антонов» на дії Заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Чепурного В.М. та відмовляючи в задоволені скарги ухвалою від 11 лютого 2015 року суд першої інстанції виходив з тих підстав, що при винесенні оскаржуваної постанови про накладення штрафу, начальник відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Чепурний В.М. діяв в межах своїх повноважень.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволені скарги, виходячи з наступного.

Згідно п.7 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року відповідно до статей 28, 41, 89 Закону України «Про виконавче провадження » при зазначений умовах у разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виносить постанови про стягнення виконавчого збору, про накладення штрафу та про стягнення витрат пов'язаних із організацією та проведення виконавчих дій. За змістом п. 7 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

У скарзі оскаржуються дії державного виконання щодо накладання штрафу за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду про поновлення на роботі ОСОБА_4

У разі подання такої скарги в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження за скаргою на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, а помилково прийнявши скаргу до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст.310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишення заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 ЦПК України.

Відповідно до положення ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на прийняте судом першої інстанції рішення апеляційний суд має право постановити ухвалу про закриття провадження.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції, як такої, що постановлена з порушенням норм процесуального права, із закриттям провадження за скаргою.

Керуючись ст. ст. 307, 310, 312,313 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Антонов» задовольнити частково.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 11 лютого 2015 року скасувати.

Провадження у справі за скаргою Державного підприємства «Антонов» на дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, за участі представника Першого віце-Президента - Генерального директора «Державного підприємства «Антонов» ОСОБА_1 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: