Справа № 591/5993/15-ц
Провадження № 2/591/2225/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 жовтня 2015 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді Кривцова Г.В.,
при секретарі Кальченко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми цивільну справу за позовом ТОВ «Сумитеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого опалення,-
17 серпня 2015 року позивач ТОВ «Сумитеплоенерго» звернувся до суду із зазначеним позовом та свої вимоги мотивує тим, що надає послуги населенню міста Суми з централізованого опалення та гарячого водопстачання. Зокрема, підприємство забезпечує теплопостачанням будинок № 6/2 по вул. Харківська. Відповідач ОСОБА_1, який є власником квартири №51, повинен сплачувати за послуги теплопостачання, проте не сплачує, тому за період з 01 жовтня 2006 року по 31 травня 2015 року утворилась заборгованість за надані послуги в сумі 11 705,00 грн., з яких: абонплата 1 774,60 грн., опалення 8 080,13 грн., гаряче водопостачання 1 850,27 грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за надані послуги, а також судовий збір.
Представник позивача в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся про час та місце розгляду справи. На підставі ст. 224 ЦПК України суд розглядає справу в заочному порядку.
Розгляд справи суд проводить у відсутність сторін та без фіксації процесу технічними засобами, що відповідає вимогам ст. 197 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно зі ст.ст. 10-11 та 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд вважає, що позивач, всупереч вищезазначеним приписам ЦПК України, не надав достатніх та беззаперечних доказів в підтвердження порушення відповідачем його прав.
Так, судом встановлено, що ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 червня 2015 року відмовлено в прийняті заяви ТОВ «Сумитеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання (а.с.6).
Позивачем до матеріалів позову додано довідку КП «Сумижитло» Сумської міської, датовану квітнем 2015 року, з якої вбачається, що власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1, але останній за вказаною адресою не зареєстрований (а.с. 7) та оборотні відомості про суму боргу за вказаною адресою, особовий рахунок в якій відкрито на ОСОБА_1 (а.с.7-а-11).
Однак, як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої 04 вересня 2015 року, власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 є не відповідач ОСОБА_1, а інша особа: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.26).
Крім того, з цієї ж довідки вбачається, що частка власності ОСОБА_2 складає 1/1,
підставою виникнення права власності вказано договір дарування ВМВ/366402, від 09 січня 2009 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_3 (а.с.26).
Крім того, з адресної довідки УДМС України в Сумській області вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за місцем проживання: м. Ромни, ІІ пр. Маяковського, 2-А (а.с.22).
Таким чином, суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги централізованого опалення за період з 09 січня 2009 року по 31 травня 2015 року, оскільки судом встановлено ОСОБА_1 не був власником квартири, до якої надавалися послуги, не був зареєстрований в ній в установленому Законом порядку, та відсутні будь-які докази щодо його фактичного проживання в цій квартирі та споживання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання.
Також позивач не надав належних та допустимих доказів того, що в період часу з 01 жовтня 2006 року по 08 січня 2009 року відповідач ОСОБА_1 був власником квартири, до якої надавалися послуги з центрального опалення (АДРЕСА_1), чи фактично проживав у цій квартирі і споживав надані послуги з централізованого опалення.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного Кодексу України.
Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Як передбачено ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Таким чином, оскільки позивачем не доведено того факту, що надані в період часу з 01 жовтня 2006 року по 31 травня 2015 року послуги з теплопостачання до квартири АДРЕСА_2 споживав саме відповідач ОСОБА_1, який не є власником даної квартирі, і не зареєстрований у даній квартирі, то підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_1 11 705,00 грн. заборгованості з теплопостачання на користь позивача немає.
За таких обставин, в задоволенні позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 224-225 ЦПК України, суд,-
В задоволенні позову ТОВ «Сумитеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого опалення відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Зарічним районним судом м. Суми за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Зарічного районного суду м. Суми протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач може оскаржити рішення суду до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду, а у разі відсутності особи у судовому засіданні з дня отримання копії рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення суду складено в пятиденний строк з дня закінчення розгляду справи.

Суддя Г.В.Кривцова