Справа № 359/1892/15-ц
Провадження № 2/359/997/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

08 квітня 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, заборгованість по сплаті аліментів з урахуванням інфляції в сумі 13663,80 гривні та пеню в розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення виконання обов'язку в загальній сумі 89930,0 гривень.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що відповідно до рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.05.2012 року вирішено стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1000,0 гривень щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.04.2012 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до розрахунку державного виконавця від 06.02.2015 року фактична заборгованість по аліментах станом на 01.02.2015 року з урахуванням аліментів за лютий становить 10000,0 гривень.

Враховуючи, що відповідач умисно не сплачував аліменти на утримання дитини, ухилявся від їх сплати, внаслідок чого утворилась існуюча заборгованість, та керуючись роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, вона вважає, що з відповідача підлягає стягненню пеня за весь час затримки сплати аліментів.

Вина відповідача у допущенні заборгованості підтверджується матеріалами виконавчого провадження, з яких слідує, що відповідач не надав жодного документу, який підтвердив би факт невинуватості відповідача у поважності причин несплати аліментів на утримання дитини протягом 2 років.

Таким чином, станом на 01.03.2015 року сума пені у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення виконання обов'язку щодо їх сплати на утримання дитини, що підлягає обов'язковому стягненню з відповідача становить 89930,0 гривень, розрахунок якої викладено у додатку № 1 до позову.

Також, відповідно до ч.2 ст.184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Таким чином, на дату сплати аліментів відповідач зобов'язаний був здійснити їх сплату в сумі з урахуванням індексу інфляції, що обраховується відповідно до ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення».

Станом на 01.03.2015 року у відповідача існує заборгованість по аліментам з урахуванням індексу інфляції в сумі 13663,80 гривень, розрахунок викладено у додатку № 2 до позову.

Позивач в судове засідання не з'явилась, її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, підтвердивши викладені в позові обставини, та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з'явився, його представник ОСОБА_5 проти позовних вимог заперечив в повному обсязі, надав заперечення на позовну заяву разом з додатками, в яких зазначає, що відповідач не ухилявся від сплати аліментів, а сплачував їх з певними затримками через хворобу. Рішенням суду про стягнення аліментів було встановлено, що відповідач не працює, і ця обставина не змінилась, а тому не є підтвердженням факту ухилення від сплати аліментів. На даний час заборгованість по аліментах відсутня, що не було враховано позивачем. Розрахунок пені є необгрунтованим, так як здійснено некомпетентною особою та не відповідає дійсності.

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши, проаналізувавши та оцінивши у сукупності всі наявні письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.05.2012 року відповідач має сплачувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000,0 гривень щомісячно, починаючи з часу подання позовної заяви 12.04.2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

В силу ч.2 ст.184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Як встановлено ч.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

В п.22 постанови ПВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вказано, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.

Тому посилання позивача на те, що вона не отримувала певних грошових коштів від відповідача в якості аліментів, на підтвердження чого надала свою заяву від 06.02.2015 року та лист в.о. начальника ЦПЗ № 3 від 13.01.2015 року за № 12-16, є безпідставними, так як позивачем аліменти не були отримані з вини пошти.

Як було встановлено рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.05.2012 року, відповідач не працює, а тому не має стабільного доходу, в зв язку з чим на підставі ч.1 ст.184 СК України розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього, визначено в твердій грошовій сумі. Цим також пояснюються певні затримки у сплаті аліментів.

Також судом враховується та обставина, що відповідач тривалий час хворів та знаходився на стаціонарному лікуванні, згідно Витягу із амбулаторної карти № 100887, в зв язку з чим не міг стабільно сплачувати аліменти.

Тобто вина відповідача у простроченні сплати аліментів згідно вказаного рішення суду відсутня.

Разом з тим, як вбачається з довідки-розрахунку заборгованості з аліментів за період з 12.04.2012 року по 07.04.2015 року за № 16560 від 07.04.2015 року, станом на 07.04.2015 року заборгованість по сплаті аліментів відповідача відсутня.

Дану довідку позивачем та її представником оскаржено у відповідності до закону не було та не було заявлено клопотання про намір її оскарження, її дійсність було підтверджено обома сторонами, тобто дана обставина визнана сторонами не підлягає доказуванню у відповідності до положень ч.1 ст.61 ЦПК України, а тому суд вважає її належним доказом у відповідності до положень ч.1 ст.58 ЦПК України.

До того ж, довідки-розрахунки заборгованості з аліментів № 12476 від 17.03.2014 року, № 1580 від 20.01.2015 року та № 5279 від 06.02.2015 року надані позивачем спростовуються вищевказаною довідкою-розрахунком заборгованості з аліментів за період з 12.04.2012 року по 07.04.2015 року за № 16560 від 07.04.2015 року.

Отже, позивач не надав жодного доказу на підтвердження своїх позовних вимог відповідно до положень ч.1 ст.60 ЦПК України, згідно якої кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, відсутність вини відповідача в простроченні сплати аліментів, підстав для задоволення позову не має.

Судові витрати у виді судового збору, від сплати яких позивача було звільнено при подачі позову, на підставі ст.88 ЦПК України необхідно віднести на рахунок держави, так як позов задоволенню не підлягає.

З урахуванням зазначеного, відповідно до вимог п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»; ст.ст.184 ч.1 та ч.2, 196 ч.1 СК України, ст.ст.10, 57, 58 ч.1, 60, 61 ч.1, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 13663 гривні 80 копійок та пені в розмірі 89930 гривень 00 копійок відмовити.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні під час проголошення, на протязі десяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя В.В. Журавський