1 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Бердянського міжрайонного прокурора в інтересах держави до Бердянської міської ради, Управління Держземагентства у Бердянському районі Запорізької області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Реєстраційна служба Бердянського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про визнання незаконним та скасування п. п. 5, 5.59 рішення Бердянської міської ради від 25 лютого 2010 року № 41 та визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування запису та повернення земельної ділянки,
за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Бердянського міьскрайонного суду від 11 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 2 грудня 2014 року,
в с т а н о в и л а:
У червні 2013 року Бердянський міжрайонний прокурор в інтересах держави звернуся до суду із позовом до Бердянської міської ради, Управління Держземагентства у Бердянському районі Запорізької області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Реєстраційна служба Бердянського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про визнання незаконним та скасування п. п. 5, 5.59 рішення Бердянської міської ради від 25 лютого 2010 року № 41 та визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування запису та повернення земельної ділянки.
На обґрунтування позовних вимог зазначав, що прокурорською перевіркою встановлено, що п. 5, 5.59 рішення 79 сесії Бердянської міської ради V скликання від 25 лютого 2010 року № 41 «Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» затверджено проект відведення земельних ділянок та передано у власність ОСОБА_4 земельну ділянку, площею 0,0613 га, з присвоєнням поштової адреси: АДРЕСА_1 для індивідуального дачного будівництва. На підставі зазначеного рішення
Крім того прокурорською перевіркою встановлено, що згідно генерального плану м. Бердянська, затвердженого рішенням Бердянської міської ради від 25 червня 2009 року № 8, зазначені у рішенні території запроектовані для розміщення оздоровчих установ та установ відпочинку, зелених насаджень загального користування, громадських центрів. Відповідно до п. 3.39 ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень» будівництво нових дачних районів в межах міських населених пунктів не допускається.
Перевіркою також встановлено, що станом на час прийняття Бердянською міською радою рішення від 25 лютого 2010 року № 41 «Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок посадовими особами виконкому міськради не розроблена та відповідно Бердянською міською радою не затверджена передбачена Законом України «Про планування і забудову територій» містобудівна документація м. Бердянська, а саме: відсутні детальні плани територій окремих, районів міста, зокрема території Бердянської коси. Таким чином, за відсутності містобудівної документації м. Бердянська прийняття рішень щодо планування, забудови, проектування та будівництва об'єктів житлово-цивільного та виробничого призначення, в порядку та благоустрою території Бердянської коси, неможливо.
Також, під час винесення спірного рішення суттєво порушено порядок надання земельних ділянок у власність. Так, відповідно до положень
ст. ст. 13, 14 Конституції України - право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Бердянською міською радою рішенням від 25 лютого 2010 року № 41 затверджено проекти відведення та передано у власність земельні ділянки для індивідуального дачного будівництва з порушенням вимог ст. ст. 51, 118, 123 ЗК України, ст. ст. 88, 90 Водного кодексу України, ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» без проведення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації, чим грубо порушено вимоги законодавства та не дотримано порядок набуття права власності на землю.
Враховуючи викладене Бердянський міжрайонний прокурор в інтересах держави просив визнати незаконним та скасувати п. п. 5, 5.59 рішення Бердянської міської ради від 25 лютого 2010 року № 41 та визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, скасувати запис та повернути земельну ділянку за належністю територіальній громаді м. Бердянська.
Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від

11 вересня 2014 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано недійсним п. п. 5, 5.59 рішення 79 сесії Бердянської міської ради V скликання від 25 лютого 2010 року № 41 «Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок», яким передана у приватну власність ОСОБА_4 земельна ділянка площею 0,0613 га для ведення індивідуального дачного будівництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано недійсним державний акт на право власності серії

НОМЕР_2 на земельну ділянку площею 0,0613 га для ведення індивідуального дачного будівництва, що розташована за адресою:

АДРЕСА_1 вартістю 32 164 грн 11 коп., виданий Бердянською міською радою на імʼя ОСОБА_4, зареєстрований в «Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі» за реєстраційним номером 75 від 29 липня

2010 року (кадастровий номер НОМЕР_1).

Зобовʼязано Управління Держземагентства у Бердянському районі Запорізької області скасувати запис у Поземельній книзі на земельну ділянку площею 0,0613 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1,

м. Бердянськ Запорізька область (кадастровий номер НОМЕР_1).

Зобовʼязано ОСОБА_5, ОСОБА_6 повернути земельну ділянку площею 0,0613 га для ведення індивідуального дачного будівництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_1) за належністю територіальній громаді м. Бердянська. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 2 грудня 2014 року рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від

11 вересня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що під час прийняття п. п. 5, 5.59 рішення Бердянської міської ради від 25 лютого 2010 року № 41 порушено вимоги чинного на той час законодавства в частині підстав та порядку надання земельної ділянки у власність ОСОБА_4

Згідно зі статтями 19, 20 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі: землі житлової та громадської забудови й землі водного фонду, та віднесення їх до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання, відповідно до статті 21 ЗК України, недійсними рішень про надання земель, угод щодо земельних ділянок, відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною тощо.

За змістом ч. 1, 2 ст. 3, ст. 4 ВК України, п. «а» ч. 1 ст. 58, ч. ч. 1», ст. 59 ст. 60 , ч. 1 ст. 84 ЗК України,у редакціях на час виникнення правовідносин, землі під водними об'єктами, зокрема зайняті поверхневими водами: водотоками (річки, струмки), штучні водойми (водосховища, ставки) і канали; іншими водними об'єктами; підземними водами та джерелами; внутрішніми морськими водами та територіальним морем, як землі зайняті водним фондом України, а також прибережні захисні смуги вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм не могли передаватись у власність громадян, оскільки є землями водного фонду України.

За системним аналізом законодавства на час виникнення правовідносин, відповідно до положень ст. 88 ВК України, Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня

1996 року № 486, Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 5 листопада 2004 року, розмір та межі прибережних захисних смуг встановлювались за проектами землеустрою (термін та зміст за ст. 50-54 Закону України «Про землеустрій»), а населених пунктів - відповідно до існуючих на час встановлення конкретних умов забудови. При наданні у користування земельних ділянок навколо зазначених та інших водних об'єктів, мали врахуватися ці положення щодо меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, а у разі відсутності землевпорядної документації (документації з землеустрою, проекту землеустрою) та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо прибережних захисних смуг водних об'єктів, збереження водних об'єктів мало бути досягнуто шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо надання цих земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених ст. 88 Водного Кодексу України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Постанови № 486 з урахуванням конкретної ситуації.

Така ж позиція викладена у постанові Верховного Суду України від

21 травня 2014 року № 6-16цс14.

Таким чином, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про те, що Бердянською міською радою при прийнятті спірного рішення порушено норми чинного, на час прийняття рішення, законодавства.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов до висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Бердянського міьскрайонного суду від 11 вересня 2014 року та ухвали апеляційного суду Запорізької області від 2 грудня 2014 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Бердянського міьскрайонного суду від 11 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 2 грудня 2014 року в справі за позовом Бердянського міжрайонного прокурора в інтересах держави до Бердянської міської ради, Управління Держземагентства у Бердянському районі Запорізької області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Реєстраційна служба Бердянського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про визнання незаконним та скасування п. п. 5, 5.59 рішення Бердянської міської ради від 25 лютого 2010 року № 41 та визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування запису та повернення земельної ділянки залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко