У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Берестова Ірина Олександрівна, ОСОБА_7, про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, зміну черговості права на спадкування, усунення від права на спадкування; за зустрічним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_7 до ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Берестова Ірина Олександрівна, комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником - ОСОБА_8, на рішення апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що в період з лютого 1980 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала з ОСОБА_9 однією сім'єю без реєстрації шлюбу. У 1990 році останній захворів на онкологічну хворобу. 15 жовтня 1997 року вона продала свою квартиру, а він у той же день подарував їй 1/2 частку своєї квартири АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 помер. Спадкоємцями за законом після його смерті є його діти: ОСОБА_5 та ОСОБА_7. Посилаючись на те, що перед смертю він важко хворів та потребував допомоги, яку надавала лише вона, позивач просила встановити факт спільного проживання з ОСОБА_9 в період з лютого 1980 року до ІНФОРМАЦІЯ_1, надати їй право на спадкування після смерті ОСОБА_9 разом зі спадкоємцями першої черги та усунути ОСОБА_5 від права на спадкування за законом після його смерті, яка ніякої допомоги по утриманню та догляду батька не надавала.

У грудні 2013 року ОСОБА_5 та ОСОБА_5 звернулися до суду із зустрічним позовом, посилаючись на те, що вони є спадкоємцями першої черги після смерті їх батька, ОСОБА_9 Спадкова маса складається з 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 та грошових вкладів на розрахункових рахунках, відкритих у публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України») на його ім'я.

Ураховуючи викладене й те, що ОСОБА_4 не входить до спадкоємців першої черги, позивачі просили суд визнати право власності по 1/2 частці спадкового майна за кожною з них.

Справа судами розглядалась неодноразово.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19 травня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Встановлено факт проживання ОСОБА_4 з ОСОБА_10 однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з лютого 1980 року до ІНФОРМАЦІЯ_1. У решті позову відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_5, ОСОБА_5 задоволено. Визнано за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_9 на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 та на 1/2 частку грошових вкладів, відкритих на ім'я ОСОБА_9, які знаходяться на розрахункових рахунках ПАТ «Державний ощадний банк України». Визнано за ОСОБА_7 право власності в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_9 на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 та на 1/2 частку грошових вкладів, відкритих на ім'я ОСОБА_9, які знаходяться на розрахункових рахунках ПАТ «Державний ощадний банк України».

Останнім рішенням апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу скасовано, ухвалено нове рішення, яким встановлено факт проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з 1 січня 2004 року до ІНФОРМАЦІЯ_1, у решті цих позовних вимог відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі представника - ОСОБА_8, просить оскаржуване рішення апеляційного суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог за первісним позовом про зміну черговості права на спадкування скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального й процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення цих позовних вимог. Змінити рішення апеляційного суду в частині зустрічних позовних вимог, визнавши за ОСОБА_5 та ОСОБА_7 право власності в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_9 за кожною на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 та на 1/6 частку грошових вкладів, відкритих на ім'я ОСОБА_9, які знаходяться на розрахункових рахунках ПАТ «Державний ощадний банк України».

Так, судове рішення оскаржується в частині відмови в задоволенні позовних вимог про зміну черговості права на спадкування та визнання за ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 права власності на частину квартири та грошових вкладів, в іншій частині судове рішення не оскаржується, тому в силу ст. 335 ЦПК України не переглядається.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду в оскаржуваній частині ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Апеляційний суд, відмовляючи ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог, виконавши вимоги ч. 4 ст. 338 ЦПК України, згідно з якою висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що підстав, передбачених ст. 1259 ЦК України для зміни черговості права на спадкування, четвертої черги на першу чергу, немає. У зв'язку з цим відсутні підстави для визнання за ОСОБА_4 права власності на частину квартири і частину грошових коштів померлого ОСОБА_9

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником - ОСОБА_8, відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року в частині позовних вимог ОСОБА_4 про зміну черговості права на спадкування та визнання за ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 права власності на частину квартири та грошових вкладів залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
Б.І. Гулько С.Ф. Хопта