Справа № 186/1322/15-ц
09 жовтня 2015 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого: судді Демиденко С.М.
секретар: Фадєєва Т.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Першотравенського міського суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,
ОСОБА_1 звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.
В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 28 червня 2014 року вона та відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадського стану виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-КИ № 277796, актовий запис № 11.
У спільному шлюбі у них народилася дитина: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який на час подання позову є малолітнім.
На теперішній час понад трьох місяців, відповідач проживає окремо від них з сином у м. Марганець Дніпропетровської області. Вона самостійно власними силами, намагається доглядати та виховувати малолітнього сина, а також виконувати всі інші обов'язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання їхньої дитини.
Утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги є природним обовязком батьків, що випливає зі змісту положення ст. 180 Сімейного кодексу України, яке зобовязує батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Всупереч таким вимогам закону, відповідач, який проживає окремо від їхньої неповнолітньої дитини, ухиляється від виконання свого обовязку щодо її утримання, оскільки матеріально не допомагає їхній дитині, участі у її вихованні не приймає та не виконує жоден із тих обовязків, які покладені на нього законом, як на батька дитини.
Зокрема це виявилося у тому, що відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. Син повністю знаходяться на утриманні позивачки. Добровільно виділяти кошти ОСОБА_2 відмовляється, витрачає гроші на свої потреби, інтересами сімї не цікавиться.
Також просить врахувати той факт, що на теперішній час позивачка не має можливості працювати, внаслідок догляду за їхнім малолітнім сином, а відповідач матеріальну допомогу їй, як дружині, що має на вихованні та утриманні дитину, яка не досягла трьох років, також не надає.
Позивачці відомо, аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не провадиться, інших неповнолітніх, повнолітніх дочки або сина, непрацездатних батьків не має.
На момент звернення до суду з цим позовом, між ними не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обовязку утримувати неповнолітню дитину та надавати матеріальну допомогу, як дружині, що має на вихованні та утриманні дитину, яка не досягла трьох років.
Просить суд стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, в частині позовних вимог про стягнення аліментів з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів) на утримання дружини, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, до досягнення дитиною - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, трьох років надала суду заяву про залишення позовних вимог без розгляду.
Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області 09 жовтня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 в частині позовних вимог про стягнення аліментів з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів) на утримання дружини, до досягнення дитиною - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, трьох років залишено без розгляду.
У судове засідання позивачка не зявилась, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи, позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, аліментів в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не зявився. Телефонограмою встановлено, що ОСОБА_2 просить суд розглядати справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку розглядати у його відсутність. Позовну заяву визнає частково: в частині стягнення аліментів на утримання дитини - визнає; в частині стягнення аліментів на утримання дружини - не визнає.
Суд виносить рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.
Свідоцтвом про шлюб, серії І-КИ №277796 від 28 червня 2014 року виданим виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, підтверджується факт, що між ОСОБА_2, 17 липня 1992 року народженця, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_7, був укладений шлюб.
Свідоцтвом про народження, серії І-КИ №522871 від 23 грудня 2014 року виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, підтверджується факт, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Доказів зворотного, як того вимагає ст. 60 ЦПК України, в розпорядження суду, зокрема, з боку відповідача, не надано.
Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із ст. ст. 181, 184 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки і сина, інші обставини, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що домовленість між сторонами щодо утримання дитини не досягнута, а тому право позивачки на отримання від відповідача аліментів підлягає захисту.
При зверненні до суду позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця та стягувати їх починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.
При визначенні розміру аліментів, суд враховує обставини справи, положення СК України, матеріальне становище дитини, індивідуальні особливості її стану здоров'я та розвитку, наявність у відповідача та позивача на утриманні інших дітей, їх сімейні стани та стани здоров'я.
Суд приймає до уваги те, що відповідач є особою працездатного віку, на утриманні немає інших дітей та непрацездатних батьків.
Суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення аліментів з моменту предявлення позову і до повноліття дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця підлягають задоволенню.
На думку суду, такий розмір аліментів є законним та необхідним для забезпечення утримання малолітнього ОСОБА_3, оскільки рівнозначний обов'язок щодо її утримання ст. 141 СК України покладається як на відповідача, так і на позивача по справі.
Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Судові витрати підлягають стягненню у відповідності до правил встановлених ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 84, 180, 181, 182, 183, 184 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10-11, 27, 57-60, 88, 137, 209, 212-215, 218, 224-226,367 ЦПК України, суд -
Стягнути аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів проводити кожного місяця починаючи з 03 вересня 2015 року до повноліття дитини.
Допустити рішення суду негайному виконанню у розмірі місячної суми стягнення аліментів.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до Першотравенського міського суду протягом десяти днів з моменту одержання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.М.Демиденко.