У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Луспеника Д.Д., Черненко В.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до приватної фірми «Арго» про усунення порушень в користуванні земельними ділянками та стягнення коштів, за касаційною скаргою приватної фірми «Арго» на рішення Обухівського районного суду Київської області від 29 жовтня 2014 року та рішення апеляційного суду Київської області від 11 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 звернулися до суду із позовами, які були об'єднані в одне провадження, у яких просили зобов'язати приватну фірму «Арго» (далі - ПФ «Арго») звільнити та привести до стану, придатного для використання за цільовим призначенням, належні їм земельні ділянки, розташовані на території Дерев'янської сільської ради Обухівського району Київської області, а саме: належну ОСОБА_4 ділянку площею 3,6299 га кадастровий номер НОМЕР_1, належні ОСОБА_5 ділянки площею 2,6180 га, кадастровий номер НОМЕР_3 та площею 1,0516 га, кадастровий номер НОМЕР_2, належну ОСОБА_6 ділянку площею 3,6701 га, кадастровий номер НОМЕР_4, належну ОСОБА_7 ділянку площею 3,6605 га, кадастровий номер НОМЕР_5, належну ОСОБА_8 ділянку площею 3,6324 га, кадастровий номер НОМЕР_6, після збору врожаю 2014 року. Також просили стягнути із ПФ «Арго» на їх користь частку прибутку, зокрема, на користь ОСОБА_4 2 197 грн 96 коп., на користь ОСОБА_5 2 217 грн 51 коп., на користь ОСОБА_6 2 222 грн 17 коп., на користь ОСОБА_7 2 216 грн 36 коп., на користь ОСОБА_9 2 199 грн 34 коп. та стягнути на їх користь судові витрати.

В обґрунтування позову зазначали, що у липні-серпні 2003 року вони уклали із відповідачем ПФ «Арго» договори оренди, за якими передали в оренду приватній фірмі строком на 5 років належні їм земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Надалі, дію договорів оренди було продовжено до липня-серпня 2013 року, однак ПФ «Арго» як орендар у порушення п. 17 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року № 2073, не зареєстрував зміни до договорів оренди, а отже їх чинність припинена по закінченню 5 років, тобто у липні-серпні 2008 року. Зазначали, що у листопаді 2013 року відповідач в односторонньому порядку прийняв рішення про укладання з ними договорів про спільну діяльність щодо використання належних їм земельних ділянок. Однак, вони такого рішення не приймали і договорів про спільну діяльність не підписували. Вказували, що у січні 2014 року вони уклали договори оренди належних їм земельних ділянок із фізичною особою - підприємцем ОСОБА_10, який у договорах запропонував їм більш вигідні та прозорі умови співпраці. Дані договори було укладено відповідно до чинного законодавства та проведено їх державну реєстрацію. Однак, ПФ «Арго» у 2014 року приступила до обробки належних позивачам ділянок, а на їх вимоги про повернення ділянок відмовила, чим порушила їх права як власників ділянок на користування і розпорядження ними. Вважали, що після збору врожаю відповідач повинен сплатити їм частку прибутку за використання їх земельних ділянок. Просили позов задовольнити.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 29 жовтня 2014 року позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 задоволено. Зобов'язано ПФ «Арго» звільнити та привести до стану, придатного за цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після збору врожаю 2014 року земельні ділянки, які розташовані на території Дерев'янської сільської ради Обухівського району Київської області, а саме: земельну ділянку площею 3,6299 га кадастровий номер НОМЕР_1, належну ОСОБА_4, земельні ділянки площею 2,6180 га, кадастровий номер НОМЕР_3 та площею 1,0516 га, кадастровий номер НОМЕР_2, належні ОСОБА_5, земельну ділянку площею 3,6701 га, кадастровий номер НОМЕР_4, належну ОСОБА_6, земельну ділянку площею 3,6605 га, кадастровий номер НОМЕР_5, належну ОСОБА_7, земельну ділянку площею 3,6324 га, кадастровий номер НОМЕР_6, належну ОСОБА_8 Стягнуто із ПФ «Арго» на користь ОСОБА_4 кошти в розмірі 2 197 грн 96 коп., на користь ОСОБА_5 кошти в розмірі 2 217 грн 51 коп., на користь ОСОБА_6 кошти розмірі 2 222 грн 17 коп., на користь ОСОБА_7 кошти розмірі 2 216 грн 36 коп., на користь ОСОБА_8 кошти у розмірі 2 199 грн 34 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 11 грудня 2014 року рішення місцевого суду в частині стягнення з ПФ «Apгo» на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 грошових коштів скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову в цій частині відмовлено. В решті рішення місцевого суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ПФ «Арго», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд першої та апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про те, що у зв'язку із закінченням строку дії договорів оренди, укладених у 2003 році, у відповідача відсутні правові підстави для використання земельних ділянок належних позивачам. Разом з тим, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що оскільки договірні відносини щодо оренди земельних ділянок між сторонами припинені, тому у відповідача відсутній обов'язок виплачувати позивачам кошти.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватної фірми «Арго» відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 29 жовтня 2014 року в нескасованій при апеляційному перегляді частині та рішення апеляційного суду Київської області від 11 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

Д.Д. Луспеник

В.А. Черненко