Дата документу 02.03.2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
02 березня 2015 року. м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді: Пономаренко Л.Е.,
при секретарі: Воробйовій В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,
Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить: стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти в розмірі 10 500 грн.; сплачений ним судовий збір в розмірі 243 грн. 63 коп. та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.
Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, на позові наполягає. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
При судовому розгляді встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля СНЕRY QQ державний р/н НОМЕР_1, про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2.
Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Згідно частин 1, 3, 4, 5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного судочинства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Згідно до статті статі 204 ЦК України, яка передбачає презумпцію правомірності правочину, правочин є дійсним якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, відповідно до якої цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Однією з підстав виникнення прав та обов'язків є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом.
Відповідно до ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні, а також всі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї з сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу.
Судом встановлено, що правовідношення між позивачем та відповідачем виникли в липні 2014року на підставі усного договору про надання послуг з приводу придбання запчастини - нової КПП для автомобіля позивача.
З урахуванням того, що сторонами на власний розсуд шляхом вільного волевиявлення визначено умови усного договору, в тому числі і зобов'язання сторін, які не суперечать ЦК України; особи, яки вчинили правочин, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності; правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; відповідач ОСОБА_2 свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, грошові кошти не повернув, аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення грошових коштів в розмірі 10 500 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.
Враховуючи положення ст.611 ЦК України, відповідно до яких у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди, давши оцінку доказам, які було надано позивачем, суд приходить до висновку, що оцінка позивачем моральної шкоди в 5 000 грн. не відповідає моральним стражданням позивача, а тому суд задовольняє вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди на суму 1 000 (одна тисяча) грн.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору в сумі 243,65 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 212- 215,224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія НОМЕР_3, виданий Мелітопольським РВ УМВС України в Запорізькій області 01.10.2008року, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ін.н.НОМЕР_4, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, моральну шкоду в розмірі 1000(одна тисяча) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія НОМЕР_3, виданий Мелітопольським РВ УМВС України в Запорізькій області 01.10.2008року, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ін.н.НОМЕР_4, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, судові витрати в розмірі 243(двісті сорок три) гривні 65(шістдесят п'ять) копійок.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Мелітопольським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.Е.Пономаренко