Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/1545/15-ц Головуючий у 1-й інст. Слюсарчук Н. Ф.
Категорія 53 Доповідач Кочетов Л. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого-судді: Кочетова Л.Г.,

суддів: Гансецької І.А., Борисюка Р.М.,

при секретарі: Серветник Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства „Пиво-безалкогольний комбінат „Радомишль" про поновлення на роботі, визнання наказів недійсними та їх скасування, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства „Пиво-безалкогольний комбінат „Радомишль" на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 вересня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та в обгрунтування вимог зазначив, що з 02.11.2010 року працював у ПАТ „Пиво-безалкогольний комбінат „Радомишль" на посаді менеджера з логістики по обліку тари, з 10.10.2013 року - на посаді начальника дільниці зворотної тари, з 01.08.2014 року - на посаді завідувача складом тари.

Наказом директора товариства № 4-ос від 15.01.2015 року він звільнений з роботи за ст. 40 ч. 1 п. 3 КЗпП України, за систематичне порушення без поважних причин обов"язків, покладених посадовою інструкцією та правилами внутрішнього трудового розпорядку. Проте, з посадовою інструкцією, як завідувача складу тари він, ознайомлений не був.

Згідно наказу № 94-од від 14.11.2014 року його тимчасово відсторонено від займаної посади у зв'язку з нестачею 102 бочок КЕГ, яка на його думку, була штучно створена через неправильну видачу їх з цеху розливу. Вважає даний наказ незаконним, оскільки він не несе ніякої відповідальності за їх нестачу. Згідно акту інвентаризації на складі тари, де він був завідувачем, за цей же період ніяких недостач тари не було, а відтак у адміністрації не було підстав відсторонювати його від займаної посади.

Крім того, наказом № 2-од від 06.01.2015 року йому оголошено догану за недбале відношення до своїх службових обов'язків, що виразилося в нестачі 2 бочок КЕГ під час повторної інвентаризації. Даний наказ вважає незаконним, оскільки був виданий в період його відсторонення від займаної посади, його обов'язки виконувала інша особа, розслідування по факту крадіжки не було проведено.

З урахуванням уточнених позовних вимог просив визнати недійсними та скасувати накази про відсторонення від посади, оголошення догани та звільнення, поновити на роботі, стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу, стягнути відшкодування моральної шкоди в сумі 6000.00 грн.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 18 вересня 2015 року позов задоволено частково. Визнані незаконними наказ № 94-од від 14.11.2014 року, наказ № 2-од від 06.01.2015 року, наказ № 4-ос від 15.01.2015 року та поновлено ОСОБА_1 на посаді завідувача складом тари Публічного акціонерного товариства «Пиво-безалкогольний комбінат «Радомишль» з 16 січня 2015 року. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Пиво-безалкогольний комбінат «Радомишль» на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 48903.12 грн. без урахування податків та обов'язкових платежів та на відшкодування моральної шкоди 1500.00 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі представники відповідача просять рішення суду скасувати та постановити нове - про відмову в задоволені позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював на посаді завідувача складом тари ПАТ «Пиво-безалкогольний комбінат «Радомишль» з 01.08.2014 року (а.с. 13,14).

Як вбачається із службової переписки позивача з адміністрацією підприємства, для вирішення питання переходу на вказану посаду, ОСОБА_1 просив про ознайомлення його з посадовими обов»язками нової посади (а.с. 54-60, 144).

Будь-яких доказів ознайомлення з посадовими обов»язками позивача відповідач суду не надав, а тому колегія суддів вважає, що із посадовою інструкцією він не був ознайомлений.

Проведеною у жовтні 2014 року інвентаризацією виявлено нестачу 102 бочок КЕГ на суму 68924.46 грн.

Згідно вимог ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Оскільки відповідачем не доведено, що для позивача, у визначеному вказаним положенням закону порядку, передбачено інші види дисциплінарного стягнення, колегія суддів приходить до висновку, що за вказане порушення позивач до встановленої законом відповідальності не притягувався.

Згідно з наказом № 94-од від 14.11.2014 року, позивач тимчасово, на час проведення повторної перевірки, відсторонений від займаної посади завідувача складом тари та на час відсторонення, покладені обов'язки завідувача складом тари на ОСОБА_2

Статтею 46 КЗпП України передбачено, що відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння; відмови або ухилення від обов'язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

Оскільки проведення перевірки не є підставою для відсторонення від посади, колегія суддів погоджується з висновоком суду першої інстанції про те, що вказаний наказ є незаконним.

Проведеною на 05.01.2015 року інвентаризацією встановлено нестачу 2 бочок КЕГ вартістю 1351.46 грн. (а.с. 11).

За наслідками нестачі, наказом № 2-од від 06.01.2015 року, за недбале відношення до своїх службових обов»язків, ОСОБА_1 оголошено догану (а.с. 9).

Позивач стверджує, що на той час він був відсторонений від посади.

Оскільки суду не надані будь-які докази того, що на час виявлення вказаної нестачі позивач був допущений до виконання своїх посадових обов»язків, колегія суддів погоджується із вказаним твердженням позивача.

За таких обставин висновок суду про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності є правильним.

У листопаді 2014 року головний бухгалтер відповідача звернулася на ім»я директора Товариства з службовою запискою, в якій просила дати вказівки позивачу щодо проведення та представлення необхідних даних - актів звірок до дестриб»юторам відносно оборотної тари в строк до 12 грудня 2014 року (а.с. 44). Директором підприємства на вказану службову записку була накладена резолюцію до виконання.

Отримати вказану службову записку позивач відмовився, для нього була виготовлена та надана її копія (а.с. 47).

Станом на 12.01.2015 року позивач вказані вимоги належним чином не виконав (а.с. 45, 46).

Статтею 148 КЗпП України передбачено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Оскільки рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 прийнято 15.01.2015 року, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про закінчення строку притягнення до відповідальності.

Висновок суду першої інстанції про відсутність систематичності невиконання позивачем посадових обов»язків, також є правильним.

Згідно п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Пункт 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» передбачає, що за передбаченими п.3 ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст.151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року.

Оскільки посилання відповідача на те, що усною вказівкою строк виконання доручення про проведення взаємозвірок був збільшений, не може визнаватись належним доказом, колегія суддів погоджується з тим, що вказана обставина мала місце до застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, а тому підстав для звільнення його за ст. 40 п.3 КЗпП не було.

Крім того, термін виконання вказаного розпорядження співпав у часі з терміном відсторонення позивача від посади, а тому колегія суддів вважає, що останній не мав можливості щодо виконання зазначеної вказівки.

У решті доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 308, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства „Пиво-безалкогольний комбінат „Радомишль" відхилити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді