_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/2778/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2015 року Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Реви С.В.,

при секретарі Бродецькій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третьої особи ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої пошкодженням квартири,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, яким просить стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на свою користь фактично понесені витрати для придбання матеріалів та обладнання, придбані для відновлення пошкодженої квартири в сумі 29 941 грн. та компенсацію за заподіяну моральну шкоду в сумі 65 000 грн.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 13.07.2013 року вона набула право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Проте позивачка була позбавлена можливості вселитись до придбаної квартири через проживання там відповідачів по вказаній справі - ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що змусило її звернутись до суду з позовною заявою про виселення останніх.

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 26.03.2014 по справі № 520/14323/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення позовні вимоги задоволено, вирішено усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення відповідачів з вказаної квартири.

Під час прибуття позивачки до належної їй квартири з метою добровільного виконання вказаного судового рішення з'ясувалось, що через неправомірні дії відповідачів квартира перебуває у непридатному для проживання стані внаслідок її зумисного пошкодження: виламані вікна, зірвано лінолеум та шпалери, демонтовано електричне обладнання тощо.

Позивачка зазначила, що через необхідність відновлення квартири вона понесла витрати на придбання обладнання та будівельних матеріалів на загальну суму 29 941 грн.

Крім цього позивачка зауважила, що неправомірними діями відповідачів їй було завдано також і моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку із пошкодженням належного їй майна, отримані стресу, який мав наслідком різке погіршення здоров'я, необхідність лікування гострого серцевого нападу та хірургічного вручання та перебуванні у лікарні та яку остання оцінює у 65 000 грн.

В судове засідання 08 квітня 2015 року позивачка не з'явилась, надала заяву, в якій просила провести розгляд справи без її участі на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнала.

В наступне судове засідання відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які були належним чином повідомлені про час на місце розгляду справи, не з'явились, причини неявки суду не повідомили, заперечення проти позову під час судового розгляду не надавали.

Третя особа ОСОБА_4 до судового засідання також не з'явилась, але надала суду письмову заяву, в якій вирішення спору залишила на розсуд суду та просила справу слухати без її участі, а також зазначила, що 31 липня 2014 року вона уклала із ОСОБА_1 нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. Вона була повідомлена ОСОБА_1 про стан квартири та оглянула цю квартиру до укладення договору купівлі-продажу, а також ознайомилася з актом, складеним дільницею № 6 КП ЖКС «Чорноморський», в якому були зазначені всі виявлені та сфотографовані пошкодження. В усій квартирі були виламані вікна, пошкоджена оздоблювальна плитка, зняті внутрішні двері, зірвані лінолеум, ламінат та шпалери, демонтовано електричне обладнання тощо. Квартира потребувала капітального ремонту, оскільки в ній зразу проживати було неможливо. Вона безоплатно отримала всі придбані позивачкою матеріали та устаткування і має намір використати під час проведення ремонту. У зв'язку із відсутністю у неї коштів квартира, яку вона придбала, до цього часу знаходиться у такому ж стані, як і до її придбання.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 13.07.2013 року (далі - договір) ОСОБА_1 набула право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Пунктом 4 договору визначено, що згідно звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, складеного 10.07.2013 року ТОВ Експертне бюро «Айстра», вартість відчужуваного майна складає 345 000 грн.

Зі змісту вказаного звіту вбачається, що квартира знаходиться в задовільну технічному стані.

Однак після укладення договору позивачка була позбавлена можливості вселитись до придбаної квартири через небажання відповідачів, які були членами сім'ї колишнього власника квартири, звільнити її. У зв'язку з цим, позивачка була змушена звернутись до суду за захистом свого порушеного права та вимагати в судовому порядку виселення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із квартири.

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 26.03.2014 по справі № 520/14323/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення позовні вимоги задоволено, вирішено усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення відповідачів з вказаної квартири.

Після ухвалення судового рішення позивачка з'явилась за адресою своєї квартири з метою запропонувати відповідачам в добровільну порядку виконати рішення суду та виселитись з належної їй квартири, але виявила, що квартира пошкоджена, внаслідок чого перебуває у непридатному для життя стані.

Цей факт підтверджується Актом обстеження квартири АДРЕСА_1 складеним представниками КП ЖКС «Чорноморський» 15.05.2014, зі змісту якого вбачається, що в квартирі виламані віконні отвори, зірвані лінолеум та шпалери, демонтовано електричне обладнання, вирвані розетки тощо. До Акту додані фотографії пошкоджень.

З цього приводу також позивачка звернулась із заявою до міліції з приводу протиправних дій відповідачів щодо належного їй майна за результатами розгляду якої, листом за підписом заступника начальника Київського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області останній було рекомендовано вирішувати питання мирним шляхом або звертатись до суду.

Через усунення завданих пошкоджень позивачка понесла витрати на придбання обладнання та будівельних матеріалів на загальну суму 29 941 грн., що підтверджується накладними та товарними чеками, наявними в матеріалах справи (а.с. 29, 57, 58, 60).

При цьому, оцінивши зусилля та кошти, які їй необхідно буде витратити для відновлення житла, позивачка вирішила продати квартиру в існуючому стані. У зв'язку із цим, 12 серпня 2014 року було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, за умовами якого ОСОБА_1 продала, а ОСОБА_4 купила квартиру АДРЕСА_1.

Згідно ст. 1166 ЦК України та п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92 р. "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

За положеннями ч. 1 ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, з досліджених судом доказів в їх сукупності, встановлено, що саме неправомірними діями відповідачів майну позивачки було завдано шкоди, між цими діями і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначених осіб.

В свою чергу відповідачі, користуючись наданими їм процесуальними правами вільно та на свій розсуд, будь-яких доказів, які б спростовували доводи позивачки або свідчили про відсутність їх вини, суду не надали.

Стосовно відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Згідно частин 1 та 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі - Постанова) та ст. 23 ЦК України розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в границях заявлених вимог залежно від характеру й обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача й інших обставин (характеру й тривалості страждань, стану здоров'я потерпілого, ваги заподіяної травми, наслідків тілесних ушкоджень, істотність змушених змін у його життєвих і виробничих відносин, намірів з якими діяла особа, що спричинила шкоду). При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

На осіб, які заподіяли моральну шкоду спільно (взаємопов'язаними, сукупними діями або діями з єдиним наміром), покладається солідарна відповідальність по її відшкодуванню (п. 10 Постанови).

При визначенні розміру компенсації моральної шкоди суд виходить із самого факту пошкодження відповідачами належної позивачці квартири та враховує характер, обсяг та глибину заподіяних їй моральних страждань, з якими пов'язане різке погіршення стану здоров'я та декілька серцевих нападів, внаслідок яких 19 серпня 2014 року вона терміново потрапила до лікарні та була негайно прооперована, що підтверджується випискою із кардіоревматологічного відділення Одеської обласної клінічної лікарні № 19913 (а.с.30).

Враховуючи негативні наслідки дій відповідачів та пов'язані із ними порушення звичного повсякденного ритму, зусилля та час, які позивачка вимушена була спочатку витрачати задля вчинення дій для вселення в квартиру, а потім відновлення її стану, врегулювання спірних питань в позасудовому та судовому порядку, зустрічі з правознавцями, дачу пояснень в правоохоронних органах, суд вважає, що сума в 25 000 гривень буде розумним та справедливим розміром компенсації за завдану позивачці моральну шкоду.

За правилами ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 23, 1167, 1168 ЦК України; ст.ст. 10, 11, 57-60, 208, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третьої особи ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої пошкодженням квартири - задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування матеріальної шкоди 29 941 (двадцять дев'ять тисяч дев'ятсот сорок одну) гривню.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування моральної шкоди 25 000 (двадцять п'ять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 271 (двісті сімдесят одна) гривня 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 271 (двісті сімдесят одна) гривня 50 копійок.

В інший частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Рева С. В.