провадження № 2/760/7290/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 листопада 2015 року м. Київ
Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,
за участю секретаря судового засідання Бугайчука О. Р.,
за участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ярощук Вікторія Юріївна, Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, ухвалив таке рішення.
Позиції осіб, які беруть участь у справі:
03.09.2015 позивач звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ярощук Вікторія Юріївна, Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
12.05.2014 за результатами звернення представників ПАТ «Дельта Банк» приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ярощук В. Ю. вчинила виконавчий напис № 687, яким запропоновано звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2, та була предметом іпотеки для забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 за цим же кредитним договором.
Державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого напису.
На думку позивача, виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням конституційного положення щодо неможливості бути двічі притягнутим до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Крім того, існування на момент вчинення виконавчого напису судової справи про стягнення заборгованості, виключає факт безспірності вимог банку, а тому позбавляє можливості вчинити виконавчий напис.
З огляду на викладене, позивач просила суд визнати виконавчий напис від 12.05.2014, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук В. Ю., зареєстрований в реєстрі за № 687, таким що не підлягає виконанню.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просив його задовольнити.
Відповідач та треті особи у судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином (41-43). Від приватного нотаріуса надійшов лист № 120/01-16 від 09.10.2015, у якому вона просила розглядати справу без її участі та вказала, що позов не підтримує (а.с. 34).
Відповідно до частини першої статті 224 ЦПК «у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи».
Враховуючи ці обставини та зважаючи на думку представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд
08.12.2011 ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» уклали договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив ПАТ «Дельта Банк» за кредитними та забезпечувальними договорами право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків (ас. 48-65).
Згідно з актом приймання-передачі документації за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 01.03.2012 до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги від ОСОБА_2 виконання своїх зобов'язань (а.с. 68).
Таким чином, на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 ПАТ «Дельта Банк» набув статус нового кредитора.
Постановою від 20.07.2015 Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження № 48165328 з примусового виконання виконавчого напису № 687 від 12.05.2014 (а.с. 11).
Встановивши усі обставини справи та здійснивши загальну оцінку доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю з таких підстав.
Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» «звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя».
Так, стаття 87 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що «для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України».
якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;
за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172» (пункт 3 глави 16 Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України).
Відповідно до пункту 1 вищезазначеної постанови Кабінету Міністрів України «для одержання виконавчого напису подаються:
а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів);
б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання».
Отже, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути надані документи, що свідчать про визнання боржником вимог стягувача. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред'явлених до нього вимог і визнання їх.
Проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд констатує наявність спору між сторонами щодо розміру заборгованості по кредиту.
Відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, станом на день вчинення виконавчого напису від 12.05.2014 заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11.02.2014 не набрало законної сили та не було скасоване.
Та обставина, що на час вчинення виконавчого напису у суді вже існував спір щодо розміру заборгованості, спростовує висновок про безспірність заборгованості боржника. Цей правовий висновок, зроблений Верховним Судом України у постанові від 04.03.2015 у справі № 6-27цс15, і враховується судом при розгляді цієї справи відповідно до частини першої статті 360-7 ЦПК.
Дослідивши документи, на підставі яких був вчинений виконавчий напис, суд констатує, що досудова вимога ПАТ «Дельта Банк» щодо повідомлення про розмір заборгованості від 28.03.2014 № 31.4-08/2997/14 не була отримана ОСОБА_2, що свідчить про те, що позивач не була обізнана та не визнала вимоги банку (а.с. 78, 79).
З урахуванням викладеного суд робить висновок про те, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ярощук В. Ю. вчинила виконавчий напис з порушенням вимог чинного законодавства щодо встановлення безспірності заборгованості.
Крім того, суд вважає слушним аргумент позивача щодо порушення конституційного положення, передбаченого частиною першою статті 61 Конституції України, відповідно до якого ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловленою у постанові № 5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» та з правовою позицією Верховного Суду України, що міститься у листі від 01.02.2015, та полягає у тому, що одночасне стягнення суми боргу з боржника та звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення зазначеного боргу призводить до стягнення на користь кредитора однієї і тієї ж самої суми заборгованості, що призводить до подвоєння суми заборгованості, яка належить до виплати кредиторові.
Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.
Розподіляючи судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд зазначає, що з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн.
Позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ярощук Вікторія Юріївна, Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити повністю.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ярощук Вікторії Юріївни від 12 травня 2014 року, зареєстрований в реєстрі за № 687, яким запропоновано звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_2, що належить на праві власності ОСОБА_2.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем у загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. В. Шевченко