АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/5903/2015 Головуючий у 1-й інстанції: Васалатій К.А.
Доповідач Кравець В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючої - Кравець В.А.,

Суддів - Семенюк Т.А., Шиманського В.Й.,

при секретарі - Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 16 січня 2015 року у справі за заявою представника Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про накладення арешту у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Катрінфарм», ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2014 рокупозивач звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив стягнути солідарно з ТОВ «Катрінфарм», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання овердрафту № ВL 15161 від 27.03.2013 p. у розмірі 77 119,95 грн. та вирішити питання судових витрат.

У січні 2015 року представник позивача подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Мотивував заяву тим, що у відповідачів існують серйозні проблеми фінансового характеру, які вони не бажають вирішувати, при цьому створюючи перешкоди у розв'язанні цих проблем в судовому порядку, а отже, наявне у них майно, може бути пошкоджено або відчужено з метою утруднення виконання їх зобов'язань перед позивачем.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16 січня 2015 року - заяву задоволено.

Накладено арешт на АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності відповідачу № 2 - ОСОБА_2.

Не погоджуючись з ухвалою, представник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її, посилаючись на невідповідність ухвали нормам процесуального права.

Вказує на те, що позивачем не надано жодного доказу, який би свідчив про те, що відповідачем вчиняються дії, які в подальшому можуть утруднити виконання рішення суду.

Крім того, клопотання позивача про забезпечення позову, так само як і оскаржувана ухвала, ґрунтуються виключно на припущеннях, що є неприпустимим.

Зазначила, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень є ухвала Оболонського районного суду міста Києва від 02.02.2015 про виправлення описки в ухвалі про забезпечення позову, але з зазначенням дати ухвали про забезпечення позову 15.01.2015.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Задовольняючи заяву, суд виходив з того, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру передбачено законом і такий спосіб є співмірним заявленим вимогам, а його невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.п.1,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4ст.151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як убачається з матеріалів справи, спір виник з невиконання відповідачами своїх боргових зобов'язань по договору про надання овердрафту, тому колегія суддів погоджується з висновком суду, що заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими вимогами, а тому їх невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, посилання апелянта на порушення норм процесуального права при розгляді заяви - є безпідставні.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 312-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 16 січня 2015 року - залишити без зміни.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді