Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №333/5292/14
Справа № 22-ц/778/2589/15 Головуючий у 1-й інстанції: Дмитрієва М.М.
Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Савченко О.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Кочеткової І.В.,

При секретарі: Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на спадщину за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_5 про визнання права власності на спадщину за законом,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищевказаним позовом. Зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла його бабуся ОСОБА_6, яка була власником 4/25 часток домоволодіння, розташованого в місті Запоріжжі, по АДРЕСА_1. Спадкоємцями першої черги за законом були її сини - батько позивача ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а також батько відповідача ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Померлі ОСОБА_7 і ОСОБА_8 були співвласниками цього ж домоволодіння, їх частки становили 17/25 і 4/25 відповідно. Посилаючись на те, що прийняв спадщину після смерті свого батька, проте нотаріальна контора відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, просив на підставі ст.ст.1218, 1261 ЦК України встановити факт родинних відносин між ним і померлим ОСОБА_7, визнати за ним право власності на 21/25 частку вказаного домовлодіння в порядку спадкування за законом після ОСОБА_7

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом і просив визнати за ним право на спадщину на 4/25 часток спірного домоволодіння після смерті його батька ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, посилаючись на те, що фактично прийняв спадщину після смерті свого батька, так як постійно проживав і був зареєстрований у спірному будинку, але нотаріус відмовив йому в оформленні його спадкових прав.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено. Встановлено факт родинних відносин між фізичними особами, а саме: що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 21/25 часток житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі посилається на неповне з'ясування судом першої інстанції фактичних обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального права.

В засіданні апеляційного суду апелянт і його представник підтримали апеляційну скаргу, позивач ОСОБА_2 і третя особа ОСОБА_5 проти її задоволення не заперечували.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з пп. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Тобто відносини спадкування регулюються за правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Даний висновок знайшов своє відображення й у роз'ясненнях, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування".

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Встановлено, що між сторонами виник спір з приводу домоволодіння АДРЕСА_1 співвласниками якого являлися рідна ОСОБА_6 - баба сторін у справі із часткою 4/25 і її сини ОСОБА_7 - батько позивача, якому належало 17/25 часток і ОСОБА_8 - батько відповідача, якому належало 4/25 частки (а.с.10-17).

ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. (а.с.6) Після її смерті залишилося два спадкоємця першої черги її сини ОСОБА_7 і ОСОБА_8, із яких в порядку ст.549 ЦК УРСР спадщину прийняв батько позивача ОСОБА_7, оскільки постійно проживав і був зареєстрований у спірному домоволодінні з 30 вересня 1980 р. і до своєї смерті, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджується записом в будинковій книзі (а.с.5, 42-51).

Батько відповідача ОСОБА_8 хоча і являвся співвласником домоволодіння, проте на час відкриття спадщини після смерті своєї матері в ньому не проживав і не був зареєстрований, із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори протягом шести місяців не звертався (а.с. 42-51).

Відмовляючи ОСОБА_3 у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що батько позивача ОСОБА_8 не прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_6, а отже не набув право на спадщину на належні їй 4/25 часток спірного домоволодіння.

Дійшовши обґрунтованого висновку про те, що спадщину після померлої у 1991 році ОСОБА_6 прийняв тільки один із її синів ОСОБА_7 - батько позивача, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що батькові відповідача ОСОБА_8 в цьому ж домоволодінні також належить 4/25 часток і саме це майно являється предметом зустрічного позову ОСОБА_3

Із зібраних у справі доказів вбачається, що батько відповідача ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а.с.7).

Спадкоємцями першої черги після його смерті являлися його син ОСОБА_3, який відповідно до 549 ЦК УРСР фактично вступив в управління спадковим майном, оскільки постійно проживав і був зареєстрований у спірному домоволодінні з 5 грудня 1996 року по 16 травня 2003 року (а.с.50), а також дружина померлого - третя особа по справі ОСОБА_5, яка спадщину не прийняла і на неї не претендує.

Оскільки відповідач був постійно зареєстрований у спадковому домоволодінні на день відкриття спадщини після смерті його батька і продовжував проживати в ньому протягом шести місяців, він відповідно до ст.ст.548,549 ЦК УРСР фактично прийняв спадщину, яка визнається належною йому з дня смерті спадкодавця.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 не набув право на спадщину у спірному домоволодінні не відповідає фактичним обставинам справи і вимогам закону, а тому в оскаржуваній частині судове рішення на підставі ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового - про задоволення зустрічного позову.

В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржувалося і відповідно до ст.303 ЦПК України судом апеляційної інстанції не переглядалося.

Керуючись ст. ст.307,309,313,317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2015 року по цій справі в частині відмови у задоволенні зустрічного позову скасувати і ухвалити нове рішення, яким зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, на 4/25 часток домоволодіння АДРЕСА_1 в м.Запоріжжі, які належали померлому ОСОБА_8 на підставі Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння НОМЕР_1, виданого Запорізьким міськкомунгоспом 25 вересня 1965 року, зареєстрованого в Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації 25 вересня 1965 року в реєстровій книзі 103 за реєстровим №15600.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалося.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: