АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________
Справа № 638/130/15. Головуючий 1 інст.: - Гайдук Л.П.
Провадження №22-ц/790/2981/15. Суддя-доповідач: - Кокоша В.В. Категорія: договірні.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 квітня 2015 року. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді: - Кокоші В.В.,

суддів: - Бобровського В.М., Шевченко Н.Ф.,

при секретарі: - Лашаковій Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 5 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» - про стягнення пені та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_6 звернувся в суд із вказаним позовом, який уточнив у лютому 2015 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що 25 грудня 2013 року він та ПАТ «Платинум Банк» уклали договір №00223385 про розміщення вкладу «Готівка щомісяця», відповідно до якого він передав банку грошову суму в розмірі 5000 доларів США з відмовою від автоматичної пролонгації та датою повернення вкладу 27 грудня 2014 року.

29 грудня 2014 року він звернувся до ПАТ «Платинум Банк» з заявою про видачу вкладу, однак банк повернув йому вклад в повному обсязі лише 28 січня 2015 року.

У зв'язку з простроченням виконання зобов'язання по поверненню банківського вкладу у період з 29 грудня 2014 року по 9 січня 2015 року, тобто протягом 12 днів, ПАТ «Платинум Банк» зобов'язаний сплатити йому пеню в розмірі 28 359 грн., а також відшкодувати моральну шкоду, яку він оцінює в суму 100 грн.

Посилаючись на вказані обставини та ст. ст. 23, 1058 -1062, 1067 ЦК України, п. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», ОСОБА_6 просив суд стягнути з ПАТ «Платинум Банк» на його користь пеню за прострочення виконання зобов'язання за договором №00223385 про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» від 25 грудня 2013 року в розмірі 28 359 грн., моральну шкоду в розмірі 100 грн., а всього 28 459 грн.

Представник ПАТ «Платинум Банк» в судове засідання не з'явився.

В письмових запереченнях наданих до суду позов не визнав.

При цьому посилався на те, що 29 грудня 2014 року позивачу був повернутий банківський вклад в розмірі 5000 доларів США, що підтверджується випискою по особовому рахунку, оскільки днем повернення вкладу був вихідний день та дані грошові кошти були перераховані на його поточний банківський рахунок з депозитного рахунку у відповідності до вимог договору.

Вимога позивача стосовно стягнення пені є безпідставною, оскільки неустойка у вигляді пені у якості забезпечення виконання банком грошових зобов'язань за договором його умовами не передбачалась, то і правові підстави для її стягнення відсутні.

Окрім того, відповідно до Постанови правління Національного Банку України від 1 грудня 2014 року №758 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютних ринках» було введено обмеження видачі грошових коштів в межах до 15000 грн. на добу, тому позивачу в установлених межах була виплачена сума вкладу.

Вимога позивача про стягнення моральної шкоди в розмірі 100 грн. є безпідставною, оскільки моральна шкода відшкодовується особою за наявності її вини, а позивачем не доведено порушення працівниками банку вимог діючого законодавства України.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 5 березня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з його недоведеності.

Такий висновок суду відповідає нормам матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Відповідно до ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що 16 серпня 2013 року ОСОБА_6 та ПАТ «Платинум Банк» уклали договір НОМЕР_1 банківського рахунку для фізичних осіб.

Згідно п. 1.1 цього договору в порядку та на умовах, визначених чинним законодавством України та цим договором, банк відкрив ОСОБА_6 поточний рахунок в національній валюті України та іноземній валюті НОМЕР_1, на який зобов'язався приймати та зараховувати грошові кошти, що надходять ОСОБА_6 для зберігання, здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів.

Відповідно до п. 4.2 вказаного договору за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку НОМЕР_1, банк сплачує ОСОБА_6 проценти в розмірі, затверджених банком ставок за залишками коштів в іноземній або національній валюті на поточних рахунках клієнтів, що діють на дату сплати банком процентів. Проценти нараховуються щомісячно, виходячи з тривалості року 360 днів, за фактичну кількість календарних днів перебування коштів на рахунку НОМЕР_1 ( а. с.16-17).

Крім того, 25 грудня 2013 року ОСОБА_6 та ПАТ «Платинум Банк» уклали договір №00223385 про розміщення вкладу «Готівка щомісяця».

Вказаним договором сторони передбачили:

- пункт 1.1 - ПАТ «Платинум Банк» прийняв від ОСОБА_6 на вкладний рахунок НОМЕР_2 грошову суму в розмірі 5000 доларів США та зобов'язався повернути вклад, сплатити відсотки за користування вкладом на умовах та у порядку, передбаченому договором;

- пункт 2.2 - строк зберігання вкладу: з дати укладання договору до дати повернення вкладу 27 грудня 2014 року.

- пункт 2.3 - процентна ставка за вкладом встановлена в розмірі 12% річних. Нарахування відсотків здійснюється щомісячно в останній банківській день місяця та в дату повернення вкладу. Зазначена відсоткова ставка є фіксованою та не змінюється протягом першого строку розміщення вкладу;

- пункт 2.5 - сплата нарахованих процентів здійснюється щомісячно в перший банківський день кожного календарного місяця та при поверненні вкладу, шляхом перерахування банком коштів на картковий/поточний рахунок вкладника НОМЕР_1 вкладника, відкритого в банку;

- пункт 3.1. - сума вкладу, а також сума нарахованих та не сплачених процентів повертається на картковий/поточний рахунок НОМЕР_1 вкладника, відкритого в банку .

- пункт 6.1 - інші умови викладені в Основних умовах залучення вкладів фізичних осіб у ПАТ «Платинум Банк», є невід'ємною частиною цього договору (а. с.6).

Відповідно до п. 3.1 Основних умов залучення вкладів фізичних осіб у ПАТ «Платинум Банк», банк зобов'язаний повернути вклад та нараховані відсотки в дату повернення вкладу, вказану в договорі. У разі, якщо днем повернення вкладу є вихідний або святковий день, вклад повертається наступного за ним банківського дня (а. с. 30-31).

Судом встановлено, що днем повернення вкладу за вказаним договором є 27 грудня 2014 року, яким припав на вихідний день суботу.

29 грудня 2014 року ОСОБА_6 звернуся до позивача з заявою про повернення вкладу (а. с. 4).

У зв'язку з цим ПАТ «Платинум Банк» в перший банківській день 29 грудня 2014 року повернув позивачу вклад в розмірі 5000 доларів США шляхом перерахування грошових коштів на картковий/поточний рахунок НОМЕР_1 ОСОБА_6, відкритий в банку.

Вказані обставини стверджуються випискою з карткового/поточного рахунку НОМЕР_1, відкритого в ПАТ «Платинум Банк» на ім'я ОСОБА_6, згідно з якою 29 грудня 2014 року на його картковий/поточний рахунок банком було зараховано 5000 доларів США у зв'язку з закінченням строку дії договору №00223385 про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» від 25 грудня 2013 року ( а. с.28).

За таких обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про те, що з моменту перерахування банком вкладу на картковий/поточний рахунок НОМЕР_1 вкладника, між сторонами припинилися правовідносини за договором №00223385 про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» від 25 грудня 2013 року та виникли правовідносини з банківського рахунку, що регулюються положеннями глави 72 ЦК України та умовами договору НОМЕР_1 банківського рахунку для фізичних осіб, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_6 16 серпня 2013року.

Постановою правління НБУ від 1 грудня 2014 №758 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» (з подальшими змінами) уповноважені банки були зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті або банківських металів з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15 000 гривень.

У зв'язку з цим ОСОБА_6 отримав вклад в розмірі 5000 доларів США зі свого карткового/поточного рахунку№6501 в повному обсязі, що сверджується випискою по особовому рахунку ОСОБА_6 з 28 грудня 2013 року по 30 січня 2015 року, а саме: 12 січня 2015 року - 950 доларів США; 13 січня 2015 року - 950 доларів США; 14 січня 2015 року - 900 доларів США; 23 січня 2015 року - 940 доларів СШЩА; 27 січня 2015 року - 900 доларів США; 28 січня 2015 року - 445 доларів США (а. с.23-29).

З огляду на викладе, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про те, що ПАТ «Платинум Банк» не порушило умови договору №00223385 про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» від 25 грудня 2013 року та обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ПАТ «Платинум Банк» про стягненні пені за прострочення виконання зобов'язання по поверненню банківського вкладу в розмірі 28 359 грн. та моральної шкоди в розмірі 100 грн.

Вирішуючи спір, суд з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані ними докази, дав їм належну оцінку та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 проте, що в період з 29 грудня 2014 року по 9 січня 2015 року включно ніякого повернення грошових коштів не відбулося, не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів, оскільки 29 грудня 2014 року банк повернув ОСОБА_6 вклад в розмірі 5000 доларів США шляхом перерахування вказаних коштів на його картковий/поточний рахунок НОМЕР_1, відкритий в банку на його ім'я.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_6, не суттєвими та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п. 1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 5 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання н им законної сили.

Головуючий:

Судді: