Справа № 307/1513/15-ц
Провадження № 2/307/1001/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Розман М.М., при секретарі Цех Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про виселення,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про виселення. Позовні вимоги мотивує тим, що згідно кредитного договору №MKТWGА00000025 від 21.08.2007 року ОСОБА_1 було надано кредит у виді кредитної лінії в розмірі 10013.36 дол. США терміном до 18.08.2017 року, а відповідачка зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

В забезпечення виконання зобовязань позичальника за вказаним кредитним договором згідно договору іпотеки №MKТWGА00000025 від 21.08.2007 року відповідачами ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було передано в іпотеку банку належне їм нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 63.80 кв.м., житловою площею 36.40 кв.м., що розташований в с. Грушево, вул.. Шевченка, 26, Тячівського району.

Оскільки в порушення умов кредитного договору відповідачка свої зобовязання не виконала, ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся в суд з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та згідно рішення суду було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок загальною площею 63.80 кв.м., житловою площею 36.40 кв.м., що розташований в с. Грушево, вул.. Шевченка, 26, Тячівського району шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «Приват Банк».

За таких обставин, представник позивача вважає, що всі мешканці будинку підлягають виселенню.

Просить суд виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та проживають в будинку, який розташований в с. Грушево, вул.. Шевченка, 26, Тячівського району.

Представник позивача в судове засідання не зявився, так як згідно поданої письмової заяви просив розглянути справу у його відсутності, позов підтримав і проти заочного розгляду справи не заперечив, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не зявилися, оскільки згідно до поданої письмової заяви просили розглянути справу у їх відсутності, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно кредитного договору №MKТWGА00000025 від 21.08.2007 року ОСОБА_1 було надано кредит у виді кредитної лінії в розмірі 10013.36 дол. США терміном до 18.08.2017 року, а відповідачка зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

В забезпечення виконання зобовязань позичальника за вказаним кредитним договором згідно договору іпотеки №MKТWGА00000025 від 21.08.2007 року відповідачами ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було передано в іпотеку банку належне їм нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 63.80 кв.м., житловою площею 36.40 кв.м., що розташований в с. Грушево, вул.. Шевченка, 26, Тячівського району.

Оскільки в порушення умов кредитного договору відповідач свої зобовязання не виконав ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся в суд з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та згідно до рішенням Тячівського районного суду від 18 серпня 2009 року у справі за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок загальною площею 63.80 кв.м., житловою площею 36.40 кв.м., що розташований в с. Грушево, вул.. Шевченка, 26, Тячівського району шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «Приват Банк».

Відповідно до ст.40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають в ньому. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають в ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до письмової вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» від 26.05.2014 року позивач повідомив відповідачку ОСОБА_1 про необхідність добровільно звільнити нерухоме майно, на яке звернуто стягнення.

Враховуючи наведене та той факт, що на даний час рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 18 серпня 2009 року, яким було звернуто стягнення на предмет іпотеки, набуло законної сили, остання після отримання з банку письмової вимоги про добровільне звільнення іпотечного майна його не звільнила, суд вважає, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про виселення слід задовольнити частково та виселити відповідачку ОСОБА_1 з житлового будинку, який є предметом іпотеки та розташований в с. Грушево, вул.. Шевченка, 26, Тячівського району.

В решті вимог позивача слід відмовити, оскільки в судовому засіданні належними та допустимими доказами не стверджено, які саме інші особи зареєстровані та проживають у вказаному будинку, та не предявлено позовні вимоги до них.

Крім цього, ухвалою Тячівського районного суду від 18 серпня 2015 року провадження в справі в частині вимог до ОСОБА_2 про виселення закрито у звязку із смертю відповідача ОСОБА_2.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідачку ОСОБА_1.

Разом з цим, згідно до ст. 1 п. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який набув чинності 7 червня 2014 року, не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Оскільки відповідачка отримала споживчий кредит в іноземній валюті, іншого нерухомого житлового майна немає та загальна площа її житлового будинку не перевищує 250 м.кв., суд вважає, що таке підпадає під дію ст. 1 п. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та на підставі ст.. 217 ЦПК України виконання рішення суду в частині виселення слід відстрочити на строк дії мораторію.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 169, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст.3, 33, 40 Закону України «Про іпотеку», ст.109 ч.3 ЖК України, суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_1 з житлового будинку, який є предметом іпотеки та розташований в с. Грушево, вул.. Шевченка, 26, Тячівського району Закарпатської області України.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 243 гривні 60 копійок сплаченого судового збору.

В решті позову відмовити.

Виконання зазначено рішення в частині виселення відстрочити до закінчення дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Г о л о в у ю ч и й: ОСОБА_3