Справа № 234/3968/15-ц
Провадження № 4-с/234/9/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

у складі: головуючого судді Кравченко О.Ю.,

при секретарі Вербовецькій Д.В.,

за участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 заінтересовані особи Совєтській ВДВС Макіївського МУЮ, Головне управління юстиції у Донецькій області на бездіяльність державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

До Краматорського міського суду Донецької області надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, яку скаржник обґрунтувала тим, що 24.10.2014 року при виїзді за кордон на митному пропускному пункті в аеропорту Бориспіль вона дізналася про те, що відносно неї дії тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон на підставі ухвали Совєтського районного суду м.Макіївка Донецької області від 06.07.2013 року у справі №2/269/151/2013, тому вона не змогла виїхати за кордон. Зазначена ухвала винесена судом за поданням державного виконавця Совєтського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції в рамках виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа №2н-0546/1927, виданого Совєтським районним судом м.Макіївки, згідно до якого з неї стягується заборгованість на користь ПАТ ДТЕК Донецькобленерго у розмірі 3437,22 грн.

Про те, що існує дана ухвала суду вона не знала, ніхто її про це не повідомляв і її права згідно законодавства про виконавче провадження не розяснював. Вона була впевнена, що всі питання щодо виконання рішення суду про стягнення заборгованості вже вирішені, так як вона самостійно сплатила цей борг. Дана заборгованість була нею сплачена в повному розмірі, що підтверджується квитанцією про оплату від 16 вересня 2013 року. Звернутися до державного виконавця Совєтського ВДВС Макіївського МУЮ вона не змогла через окупацію міста Макіївка. Державним виконавцем Совєтського ВДВС Макіївського МУЮ своєю бездіяльністю порушені вимоги Закону України Про виконавче провадження. Фактично рішення було нею виконано у повному обсязі 16.09.2013 року, тобто борг, який було з неї стягнуто за рішенням суду повністю погашено. Отже, державний виконавець Совєтського ВДВС Макіївського МУЮ повинен був вжити всіх заходів, передбачених Законом, у звязку з виконанням рішення, у тому числі і скасувати заходи з примусового виконання рішення. Через бездіяльність державного виконавця порушене її право на вільний вибір місця проживання, свободу пересування, право вільно залишати територію України.

Заявниця ОСОБА_1 просить суд визнати оскаржувану бездіяльність державного виконавця Совєтського ВДВС Макіївського МУЮ неправомірної та скасувати відносно неї тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України; доручити Головному управлінню юстиції у Донецькій області визначити державного виконавця, якого зобовязати вчинити дії щодо зняття її з контролю Державної прикордонної служби України як особу, якій тимчасово обмежено право у виїзді за межі України.

У судовому засіданні заявниця підтримала скаргу та просила її задовольнити.

Начальник Совєтського відділу Державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції у судове засідання не зявивіся, надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність.

Представник Головного управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, повісткою.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що вимоги заявника підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як вбачається з матеріалів справи, постановами головного державного виконавця Совєтського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції ОСОБА_2 ВП №37588955 та ВП №37589009 від 17.04.2013 року, було відкрите виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/0546/1927, виданого 21.12.2012 року Совєтським районним судом м.Макіївки про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Донецькобленерго в особі Відокремленого підрозділу Макіївський обєднаний район електричних мереж заборгованості у сумі 3437,22 грн. та судового збору у сумі 214,60 грн.

Ухвалою Совєтського районного суду м.Макіївки від 06 червня 2013 року ОСОБА_1 було встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон України у зв'язку с заборгованістю перед ПАТ ДТЕК Донецькобленерго у сумі 3437,22 грн. та судових витрат у сумі 214,60 грн.

Як вбачається з наданих заявницею квитанцій, 06 вересня 2013 року нею було сплачено на виконання рішення суду 3437,22 грн. та 214,60 грн.

Постановами головного державного виконавця Совєтського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції ОСОБА_2 ВП №37588955 та ВП 37589009 від 23.10.2013 року виконавчий лист №2/0546/1927 було повернуто стягувачу на підставі п.5 ч.1 ст.47, ст.50 Закону України Про виконавче провадження.

Відповідно до ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення громадянина від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням,- до виконання зобов'язань. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військового комісаріату та консульською службою України.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України Про виконавче провадження у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч.1 п.8 ст.49 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ст.50 Закону України у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пунктом 11.3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 р. № 512/5, яка діє з 17 квітня 2012 р., передбачено, що державний виконавець не пізніше наступного дня після надходження ухвали суду про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов'язань направляє засвідчену судом копію цієї ухвали для виконання до Адміністрації ДПС.

У разі виконання боржником зобов'язань, покладених на нього рішенням, та у зв'язку із закінченням виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону № 606-XIV державний виконавець виносить відповідну постанову про закінчення виконавчого провадження, копія якої підлягає обов'язковому направленню до Адміністрації ДПС для своєчасного зняття особи (боржника) з контролю.

На підставі викладеного вище слід дійти такого висновку: тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а припинення обмеження виїзду у зв'язку з виконанням обов'язку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця.

З наданих заявницею квитанцій вбачається, що вона фактично виконала рішення суду 06.09.2013 року, сплативши заборгованість перед ПАТ Донецькобленерго у повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Таким чином, судом встановлено, що бездіяльність державного виконавця щодо невжиття заходів по закінченню виконавчого провадження, призвело до порушення прав заявниці, закріплених у Конституції України на вільний вибір місця проживання, свободу пересування, право вільно залишати територію України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 383 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 Леонідівни заінтересовані особи Совєтській ВДВС Макіївського МУЮ, Головне управління юстиції у Донецькій області на бездіяльність державного виконавця задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Совєтського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо не вчинення дій по закінченню виконавчого провадження та припиненню тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1.

Зобовязати начальника Совєтського відділу Державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції відповідно до Закону України Про виконавче провадження вчинити дії щодо закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом №2/0546/1927, виданим 21.12.2012 року Совєтським районним судом м.Макіївки про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Донецькобленерго заборгованості у сумі 3437,22 грн. та зняття ОСОБА_1 з контролю Державної прикордонної служби України як особу, якій тимчасово обмежено право у виїзді за межі України.

В іншій частині вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Краматорський міський суд. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка їх оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_4