Номер провадження: 22-ц/785/164/15
Головуючий у першій інстанції Плавич І. В.
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Суворова В.О., Артеменка І.А.

за участю секретаря - Стоянової Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2012 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк Україна" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2009 року ПАТ "Державний ощадний банк Україна" звернулося до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 20 вересня 2007 року між ВАТ "Державний ощадний банк України"в особі філії - Одеське міське відділення № 7860 ВАТ "Ощадбанк"та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, за умовами якого, ВАТ "Ощадбанк"надав відповідачу кредит в розмірі 34200 доларів США, що складає 172710,00 грн., а відповідач, зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12% річних у строк до 20 вересня 2014 року.

В якості забезпечення виконання зобов'язання, між ВАТ "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_2 було укладено договір застави, згідно якого, позивач надав у заставу автомобіль марки "Mitsubishi", модель "Galant", д/н НОМЕР_1.

Позивач виконав вимоги кредитного договору, передав обумовлену грошову суму відповідачу, однак відповідач від виконання умов договору в частині повернення кредиту та сплати процентів в односторонньому порядку відмовився, у зв'язку з чим, у нього виникла заборгованість в розмірі 35041,42 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 279875,82 грн., яку позивач, уточнивши позовні вимоги разом із судовими витратами просив стягнути з відповідача на свою користь.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2012 року позовні вимоги ПАТ "Державний ощадний банк України"в особі філії - Одеського міського відділення № 7860 ПАТ "Державний ощадний банк України" задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" заборгованість за кредитним договором № 1594/0313 від 20.09.2007 року в сумі 35041,42 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 279875,82 грн., яка складається з залишку заборгованості за кредитом в розмірі 12984 долари США, що в гривневому еквіваленті складає 103703,21 грн.; простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 13708,54 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 109490,11 грн.; простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 2995,44 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 23924,58 грн.; заборгованості за відсотками в розмірі 236,94 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 1892,44 грн.; заборгованості за пенею по відсоткам в розмірі 696,42 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 5562,31 грн.; заборгованості за пенею по кредиту в розмірі 4403,08 долари США, що в гривневому еквіваленті складає 35167,40 грн.; неустойки за ненадання документів в розмірі 17 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 135,78 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" судові витрати в розмірі 1820 грн.

Вважаючи рішення суду незаконним представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2012 року ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ "Державний ощадний банк України" відмовити у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов ПАТ "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_2 суд обґрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що 20.09.2007 року між ВАТ "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 1594/0313 від 20.09.2007 року, згідно умов якого ВАТ "Державний ощадний банк України" надав ОСОБА_2 кредит в розмірі 34200 доларів США, що склало 172710 грн., а ОСОБА_2, зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12% річних у строк до 20 вересня 2014 року.

Згідно п. 3.3.4 договору, відповідач зобов'язався повернути кредит рівними частинами по 408 доларів США починаючи з жовтня 2007 року шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань.

Крім того, судом встановлено, що між ВАТ "Державний ощадний банк України" та відповідачем також укладено договір застави майна від 20.09.2007 року, за умовами якого, відповідач з метою забезпечення належного виконання зобов'язання передає у заставу, а заставодержатель приймає в заставу транспортний засіб автомобіль марки "Mitsubishi", модель "Galant", д/н НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2 на праві власності.

Згідно змін до статуту ВАТ "Державний ощадний банк України", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2011 року № 502, найменування банку було змінено з ВАТ "Державний ощадний банк України" на ПАТ "Державний ощадний банк України". Таким чином, ПАТ "Державний ощадний банк України" мав право вимоги.

Згідно розрахунку заборгованості, у відповідача ОСОБА_2 виникла заборгованість за кредитним договором № 1594/0313 від 20.09.2007 року в розмірі 35041,42 доларів США, що в гривневому еквіваленті склала 279875,82 грн., яка складається з залишку заборгованості за кредитом в розмірі 12984 долари США, що в гривневому еквіваленті складає 103703,21 грн.; простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 13708,54 доларів США, що в гривневому еквіваленті склало 109490,11 грн.; простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 2995,44 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 23924,58 грн.; заборгованості за відсотками в розмірі 236,94 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 1892,44 грн.; заборгованості за пенею по відсоткам в розмірі 696,42 доларів СШ, що в гривневому еквіваленті складає 5562,31 грн.; заборгованості за пенею по кредиту в розмірі 4403,08 долари США, що в гривневому еквіваленті складає 35167,40 грн.; неустойки за ненадання документів в розмірі 17 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 135,78 грн.

Судом встановлено, що відповідачу двічі направлялись вимоги щодо погашення боргу за кредитним договором, однак відповідач залишив зазначені вимоги без задоволення.

Відповідач надав суду заяву про забезпечення доказів, згідно якої зазначив, що підпис в кредитному договорі та в заяві про видачу готівки вчинений не ОСОБА_2, а іншою особою, у зв'язку з чим, просив призначити по справі судову почеркознавчу експертизу.

В зв'язку з не сплатою судового збору, а також ненаданням обґрунтувань та пояснень щодо необхідності призначення судової почеркознавчої експертизи, суд заяву про забезпечення доказів не розглядав, проте кваліфікував зазначені в неї відомості, як заперечення проти позову.

Так, при відхиленні заперечень відповідача, суд насамперед виходить з положень ст. 60 ЦПК України, згідно якої, кожна сторона зобов'язана довести обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано жодного доказу, який би спростував факт підписування відповідачем кредитного договору, а також заяви на видачу готівки. Крім того, судом також врахована та обставина, що відповідач не заперечував факт підписання договору застави, який є похідним від кредитного договору, що свідчить про визнання його умов.

Крім того, відповідачем в якості досудового врегулювання спору отримані вимоги щодо погашення боргу за кредитним договором, однак ніяких дій щодо спростування факту укладення договору відповідач не вчинив, з відповідним позовом до суду не звертався.

Доводи відповідача в частині не укладення кредитного договору обґрунтовано не враховані судом як підстава для відмови в задоволенні позову у зв'язку з тим, що відповідачем не спростоване отримання кредиту іншими доказами, доказова сила заяви про видачу кредиту, кредитного договору де міститься підпис позивача перебуває в логічному взаємозв'язку з іншими доказами по справі, а відтак зазначені доводи не прийняті судом як підстава для відмови в задоволенні позову.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи вищенаведене, районний суд дійшов правильного висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в розмірі 35041,42 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 279875,82 грн.

Посилання апелянта на порушення судом норм процесуального права при ухваленні заочного рішення на відмову про призначення почеркознавчої експертизи та незастосування позовної давності, як на підстави для скасування оскаржуваного рішення є необґрунтованими, оскільки зазначені обставини спростовані викладеними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: В.О. Суворов

І.А. Артеменко