АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/334/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 29 Орел С. І.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНовікова О. М.
суддівВініченка Б. Б. , Храпка В. Д.
при секретаріПосипайко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20 грудня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_7 до Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» (далі ЗАТ «СК «Універсальна»), ОСОБА_6 про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2011 року ОСОБА_7 звернувся до суду з вказаним позовом до ЗАТ «СК «Універсальна», посилаючись на те, що 24 жовтня 2009 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Форд-Транзит, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що знаходився під керуванням позивача та автомобіля МАН 26372 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6 Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24.11.2009 року відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушенні передбаченого ст. 124 КУпАП, та в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю ОСОБА_7 Форд-Транзит була заподіяна значна майнова шкода.

У зв'язку з цим, останній просив суд зобов'язати ЗАТ «СК «Універсальна» надати відповідні документи суду щодо страхового випадку та виплатити на його користь страхове відшкодування та судові витрати.

Після проведення судової авто товарознавчої експертизи позивач уточнив свої позовні вимоги та просив суд стягнути на свою користь 18 439 грн.79 коп. заподіяної шкоди та судові витрати.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31 травня 2011 року ОСОБА_6 виключено з кола третіх осіб та залучено по справі в якості співвідповідача.

Рішенням того ж суду від 20 грудня 2011 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 страхове відшкодування в сумі 18 439 грн.79 коп.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 державне мито в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., витрати за розміщення оголошення в газеті «Урядовий курєр» в сумі 420 грн., витрати за проведення експертизи в сумі 700 грн., а всього судових витрат на користь позивача в сумі 1291 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави державне мито в сумі 133 грн. 39 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, вважаючи рішення незаконним.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 21 січня 2015 року поновлено ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 жовтня 2009 року о 12 год. 20 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Форд Транзит» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 та автомобіля НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6

Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16 листопада 2009 року адміністративне провадження стосовно ОСОБА_7 порушене за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 листопада 2009 року визнано винним ОСОБА_6 у скоєнні правопорушення за ст. 124 КУпАП, притягнено його до адміністративної відповідальності та застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до Висновку експерта за № 064/11 від 29 жовтня 2011 року розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Форд Транзит» д.н.з. НОМЕР_1 в результаті ДТП 24.10.2009 року складає 18 439 грн. 79 коп.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор тощо).

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 зазначає, що саме ОСОБА_8 повинен відшкодувати шкоду завдану внаслідок ДТП, оскільки він являвся його роботодавцем та власником автомобіля МАН 26372.

Проте апелянтом ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанції не надано будь-яких доказів перебування його у трудових відносинах з ОСОБА_9 та факту страхування його цивільної відповідальності.

Тому судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального права та стягнуто заподіяну шкоду саме з ОСОБА_6, який визнано винним у вчиненні ДТП.

Згідно з вимогами частин 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20 грудня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :