Справа № 187/712/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"08" жовтня 2015 р.

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді Іщенко І.М. при секретарі Клисак Н.Г., за участю сторін, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди

В С Т А Н О В И В

В травні 2015 року до суду звернулась ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_3, в якому зазначила, що в травні 2015 року вона звернулась із заявою до Чаплинської селищної ради Петриківського району про виділення їй земельної ділянки площею 30 га для городництва , так як має утриманні троє дітей і невелику земельну ділянку біля будинку. В сільраді пообіцяли виділити таку земельну ділянку, але тільки після засідання виконкому селищної ради.

11 травня 2015 року вона із чоловіком ОСОБА_4 купила в магазині «ПП Ягольник» банку насіння кавунів вартістю 1200 грн, банку насіння дині вартістю 600 грн і сплатила 5300 грн за добриво , а всього витратила 7100 грн для майбутнього посіву.

14 травня 2015 року рішенням Чаплинської сільради Петриківського району їй було виділено земельну ділянку площею 30 га для городництва на території Чаплинської сільської ради по вул. Колгоспній. В той день же день вона із чоловіком та трактористом ОСОБА_5 поїхали на виділену земельну ділянку, тракторист спахав землю, а вона з чоловіком руками засіяли ділянку кавунами та динями.

17 травня 2015 року від сусідки по телефону вона дізналась що на її земельну ділянку заїхав на тракторі відповідач ОСОБА_2 перепахав землю і посіяв кукурудзу. Після чого вона із чоловіком приїхали на поле і побачили,щ о їх земля була перепахана і пересіяна. Відповідач не заперечував по телефону, що він перепахав цю ділянку і посіяв кукурудзу, пояснивши, що земля належала раніше його вітчиму і він не бажає її віддавати іншим особам, відмовляється відшкодовувати вартість насіння та добрива. Просить стягнути із відповідача 7100 грн в якості відшкодування матеріальної шкоди і 5000 грн в якості моральної шкоди, так як перенесла моральні страждання і нервовий стрес у звязку із неправомірними діями відповідача і сімя залишилась без врожаю та додаткового прибутку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Матеріальна шкода відповідачем не відшкодована.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, пояснивши,що він дійсно в травні 2015 року перепахав на тракторі земельну ділянку площею 30 гектарів , яка розташована в с. Чаплинка по вул. Колгоспна яка належала раніше його вітчиму ОСОБА_6, померлого в грудні 2014 року, а потім була передана ОСОБА_1. Проживає в будинку його доньки ОСОБА_7, яка прийняла спадщину після смерті батька . Вважає, що позичка із чоловіком самостійно без його згоди та згоди ОСОБА_7 обробили 6 травня 2015 року спочатку добривами цю земельну ділянку , а потім приблизно 8 травня 2015 року позивачка із чоловіком та сином посіяли насіння кавунів. Після цього він 11 травня 2015 року закультивував спірну земельну ділянку і посіяв кукурудзу. Вважає, що має право обробляти земельну ділянку яка належала померлому ОСОБА_6 , чи оброблялась ним земельна ділянка в 2014 році не памятає. Просить в позові відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_8 заперечував проти позову, вважає відмовити в позовних вимогах в повному обсязі.

Ознайомившись із матеріалами справи, опитавши сторони і свідків, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом було встановлені наступні факти і правовідносини.

Судом було встановлено, що в травні 2015 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до Чаплинської селищної ради Петриківського району про виділення їй земельної ділянки для городництва і так як їй не було відмовлено в цьому, позивачка 11 травня 2015 року в магазині приватного підприємця ОСОБА_9 с. Чаплинка придбала мінеральні добрива в кількості 10 мішків нітроамофосу за ціною 530 грн за 1 мішок, 1 банку імпортного виробництва насіння кавунів по ціні 1 200 грн, 1 банку насіння дині вартістю 600 грн, а всього витративши 7 100 грн, що підтверджується товарним чеком ( а.с.6) і не заперечувалось позивачкою в суді і поясненням свідка ОСОБА_4

Розглянувши заяву ОСОБА_1 та враховуючи висновки постійної комісії з питань землекористування, архітектури, будівництва та екології рішенням Чаплинської сільської ради від 14 травня 2015 року позивачці було виділено земельну ділянку площею 0,30 га для городництва на умовах оренди строком на 1 рік із земель комунальної власності, розташованої на території Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області по вул. Колгоспна ( біля земельної ділянки ОСОБА_10 ), що підтверджується копією рішення ( а.с.5) і не заперечувалось сторонами в суді.

Із 14 травня 2015 року позивачка ОСОБА_1 почала користуватись земельною ділянкою по її цільовому призначенню на законних підставах, що нею не заперечувалось в суді.

Свідок ОСОБА_4 пояснив в суді, що є цивільним чоловіком позивачки, утримують трьох неповнолітніх дітей і після того, як Чаплинська селищна рада виділила земельну ділянку його дружині для городництва, він разом з нею та з трактористом ОСОБА_11

14 травня 2015 року приїхали до земельної ділянки по вул. Колгоспній, вирвали бурян, тракторист перепахав землю, внесли 10 мішків добрива « нітроамофос» на площі 30 гектарів, а потім позивачка з його допомогою вручну посіяли насіння імпортного виробництва кавунів та динь, які жінка купила 11.05.2015 року в магазині витративши 7100 грн із сімейного бюджету.

17 травня 2015 року йому зателефонувала дружина і розповіла, що відповідач самостійно, без дозволу перепахав трактором її земельну ділянку і посіяв кукурудзу, чим знищив майбутній врожай і спричинив матеріальну шкоду їх сімї. На його зауваження відповідач не реагував, відмовився відшкодувати шкоду по цей день, врожай сімя не отримала.

Свідок ОСОБА_11 в суді пояснив, що працює трактористом в ТОВ « Єкофілд» 14 травня 2015 року він за проханням ОСОБА_4 своїм трактором перепахав земельну ділянку площею 30 га в с. Чаплинка по вул. Колгоспній, де росли буряни, а потім погрузивши в трактор 10 мішків добрива повернувся до ділянки і розкидав це по землі , вдобривши грунт, закультівіровав земолю, після чого поїхав додому.

Свідок ОСОБА_12 в суді пояснив, що відповідач ОСОБА_2 після

9-го травня 2015 року брав в нього трактор для обробки і культівації земельної ділянки по вул. Колгоспна в с. Чаплинка, кому належить ця ділянка йому невідомо.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечував в суді того факту, що він взявши трактор у знайомого ОСОБА_12 в травні 2015 року посіяв зерна кукурудзи на обробленій раніше земельній ділянці по вул. Колгоспній в с. Чаплинка,яку було виділено ОСОБА_1Я, пояснивши суду, що він особисто бачив, як син позивачки ОСОБА_8 8 травня 2015 року працював на цій землі, чоловік позивачки ОСОБА_4 сіяв там насіння кавунів, але він після цього через кілька днів на тій же ділянці висадив на тракторі 2 мішка кукурудзи без будь-якого дозволу, так як вважав, що ця ділянка належить його сестрі ОСОБА_7 після смерті його відчима ОСОБА_6.

Свідок ОСОБА_7 пояснила в суді, що ОСОБА_6 був її батьком і відчимом відповідачу, який помер в грудні 2014 року. За життя батько орендував у Чаплинський селищній раді спірну земельну ділянку по вул. Колгоспній в с. Чаплинка. Вона особисто до нотаріальної контори і в Чаплинську селищну раду для прийняття спадщини і користування цією землею не зверталась. Зі слів ОСОБА_2 знає,що він в травні 2015 року обробив землю і посіяв кукурудзу на земельній ділянці яка раніше належала батькові, а потім селищна рада передала цю землю ОСОБА_1 Вважає, що сільська рада без її дозволу неправомірно надала позивачці земельну ділянку в користування.

Суд не бере до уваги пояснення позивача в тій частині, що він обробляв земельну ділянку по вул. Колгоспній в с. Чаплинка тому що вона належала його померлому відчиму ОСОБА_6, померлому 26.12.2014 року ( а.с.38), так як це ніякими доказами не підтверджується, і будь-яких прав користуватись цією землею у відповідача не було.

Земельна ділянка площею 0,30 га, яка розташована в с. Чаплинка по вул. Колгоспна і яка була виділена 14 травня 2015 року ОСОБА_1 в оренду строком на 1 ( один) рік належала до земель комунальної власності Чаплинської селищної ради ,розпоряджатись цієї землею має право тільки територіальна громада Чаплинської сільради, що було і було зроблено 14.05.2015 року на сесії виконкому, дії позивачки по обробці цієї ділянки і використанню по цільовому призначенню ( городництво) є законними і тому порушення земельного законодавства позивачкою було оскаржено до суду .

Дії відповідача ОСОБА_2 по користуванню земельною ділянкою є неправомірними, такими що завдали майнової шкоди ОСОБА_1, так як відповідачу спочатку слід було звернутись до Чаплинської селищної ради за дозволом користуватись земельною ділянкою по вул. Колгоспній , або іншою ділянкою, а не на свій розсуд обробляли 30 гектарів землі і засіювати зернами кукурудзи.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода,завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Приймаючи до уваги, що неправомірними діями ОСОБА_2 була завдана майнова шкода ОСОБА_13 в розмірі 7100 грн, її слід відшкодувати і стягнути із відповідача на користь позивачки.

Відповідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода,завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю

відшкодовується особою яка її завдала, за наявності її вини.

Приймаючи до уваги, що позивач ОСОБА_1 перенесла моральні страждання, нервовий стрес від неправомірних дій відповідача, залишилась без додаткового прибутку від земельної ділянки, врожай позивачка не отримала і не могла розпорядитись ним, відповідачем не відшкодована до цього часу майнова шкода,

тому суд вважає стягнути із ОСОБА_2 на користь позивача грошові кошти в розмірі 2000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позивних вимог позивача про стягнення моральної шкоди слід відмовити.

Приймаючи до уваги,що майнові вимоги ОСОБА_1 були задоволені в повному обсязі, суд відповідно до ст.. 88 ЦПК України вважає стягнути із відповідача судові витрати в розмірі 243 грн 60 коп на користь позивачки.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11,60,88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України,

ст.1166, 1167 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди

задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти в розмірі 7100 грн і 2000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 9 100 грн на користь ОСОБА_1.

В інших позовних вимогах ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 243 грн 60 коп на користь ОСОБА_1

Рішення може бути оскаржено на протязі 10 днів в Апеляційний суд Дніпропетровської області

Суддя: ОСОБА_14