Справа № 573/1538/15-ц
Номер провадження 2/573/424/15
РІШЕННЯ

іменем України

31 липня 2015 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Кліщ О.В.

при секретарі: Півньовій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхосульської сільської ради, третіх осіб: Улянівської державної нотаріальної контори, Відділу Державного земельного агенства у Білопільському районі Сумської області, - про визнання права власності у порядку спадкування за законом, встановлення юридичного факту,-

В С ТА Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою про визнання права власності у порядку спадкування за законом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 09 грудня 2004 року помер її дід, ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БП № 240029 від 19.05.2015 року.

01 листопада 2005 року померла бабуся позивачки, ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БП № 240030 від 19.05.2015 року.

Позивачка вказує, що її дідусь, ОСОБА_2, постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 та мав у власності земельну ділянку площею 3.115 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала йому на праві приватної власності на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії 1-СМ № 041893, виданого 23.05.2002 року.

А бабася, ОСОБА_3, постійно проживала разом зі своїм чоловіком, ОСОБА_2, в с.Верхосулка Білопільського району Сумської області та мала у власності земельну ділянку площею 3,219 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала їй на праві приватної власності на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії 11-СМ № 026575, виданого 23.05.2002 року.

Таким чином, після смерті дідуся та бабусі позивачки відкрилась спадщина на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, належні їм на підставі державних актів на право приватної власності на землю : серії 1У-СМ № 041893, 1У СМ № 026575.

Разом з бабусею і дідусем позивачки проживала її мама, ОСОБА_4, яка була інвалідом першої групи та потребувала постійного догляду.

18 вересня 1999 року мати позивачки, ОСОБА_4, померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БП № 302211 від 19.12.1995 року.

Вказані обставини також підтверджуються довідкою Верхосульської сільської ради.

А так як оригінали вказаних Державних актів на право приватної власності на земельну ділянку були втрачені, позивачка не має можливості належним чином оформити свої спадкові права. У Держкомземі Білопільського району позивачці надали лише копії документів, в звязку з тим, що оригінали державних актів на померлих не видаються відповідно до положень Закону України «Про державний земельний кадастр» та постанови КМУ від 17.10.2012 року № 1051 «Про затвердження порядку ведення державного кадастру».

Позивачка вказує, що оформити своє право на земельні ділянки в установленому законом порядку в нотаріальній конторі через відсутність оригіналів державного акту на земельну ділянку на імя ОСОБА_2 і ОСОБА_3 вона не має можливості, тому вимушена звернутися до суду з вищезазначеним позовом і просить суд визнати за нею право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом : -

- площею 3.115 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала на праві приватної власності померлому 09.12.2004 року ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії 1-СМ № 041893, виданого 23.04.2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на землю за № 736;

- площею 3,219 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала на праві приватної власності померлій 01.11.2005 року ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії 11-СМ № 026575, виданого 23.04.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на землю за № 900.

В судове засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі та повне задоволення позовних вимог.

Представник відповідача - Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області до суду не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради та що не заперечує проти визнання права власності на земельну ділянку за позивачкою ОСОБА_1

Третя особа - нотаріус Улянівської державної нотаріальної контори до суду не зявилася, листом від 23.07.2015 року повідомила про направлення до суду інформаційних довідок зі Спадкового реєстру стосовно спадкових справ ОСОБА_3, яка померла 01.11.2005 року та ОСОБА_2, який помер 09.12.2004 року, справу просила розглядати без її участі, проти заявлених вимог не заперечує.

Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру №№ 41022978 та 41022992, виданих 23.07.2015 року Улянівською державною нотаріальною конторою вбачається, що за параметрами запиту: ОСОБА_3, яка померла 01.11.2005 року та ОСОБА_2, який помер 09.12.2004 року, - у Спадковому реєстрі інформація відсутня.

Представник третьої особи - Відділу Держземагенства у Білопільському районі Сумської області в заяві, адресованій суду, не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив розглянути справу без участі представника.

Суд розглядає справу на підставі статті 197 ч.2 ЦПК України, згідно якої у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України за умови визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оцінивши зібрані по справі докази, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивачка, уроджена ОСОБА_5, народилася 26 травня 1978 року в м.Суми, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 111-БП № 289968, виданого 06 листопада 1990 року, актовий запис № 19. Їі батьки : ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ( а.с.10).

Прізвище ОСОБА_1 позивачка взяла після укладеня шлюбу з ОСОБА_7 04.04.1997 року. (а.с.5).

Мама позивачки, ОСОБА_4, померла 18 вересня 1990 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БП № 302211, виданого 19 грудня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Зарічного райвиконкому м.Суми, актовий запис № 849.(а.с.9).

Дідусь позивачки помер 09 грудня 2004 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БП № 240029, виданого 19 травня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білопільського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 25.(а.с.8).

Бабуся позивачки померла 01 листопада 2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БП № 240030, виданого 19 травня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білопільського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 29.(а.с.7).

Після смерті дідуся та бабусі позивачки відкрилася спадщина на їх майно, а саме на земельну ділянку площею 3.115 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії 1-СМ № 041893, виданого 23.04.2002 року; та земельну ділянку площею 3,219 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії 11-СМ № 026575, виданого 23.04.2002 року.(а.с.11,12).

Спадкових справ не було заведено згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру №№ 41022978 та 41022992, виданих 23.07.2015 року Улянівською державною нотаріальною конторою за параметрами запиту: ОСОБА_3, яка померла 01.11.2005 року та ОСОБА_2, який помер 09.12.2004 року, - у Спадковому реєстрі інформація відсутня.

Факт належності померлим ОСОБА_2 та ОСОБА_3. вищевказаного спадкового майна підтверджується копіями Державних актів на право приватної власності на землю серії 1-СМ № 041893, виданого 23.05.2002 року та серії 11-СМ № 026575, виданого 23.05.2002 року.(а.с.11,12);

двома витягами з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.14.15); заявою Верхосульської сільської ради про визнання позову; довідкою виконкому Верхосульської сільської ради № 293 від 27.07.2015 року про реєстрацію та постійне місце проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою : с.Верхосулка, вул. Набережна, 35, Білопільського району. Та що разом з ними з дня народження була зареєстрована та проживала їхня донька, ОСОБА_3( після одруження ОСОБА_4) ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка в 1976 році вибула на навчання, в серпні 1977 року вибула в м.Суми в звязку з одруженням. З 1986 по 1996 рік була зареєстрована та перебувала під опікою у ОСОБА_3 їхня онука- Дейнека ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5. Спадкоємцем померлого 09.12.2004 року є його дружина ОСОБА_3, яка до дня смерті свого чоловіка проживала разом та спільно вели підсобне господарство, яка померла 01.11.2005 року. Спадкоємцем померлої ОСОБА_3 являється її онука ОСОБА_1, яка постійно допомагала в веденні підсобного господарства своїй бабусі.(а.с.16).

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобовязаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно частини першої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Враховуючи, що ні відповідач, ні треті особи, не заперечували обставин справи, - суд вважає правомірним визнати за позивачем право власності на спадкове майно.

Відповідно ст.81 Земельного Кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі, в тому числі, прийняття спадщини.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/.

За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Позивачка, відповідно до ст.ст 1268-1270 ЦК України своєчасно прийняла спадщину, шляхом управління спадковим майном, на момент смерті матері та дідуся з бабусею проживала разом з ними та розпорядилася особистим майном померлих після їх смерті, чим фактично прийняла спадщину. Позивачка постійно проживала разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини, тобто прийняла спадщину на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині переходить до його спадкоємців ( спадкова трансмісія).

Відповідач та 3-ті особи протягом розгляду судової справи не висловили своїх заперечень з приводу заявленого позову.

Судом встановлено, що майнові права на спадкове майно у звязку зі смертю фізичної особи-спадкодавця, не припиняються, а переходять в порядку правонаступництва /спадкування/. Момент переходу прав в порядку спадкування за законом визначається як час відкриття спадщини. З цього моменту права та обовязки спадкодавця належать спадкоємцеві /ч.5 ст.1268 ЦК/.

Таким чином, судом встановлено, що сукупність прав та обовязків, /спадщина/, після смерті матері позивачки, ОСОБА_4 та дідуся і бабусі позивачки, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, перейшли в порядку спадкування за законом позивачці, згідно своєчасного прийняття спадщини позивачкою, тому вона є спадкоємцем і власником спадкових прав, а саме власником права на спадкове майно:

-земельну ділянку площею 3.115 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії 1-СМ № 041893, виданого 23.04.2002 року;

- та земельну ділянку площею 3,219 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії 11-СМ № 026575, виданого 23.04.2002 року.

Таким чином, за вищевказаних обставин, суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 8, 10, 11, 27, 60,61, 209, 213, 215,294 ЦПК України, ст. ст.3, 182,328, 1216,1261,1268,1270,1278 ЦК України, ст.81 ЗК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 09 грудня 2004 року, право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно :

- земельну ділянку площею 3.115 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії 1-СМ № 041893, виданого 23.04.2002 року, та зареєстрованого в Книгі записів державних актів на землю за № 736.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 01 листопада 2005 року, право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно :

- земельну ділянку площею 3,219 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії 11-СМ № 026575, виданого 23.04.2002 року та зареєстрованого в Книгі записів державних актів на землю за № 900.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :