Номер провадження: 22-ц/785/1903/15
Головуючий у першій інстанції Матяш Т. Л.
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кравця Ю.І.,

суддів: Мартинової К.П., Оверіної О.В.,

з участю секретаря судового засідання - Желєзнова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса цивільну справу за позовом ТОВ "Агентство з торгівлі нерухомістю "Європа" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за наданні послуги за апеляційною скаргою представника ТОВ "Агентство з торгівлі нерухомістю "Європа" - Огороднік І.М. на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.09.2014 року,-

встановила :

В травні 2014 року ТОВ "Агентство з торгівлі нерухомістю "ЄВРОПА" звернулося з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані інформаційно-консультаційні послуги в розмірі 24200 гривень, обґрунтовуючи свої позовні вимоги наступним. 21.02.2014 року між ОСОБА_2 (замовник) та ТОВ "Агентство "ЄВРОПА" (виконавець) був укладений договір про надання інформаційно-консультаційних послуг, а саме виконавець зобов'язувався надати за плату послуги, спрямовані на подальше придбання замовником квартири у місті Одесі орієнтованою площею 50 кв.м. ціною в еквіваленті до 50 тисяч доларів США. За результатами виконання своїх обов'язків позивач, за допомогою належної йому інформаційної бази, знайшов квартиру АДРЕСА_1 площею 49,7 кв.м., власником якої є ОСОБА_4. В той же день, 21.02.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір поруки, згідно з яким відповідач доручив позивачу укласти від свого імені договір про прийняття зобов'язань, спрямованих на відчуження/придбання відповідачем нерухомого майна, а 26 лютого 2014 року позивачем від імені відповідача було укладено попередній договір із продавцем вибраної квартири ОСОБА_4, згідно умов якого укладення та нотаріальне посвідчення основного договору купівлі-продажу квартири встановлено до 14 березня 2014 року. Однак, в подальшому відповідач та ОСОБА_4 стали ухилятися від зустрічі в агентстві, перестали відповідати на телефонні дзвінки, в кінці березня 2014 року позивачу стало відомо про те, що відповідач все ж таки придбав зазначену квартиру, яка була вибрана агентством.

Так, позивач зазначає, що ОСОБА_2 все ж таки скористався послугами агентства, що підтверджується актами виконаних робіт, які відповідач відмовився підписати, але відповідач не оплатив вартість отриманих ним послуг, яка становить 24200 гривень. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.09.2014 року у задоволенні позовних вимог ТОВ "Агентство з торгівлі нерухомістю "ЄВРОПА" - відмовлено в повному обсязі. Не погоджуючись з рішенням суду представник ТОВ "Агентство з торгівлі нерухомістю "Європа" - Огороднік І.М. подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом, норм матеріального та процесуального права, просить рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.09.2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 суму заборгованості за надані інформаційно-консультаційні послуги в розмірі 24 200грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенство з торгівлі нерухомістю "ЄВРОПА" , стягнути з відповідача судові витрати на користь апелянта.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 належала квартира АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 20.08.2012 року. 24 січня 2014 року між ОСОБА_4 та ТОВ "Агентство з торгівлі нерухомістю "ЄВРОПА" був укладений договір про надання послуг, за умовами якого ОСОБА_4 передав позивачу ексклюзивне право представляти його інтереси на ринку нерухомості в пошуках покупця та сприянню в організації угоди по відчуженню квартири. 21 лютого 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання інформаційно-консультаційних послуг, відповідно до пункту 1 якого, позивач зобов'язується надавати, а відповідач зобов'язується приймати та сплачувати інформаційно-консультаційні послуги в цілях підбору позивачем відповідачу квартири або майнових прав на квартиру для подальшого придбання відповідачем у власність. Даний договір сторони підписали, тим самим підтвердили виникнення у них обов'язків за цим договором. Згідно з ч.1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до п.2 укладеного між сторонами договору, інформаційно-консультаційні послуги надаються відповідачу двома етапами: 1) пошук, підбір, організація огляду об'єктів у відповідності до вимог відповідача. За результатом першого етапу укладається попередній договір, спрямований на відчуження-придбання майна; 2) підготовка, організація, супровід угоди відповідача з власником щодо придбання-відчуження підібраного об'єкту. Результатом другого етапу є договір по відчуженню об'єкта (договір купівлі-продажі, дарування, міни і т.п.) Вартість інформаційно-консультаційних послуг складає 18300 гривень, перший етап - 9150 грн. та другий етап - 9150 гривень. В той же день, 21 лютого 2014 року між сторонами по справі був укладений договір доручення, за умовами якого, відповідач доручає позивачу укласти договір про прийняття зобов'язання, спрямованого на відчуження-придбання квартири АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_4.

Суд також встановив, що відповідно до п. 1.4 договору про надання інформаційно-консультаційних послуг від 21.02.2014 року, який був підписаний сторонами, відповідач повинен сплатити позивачу 9150 гривень до укладення попереднього договору. Оскільки відповідно до позову оплата здійснена не була, то спростовуються твердження апелянта про порушення його прав з боку відповідача, в результаті якого позивач поніс збитки.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з огляду на наступне.

У позивача відсутні будь-які належні та достовірні докази того, що він дійсно виконав всі взяті на себе зобов'язання по наданню інформаційних послуг, що включені були до першого етапу виконання договору про надання інформаційно-консультаційних послуг від 21.02.2014 року, а відповідач прийняв ці послуги.

Відповідно до положень ст. 635 ЦК України попередній договір укладається у формі основного договору. В першому пункті попереднього договору від 24.02.2014 року зазначено, що сторони зобов'язуються у встановлений строк укласти договір купівлі-продажу квартири, а стаття 657 ЦК України чітко встановила імперативну вимогу про нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу, отже, й попередній договір повинен бути нотаріально посвідченим, інакше він визнається нікчемним, оскільки укладається не у відповідність закону.

Відповідно до п.1.5 договору про надання інформаційно-консультаційних послуг від 21.02.2014 року: у разі відмови від огляду Об'єкту та/або відмови від укладення угоди, спрямованої на відчуження - придбання підібраного нерухомого майна (Об'єкта) та/або неможливості виконання інших умов даного договору, Замовник (відповідач по справі) зобов'язаний оплатити Виконавцю (позивач) вартість фактично наданих Виконавцем послуг, а також понесені у зв'язку з їх виконанням витрати.

Відповідно до ч.1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Основний договір по придбанню-відчуженню квартири, укладення якого повинне було супроводжуватися позивачем, між відповідачем та ОСОБА_4 не був укладений, відповідно й не був виконаний позивачем другий етап надання інформаційно-консультаційних послуг, що виключає обов'язок відповідача сплатити позивачу вартість надання цих послуг.

Врахувавши вищевказані обставини справи та норми права суд першої інстанції дійшов висновку про залишення позовних вимог без задоволення, оскільки вважав їх не обґрунтованими і та такими, що не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Колегія суду погоджується з такими висновками районного суду. Оскільки, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Крім того необхідно зазначати, що в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції, апелянт визнав, що умови другого етапу договору ним не виконано.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308, 313, 317 ЦПК України, судова колегія

ухвалила :

Апеляційну скаргу ТОВ "Агентство з торгівлі нерухомістю "Європа" - відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.09.2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.В.Оверіна

К.П.Мартинова