Справа № 209/3882/15-ц
Провадження № 2/209/1717/15
16 листопада 2015 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:головуючого судді Решетник Т.О.,
за участю секретаря Золотих Л.М.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Житлово-будівельний кооператив № 47, Дніпровський районний відділ у м. Дніпродзержинську Головного управління Департаменту міграційної служби України в Дніпропетровській області, про захист права власності, усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить захистити право особистої приватної власності на квартиру № 10 в будинку № 76 «а» по пр. Металургів в м.Дніпродзержинську, усунувши перешкоди власнику ОСОБА_1 в користуванні та розпорядженні шляхом зняття ОСОБА_2 з реєстрації Дніпровським РВ у м. Дніпродзержинську ГУ ДМС України у Дніпропетровській області у квартирі № 10 в будинку № 76 «а» по пр. Металургів в м.Дніпродзержинську.
На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що вона, ОСОБА_1, згідно договору купівлі-продажу від 11.04.2014 року є власником квартири № 10 в будинку № 76 «А» по пр. Металургів у м.Дніпродзержинську. Даний договір був зареєстрований в реєстраційній службі ДМУЮ та отримано витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.04.2014 року. Згідно п.4.6 вищевказаного договору продавець ОСОБА_2 зобовязалась знятися з реєстраційного обліку з відчужуваної квартири протягом року, але не пізніше першого квітня 2015 року. До теперішнього часу відповідачка з реєстраційного обліку в квартирі 10 в будинку № 76 «а» по пр. Металургів в м.Дніпродзержинську не знялася, в квартирі з 18.04.2014 року не мешкає, її особистих речей в квартирі немає.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутністю не надала, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталась, а також не скористалась правом надання заперечень проти позову.
Представник третьої особи - Житлово-будівельний кооператив № 47, в судове засідання не зявився, надали до суду заяву про розгляд справи без присутності їх представника, заперечень проти позову не мають.
Представник третьої особи Дніпровський районний відділ у м. Дніпродзержинську Головного управління Департаменту міграційної служби України в Дніпропетровській області, в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника ГУ ДМС України в Дніпропетровській області.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У звязку з чим суд, з урахуванням згоди позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 11.04.2014 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 реєстр. № 1-722 на праві приватної власності належить квартира № 10 в будинку № 76 «а» по пр. Металургів в м.Дніпродзержинську (а.с.8).
Згідно п.4.6 вищевказаного договору купівлі-продажу квартири продавець ОСОБА_2 зобовязалась знятися з реєстраційного обліку (виписатися) з відчужуваної квартири протягом року, але не пізніше першого квітня 2015 року.
З матеріалів справи вбачається, що у вищевказаній квартирі № 10 в будинку № 76 «а» по пр. Металургів в м.Дніпродзержинську, крім власника ОСОБА_1, зареєстрований колишній власник квартири - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою про склад сімї від 21.08.2015 року, виданою ЖБК № 47 (а.с.12).
Судом встановлено, що ОСОБА_2 не проживає за місцем своєї реєстрації з 11.04.2014 року, що підтверджується довідкою про склад сімї від 13.11.2015 року, виданою ЖБК № 47, затвердженою начальником ЖБК № 47 ОСОБА_4 (а.с.26).
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.
Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Суд вважає, що перебування відповідачки на реєстраційному обліку у належній позивачу квартирі перешкоджає здійсненню нею у повному обсязі гарантованого Конституцією України права власності, яке згідно із ст. 321 ЦК України є непорушним.
Враховуючи зазначені вище обставини та положення закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про усунення перешкод власнику ОСОБА_1 в користуванні та розпорядженні шляхом зняття ОСОБА_2 з реєстрації Дніпровським РВ у м. Дніпродзержинську ГУ ДМС України у Дніпропетровській області у квартирі № 10 в будинку № 76 «а» по пр. Металургів в м.Дніпродзержинську, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат та враховуючи волевиявлення позивача щодо відсутності необхідності стягувати з відповідача сплачений позивачем судовий збір, суд приходить до висновку, що судові витрати у справі відшкодування не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 224-226, 232 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Житлово-будівельний кооператив № 47, Дніпровський районний відділ у м.Дніпродзержинську Головного управління Департаменту міграційної служби України в Дніпропетровській області, про захист права власності, усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю задовольнити.
Усунути перешкоди власнику ОСОБА_1 у користуванні та розпорядженні квартирою № 10 в будинку № 76 «а» по пр. Металургів в м.Дніпродзержинську, шляхом зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку у квартирі № 10 в будинку №76 «а» по проспекту Металургів у місті Дніпродзержинську.
Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.ст. 223, 232 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська.
Суддя Т.О. Решетник