Справа № 653/2219/15-ц
Провадження № 2/653/766/15
РІШЕННЯ

іменем України

30.09.2015

Генічеський районний суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Шарко Н.А.,

секретаря Разумної А.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Генічеського районного суду Херсонської області цивільну справу за позовом Шарлай ОСОБА_1 ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісяця, до досягнення дитиною 23 років.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, у позивача від спільного проживання з ОСОБА_2 народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розлучення з відповідачем, донька залишилась проживати з нею, та повністю перебуває на утриманні позивача. На даний час донька навчається у Навчально-науковому інституті лісового і садово-паркового господарства. Оскільки, у позивача настали скрутні часи, вона не в змозі самостійно нести витрати повязані з навчанням доньки, тому просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? % від усіх видів доходів щомісячно, до досягнення їх дитиною 23 років.

У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Зазначив, що не в змозі надавати матеріальну допомогу дочці, оскільки на даний час ніде не працює, не має жодного джерела доходу, та має погане самопочуття. Крім того, зазначив, що на його утриманні знаходяться ще двоє малолітніх дітей, у звязку з чим просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. 06 червня 1997 року у них народилася донька ОСОБА_4, про що Щорсівською сільською радою Генічеського району Херсонської області видано свідоцтво про народження серії I-КГ №047108.

12 квітня 2006р. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розлучились, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області зроблено актовий запис №68, та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-КГ №008939.

Згідно довідки виданої директором Навчально-наукового інституту лісового і садово-паркового господарства Національного університету біоресурсів і природокористування України ОСОБА_5 за №132 від 02 квітня 2015р. ОСОБА_4 дійсно є студентом ОКР «Бакалавр» 1 курсу денної форми навчання за напрямом «Лісове і садово-паркове господарство». Навчання триває з 01 вересня 2014р. по 30 липня 2018р.

Відповідач допомоги на утримання їх дитини не надає, а у позивача склалось складне матеріальне становище, у звязку з чим, останньою подано позов про стягнення аліментів на утримання дитини.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за №3 від 15 травня 2006р., обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Стаття 200 Сімейного кодексу України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до вищевказаної постанови Пленуму Верховного суду України за №3 від 15 травня 2006р. вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначені розміру аліментів, суд приймає до уваги, те, що повнолітня дочка сторін не працює, навчається у навчальному закладі та отримує стипендію у розмірі 730 грн., дохід позивача, який у середньому становить близько 1700 грн., розмір її витрат пов'язаний з навчанням доньки, матеріальний стан відповідача, наявність на утриманні двох малолітніх дітей.

При цьому, суд вважає, що відповідач не може бути визнаний неспроможним сплачувати аліменти, оскільки, будучи працездатним, не надав суду доказів тому, що не працює з поважних причин, що вживав заходів до працевлаштування, в тому числі через службу зайнятості населення, а тому його доводи про те, що він ніде не працює, та має певний хворобливий стан, у звязку з чим підлягає звільненню від обов'язку по утриманню дитини, не відповідають вимогам сімейного законодавства України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання їх доньки ОСОБА_4, в твердій грошовій сумі - в розмірі 300 грн., починаючи з 18 серпня 2015р. по 30 липня 2018р.

Такий розмір аліментів буде враховувати інтереси позивача та не буде порушувати права відповідача, який добровільно матеріальної допомоги в належному розмірі на утримання дитини не надає, хоча має можливість надавати, враховуючи його фізичні можливості, молодий вік та спроможність працювати.

За таких обставин, враховуючи насамперед інтереси дитини, її матеріальне благополуччя, прагнення отримати освіту, а також виходячи із принципу розумності й справедливості, суд вважає, що позов щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період її навчання у навчальному закладі, слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, (прож.: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНПП НОМЕР_1), щомісячно аліменти у розмірі 300 (триста) грн., на користь ОСОБА_1 (прож.: ІНФОРМАЦІЯ_3), на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи стягнення з 18 серпня 2015р. до 30 липня 2018р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд протягом десяти днів після проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_6