Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 540/122/15-ц
Номер провадження 2/540/66/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року. Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кравець С.В.

за участю: секретаря Мотріченко О.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -

в с т а н о в и в :

у лютому 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 16.10.1988 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Вона є власником житлового будинку по вул. П. Мирного, 6 в с. Новий Тагамлик Машівського району в якому разом з нею зареєстровані діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також колишній чоловік ОСОБА_2, шлюб з яким розірвано за рішенням Машівського районного суду від 09.11.2007. З часу розлучення він у будинку не проживає, на неодноразові її звернення про зняття з реєстрації спочатку обіцяв, а потім категорично відмовився, ніякої участі в утриманні будинку не приймає та ним не користується. У звязку з наведеним, оскільки відповідач більше року в житлі не проживає, а тому позивач просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням по вул. П. Мирного, 6 в с. Новий Тагамлик Машівського району.

В судовому засіданні позивач наполягає на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві та зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 16.10.1988 по листопад 2007 року. В кінці листопада ОСОБА_2 забрав свої речі і пішов, в даний час проживає у будинку її матері, оскільки вони домовилися, що він дістанеться йому. За час шлюбу у 2005 році вони придбали по вул. П. Мирного, 6 в с. Новий Тагамлик будинок за кредитні кошти, які оформляли спільно. Натомість відповідач допомоги по сплаті кредиту на надавав і всі витрати за будинок вона несе сама. Питання про поділ майна не ставилося і оскільки вона самостійно сплачувала та продовжує сплачувати за нього кошти, а тому не вважає його обєктом спільної сумісної власності подружжя.

Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин, двічі належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Виходячи з викладеного, суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність відповідача.

Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, що позивач є власником житлового будинку по вул. П. Мирного, 6 в с. Новий Тагамлик Машівського району, що вбачається з копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 26.07.2005 та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28 липня 2005 року (а.с. 6-7).

Згідно з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану, позивач з 16.10.1988 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі по 09.01.2008, який був розірваний на підставі рішення Машівського районного суду від 09.11.2007 (а.с. 3-4), а з 12 лютого 2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 (а.с. 5).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 63 цього Кодексу передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Як видно з довідок № 45 від 21.01.2015 та № 65 від 31.01.2015 Новотагамлицької сільської ради ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 спільно з дочкою ОСОБА_3, сином ОСОБА_4, а також ОСОБА_2, який рахується як квартирант, але з 2007 року не проживає у даному будинку, що вбачається з акту обстеження від 27.01.2015 депутатами Новотагамлицької сільської ради (а.с. 8-9, 25). З довідки цієї сільської ради від 25.02.2015 видно, що документи, які б підтверджували, що відповідач був квартирантом у будинку відсутні (а.с. 24).

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Даючи оцінку зібраним у справі доказам, суд вважає, що оскільки будинок по вул. П. Мирного, 6 в с. Новий Тагамлик Машівського району був придбаний сторонами під час спільного проживання у шлюбі, а відтак згідно вимог ст. ст. 60, 63 СК України він є обєктом права спільної сумісної власності подружжя та належить відповідачу на рівних умовах з позивачем.

В судовому засіданні позивач не довела, що спірне житло належить саме їй на праві власності, і що нею ставилося питання про поділ майна подружжя.

Відповідно до ч. ч.1, 3 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю, оскільки за змістом діючого законодавства не може ставитися питання про визнання такою, що втратила право користування житлом особи, яка є власником цього житла.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, а тому сплачені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 60, 63 СК України, ст. ст. 319, 405 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особою, яка не була присутньою під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: