Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №333/1278/15 Головуючий у 1 інстанції: Ярошенко А.Г.
Провадження № 22-ц/778/6053/15 Суддя-доповідач: Спас О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів: Бабак А.М.,

Полякова О.З.,

при секретарі Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 вересня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Запорізької дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» про захист прав споживача, визнання дій неправомірними та відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В позові зазначала, що 10 жовтня 2014 року вона скористалася послугами Запорізької дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», надіславши на Дніпропетровську адресу приватній особі поштову посилку, загальною вартістю 3900грн. та вагою 0,780кг. В поштовій посилці пересилався ноутбук разом із блоком живлення та комутатором. За поштові послуги нею було оплачено 33,86 грн. та отримано чек за номером посилки з оголошеною цінністю - 146. 18.10.2014р. поштова посилка була повернута, про що їй довелося додатково доплатити 2,53 грн. Коли вона розпечатала поштову посилку то встановила, що в посилці знаходився тільки блок живлення, комутатор та був відсутній ноутбук, про що працівниками Запорізької дирекції Укрпошти складений акт на розкриття та перепакування поштового відправлення, яким зафіксовано вагу повернутої посилки. З даного приводу вона неодноразово зверталася до Запорізької дирекції Укрпошти та безпосередньо до головного підприємства - Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта». 14.01.2015р. Запорізька дирекція Укрпошти листом за №13/4-13-16 повідомила їй, що винна особа не встановлена та для проведення всебічної перевірки та прийняття відповідних рішень її заяву та матеріали перевірки направлені до Генеральної дирекції УДППЗ «Укрпошта». В телефонному режимі повідомили, що на теперішній час не можуть розібратися, працівники якої дирекції - Запорізької або Дніпропетровської винні в даній нестачі. Оскільки в документах не зафіксовано індивідуальні властивості вкраденого ноутбука, а тільки його грошові показники, ОСОБА_4 просила суд зобов'язати відповідача сплатити вартість вкраденого ноутбука з врахуванням індексів інфляції та 3 % річних: вартість ноутбука з врахуванням індексів інфляції: 3 900,0 грн. х 101,9% (індекс інфляції за листопад 2014р.) х 103,0 % (індекс інфляції за грудень 2014р.) х 103,1 % (індекс інфляції за січень 2015р.) = 4 220,22 грн. Розрахунок 3% річних: 3 900,0 х 3% /365 днів х 131 днів = 41,99 грн. Розрахунок сплаченої послуги за поштову посилку: 33,86 грн. + 2,53 грн. = 35,39 грн. Загальна сума матеріальних збитків складає 4220,22 грн. + 41.99 грн. + 36,39 грн. =4 298,6 грн. Враховуючи час, який вона витратила на врегулювання питань стосовно захисту її власності, розчарування в завищеному авторитеті монополіста поштових послуг (УДРГПЗ «Укрпошта»), просить розмір моральної шкоди встановити в сумі 2 000,0 грн. Крім того стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 500 гривень за надання юридичних послуг.

Ухвалою судді Комунарського районного суду від 29 квітня 2015 року замінено неналежного відповідача Запорізьку дирекцію Українського Державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» належним відповідачем Українським державним підприємством поштового зв'язку «Укрпошта».

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 вересня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» на користь ОСОБА_4 вартість втраченого вантажу у розмірі 4298,60 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду Українське державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду в частині майнових вимог щодо стягнення з них грошових коштів у сумі 4298,60 грн. змінити та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. В апеляційній скарзі відповідач визнає, що повинен нести передбачену ст.18 Закону України «Про поштовий зв'язок» відповідальність і сплатити пропорційно оголошеній відправником вартості грошову суму відповідно втраченій частині поштового відправлення.

В частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу рішення суду першої інстанції не оскаржене, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК України та роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року „Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" апеляційним судом не перевіряється.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта Кошмана Р.Є., позивача ОСОБА_4, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

На підставі п.п.2,3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, або змінити рішення. Відповідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 жовтня 2014 року позивач отримала від Запорізької дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» послуги поштового зв'язку та надіслала на Дніпропетровську адресу приватній особі поштову посилку оголошеною вартістю 3900 грн. та вагою 0,780кг.

За поштові послуги позивачем було оплачено 33,86 грн. та отримано чек за номером посилки з оголошеною цінністю 146.

18.10.2014р, поштова посилка була повернута у зв'язку із відмовою адресата від отримання і позивач додатково доплатила 2,53 грн.

Коли позивач розпечатала поштову посилку то виявилось, що в посилці був відсутній ноутбук, який вона відсилала, були в посилці блок живлення, комутатор.

Працівниками Запорізької дирекції Укрпошти 18.10.2014р. складений акт на розкриття та перепакування поштового відправлення Ф-51-2, яким зафіксовано: маса речі при відправлені - 0,778кг, маса при отриманні - 0,300кг (а.с. 4).

Суд першої інстанції правильно встановив, що відбулася часткова втрата поштового відправлення при пересилці.

Суд першої інстанції поряд з іншими доказами правильно послався на лист №13/4-13-16 від 14.01.2015 року Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо визнання факту нестачі частини вкладенні у вказаній посилці з оголошеною цінністю №146.

При вирішенні справи суд першої інстанції правильно застосував такі норми матеріального права.

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Ст. 920 ЦК України встановлює, що у разі порушення зобов'язань, що випливають з договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено ЦК України, іншими законами України, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу з моменту прийняття до перевезення і до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата сталася внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди.

Розмір фактичної шкоди завданої шляхом втрати вантажу складає - 3900 грн., що підтверджується квитанцією.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, б оржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив наявність передбачених законом фактичних та правових підстав для задоволення позовних вимог в частині відшкодування шкоди, завданої неналежним виконанням зобов'язання з надання послуг поштового зв'язку.

В частині визначення розміру грошової суми, що підлягає стягненню на користь позивача суд першої інстанції не застосував закон, який регулює правовідносини сторін у цьому спорі і, як наслідок, неправильно визначив розмір стягнутої суми.

Згідно ст.18 Закону України «Про поштовий зв'язок» за порушення законодавства у сфері надання послуг поштового зв'язку оператори (відповідач) несуть відповідальність згідно із законами України.

За невиконання чи неналежне виконання послуг з пересилання внутрішніх поштових відправлень, доручень користувачів щодо поштових переказів оператори несуть матеріальну відповідальність перед користувачами. У разі пересилання без опису вкладених предметів розмір відшкодування визначається пропорційно масі втраченої або пошкодженої частини вкладення незалежно від її фактичної вартості, але не більше оголошеної цінності посилки, листа або бандеролі. В цьому випадку вартість одиниці маси визначається шляхом ділення суми оголошеної цінності на чисту масу вкладення.

Судом першої інстанції встановлено і не оспорюється сторонами, що оголошена цінність посилки становила 3900грн., маса при відправленні складала 0,778кг, а при поверненні та отриманні відправником - 0,300кг. Нестача маси становить 0,450кг.

Розрахунок розміру матеріальної відповідальності у відповідності до ст.18 Закону України «Про поштовий зв'язок» є таким.

3900грн. : 0,780кг = 5 грн. за 1гр. Повернуто масу 0,330кг, різниця 0,450кг нестача.

0,450кг х 5грн. = 2250грн. сума матеріальної відповідальності.

До суми матеріальної відповідальності відповідача необхідно зарахувати суми коштів, сплачені позивачем за послуги, що становить 36,39грн. (33,86грн. + 2,53грн. = 36,39грн.)

Разом сума матеріальної відповідальності складає 2286,93грн. (2250 + 36,93 = 2286,93грн.)

Відповідно до ст. ст. 625 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із позовних вимог, в межах яких згідно ст.ст.11, 303 ЦПК України розглядається справа, позивач просила стягнути втрати від інфляції за листопад, грудень 2014р. та січень 2015р., які становили відповідно101,9%, 103%, 103,1%.

Від суми відшкодування матеріальних збитків 2286,93грн. інфляційні втрати за вказані місяці у наведеному розмірі складають 182,95грн.

На підставі ст.ст. 611, 625 ЦК України на користь позивача в межах позовних вимог підлягає стягненню 3% річних від простроченої суми 24,62грн.

(3% річних за 131 день - з позову = 2286,93грн. : 100 х 3= 68,61грн. за рік;

68,61 : 365дн х 131 = 24,62грн.)

Разом на користь позивача підлягає стягненню 2494,50грн. (2286,93 + 182,95 + 24,62 = 2494,5грн.).

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд вбачає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, ухвалив рішення, яке не у повному обсязі відповідає нормам матеріального і процесуального права, а тому наявні підстави для часткового задоволення апеляційної скарги та ухвалення нового рішення в справі, яким рішення у вказаній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення вимог про стягнення матеріальних збитків.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» задовольнити частково.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 вересня 2015 року у цій справі в частині задоволення позовних вимог про стягнення матеріальних збитків скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким з Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» на користь ОСОБА_4 стягнути 2494,50грн. (дві тисячі чотириста дев'яносто чотири гривні п'ятдесят копійок).

В решті рішення в апеляційному порядку не переглядалось.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: