УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Горелкіної Н.А., Завгородньої І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про виділ в натурі частки із майна, визначення порядку користування земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - Харківська міська рада, про виділ в натурі частки із майна та визначення порядку користування земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Харківської області від 4 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом посилаючись на те, що їй належить 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харків № 2-2137/11 від 18 червня 2013 року, право власності на вказаний житловий будинок у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень зареєстровано 27 серпня 2013 року.

Інша 1/2 частини житлового будинку та надвірних будівель за вищезазначеним рішенням належить відповідачу по справі - ОСОБА_5, який є її колишнім чоловіком. Шлюб між ними розірвано на підставі рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 березня.2011 року. На теперішній час вони є сторонніми особами, в зв'язку з чим позивач вважає, що користуватися спільно майном не має можливості.

Для виділу частки зі спільного часткового майна та визначення порядку користування земельною ділянкою у справі проведена судова будівельно-технічна експертиза. За висновком судової будівельно-технічної експертизи експертом запропоновано три варіанти розподілу житлового будинку та надвірних будівель та три варіанти порядку користування земельною ділянкою. Позивач обрала варіант № III для розподілу житлового будинку та надвірних будівель та порядку користування земельною ділянкою.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом та з урахуванням уточнення до зустрічного позову просив виділити в натурі частки з майна, що є спільною частковою власністю, встановити порядок користування земельною ділянкою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є колишнім чоловіком ОСОБА_4 Майно, що знаходилось у спільній сумісній власності подружжя, на сьогоднішній день розділене між ними рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 червня 2013 року. Спірним лишається будинок і земельна ділянка, що знаходиться у користуванні сторін.

Із запропонованим ОСОБА_4 на підставі висновку експертизи варіантом розподілу житлового будинку відповідач не згоден та вважає, що має право на виділення саме йому першого поверху спірного будинку.

Відповідач вважає прийнятним для себе ІІІ варіант розподілу будинку з деякими застереженнями, при цьому він не претендує на відшкодування різниці в ідеальних частках у розмірі 101 373 грн за сходи, на які не претендує не дивлячись на те, що їх площа входить до розміру його ідеальної частки в спірному нерухомому майні.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 4 червня 2014 року позов ОСОБА_4 залишено без задоволення. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 4 листопада 2014 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 4 червня 2014 року у частині позову ОСОБА_4 скасовано, ухвалено нове рішення.

Позов ОСОБА_4 задоволено.

Проведено розподіл між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 належного їм житлового будинку по АДРЕСА_1 за варіантом № ІІІ висновку від 28 лютого 2014 року № 9467/457/458 судової будівельно-технічної експертизи Харківського НДІСЕ ім. Заслуженого проф. М.С. Бокаріуса.

Виділено ОСОБА_4 у власність в натурі в житловому будинку по АДРЕСА_1 наступні приміщення: житлову кімнату 1-6, площею 22,1 кв. м, житлову кімната 1-7, площею 10,9 кв. м, житлову кімнату 1-8, площею 11,6 кв. м, коридор 1-5, площею 18,7 кв. м, веранду літ. «а5», що складають 78,3 кв. м.

Виділено ОСОБА_4 надвірні будівлі: навіс літ. «М», льох літ «С», частину паркану № 4, № 5, сарай літ. «Ж», навіс літ. «Н».

Виділено ОСОБА_5 у власність в натурі в житловому будинку по АДРЕСА_1 наступні приміщення: передпокій 1-1, площею 9,5 кв. м, сходову клітину 1-9, площею 9,6 кв. м, кладову 1-10, площею 3,7 кв. м, ванну 1-11, площею 3,9 кв. м, житлову кімнату 1-12, площею 22,1 кв. м, житлову кімнату 1-13, площею 19,7 кв. м, веранду 1-14 площею 15,9 кв. м, хол 1-15, площею 17,6 кв. м, що складають 102 кв. м.

Виділено ОСОБА_5 надвірні будівлі: балкон літ. «а6», льох літ. «Е», хвіртку № 4, частину паркану № 5.

Перерозподілено між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ідеальні долі співвласників житлового будинку по АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_4 право приватної власності на 45/100 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 замість Ѕ частини будинку.

Визнано за ОСОБА_5 право приватної власності на 55/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 замість Ѕ частини будинку.

Припинено право спільної часткової власності між співвласниками ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на житловий будинок по АДРЕСА_1.

Визначено порядок користування земельною ділянкою розташованою за адресою: АДРЕСА_1 за варіантом № ІІІ (додаток ІІІ до висновку від 28 лютого 2014 року № 9467/457/458 судової будівельно-технічної експертизи Харківського НДІСЕ ім. Заслуженого проф. М.С.Бокаріуса).

Виділено ОСОБА_4 в користування Ѕ частини земельної ділянки загальною площею 594 кв. м, яка складає 297 кв. м з урахуванням площі земельної ділянки, зайнятої під будівлями, що відповідає ідеальній частці. У тому числі: в особисте користування земельна ділянка під будівлями та незабудована земельна ділянка площею 210 кв. м та земельна ділянка загального користування 87 кв. м.

Виділено ОСОБА_5 в користування Ѕ частини земельної ділянки площею 594 кв. м, яка складає 297 кв. м з урахуванням площі земельної ділянки, зайнятої під будівлями, що відповідає ідеальній частині. У тому числі в особисте користування земельна ділянка під будівлями та незабудована земельна ділянка площею 210 кв. м та земельна ділянка загального користування площею 87 кв. м.

Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просив скасувати рішення апеляційного суду Харківської області від 4 листопада 2014 року, залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Харківської області від 4 листопада 2014 року, оскільки воно законне та обґрунтоване, так як висновок експертів відповідає вимогам закону і поділ будинку за третім варіантом експертизи можливий з технічної точки зору, у матеріалах справи є погодження Північного РВЕ, КП «Харківводоканал», Харківкомунпромвод та Харківкомуночіствод, ПАТ «Харківміськгаз». Харківська міська рада, у листі, який надійшов на адресу апеляційного суду фактично не заперечує проти поділу спірного будинку, але покладається на обґрунтоване рішення суду.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 4 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко Н.А. Горелкіна І.М. Завгородня