Справа № 202/6667/15-ц
Провадження № 2/0202/4275/2015
11 листопада 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: Бєсєди Г.В.
при секретарі: Чумак В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення позики і неустойки, -
До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася ОСОБА_1з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення позики і неустойки.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 19.09.2012 року між нею та ОСОБА_2 було укладено договір позики № 19-09-2012, згідно якого вона передала відповідачу грошові кошти у розмірі 8 000 доларів СІІІА з терміном повернення позики до 01.05.2013 року. 12.11.2013 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 була укладена додаткова угода, відповідно до якої вони домовились, що строк повернення зазначеної в договорі № 19-09-2012 від 19.09.2012 року позики продовжено до 01.12.2013 року. Відповідач не повернув борг у строк, визначений письмовою розпискою. Станом на 13.08.2015 року за договором позики № 19-09-2012 від 19.09.2012 року рахується заборгованість на загальну суму 271 546, 33 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.
В судові засідання позивач ОСОБА_1зявлялася, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та у звязку з неявкою відповідача в судове засідання просила ухвалити заочне рішення по справі.
Відповідач в судові засідання не зявлявся, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подав, у звязку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.
Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення позики і неустойкипідлягає задоволенню з наступних підстав.
19.09.2012 року між ОСОБА_1та ОСОБА_2 було укладено договір позики № 19-09-2012, згідно якого позивач передала відповідачу грошові кошти у розмірі 8 000 доларів СІІІА з терміном повернення позики до 01.05.2013 року.
Відповідно до розписки від 19.09.2012 року ОСОБА_2 було отримано грошову суму у розмірі 8 000 доларів СІІІА.
12.11.2013 року між ОСОБА_1та ОСОБА_2 була укладена розписка, відповідно до якої строк повернення позики по договору №19-09-2012 від 19.09.2012 року продовжено до 01.12.2013 року.
Згідно з пунктом 6 договору позики від 19.09.2012 року у випадку, якщо позичальник порушить строки повернення позики, позичальник зобов'язаний виплатити позикодавцю неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неповерненної суми позики за кожен день прострочки.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Частина 2 ст. 1047 ЦК України допускає пред'явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей.
Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.
Статтею 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно з ч. 4 ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивачем розрахована заборгованість відповідача за договором про надання позики від 19.09.2012 року, згідно з якою заборгованість ОСОБА_2 становить 271 546, 33 грн., яка складається із основного боргу у розмірі 170 972, 4 грн.; із трьох процентів річних у сумі 8 712, 57 грн.; із неустойки за порушення строків повернення позики за період з 01.12.2013 року по 13.08.2015 року у розмірі 91 861, 36 грн.
Таким чином, оскільки відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і борг не повертає, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 610, 625, 631, 1046, 1047, 1054 ЦК України, ст.ст. 3-5, 14, 30, 79, 88, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення позики і неустойки задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 19.09.2012 року в сумі 8 000 ( вісім тисяч) доларів США, що еквівалентно 170 972 (сто сімдесяти тисячам девятсот сімдесяти двом) грн. 40 (сорока) коп., неустойку за порушення строків повернення позики за період з 01.12.2013 року по 13.08.2015 року у розмірі 91 861 (девяносто однієї тисячі вісімсот шістдесяти однієї) грн. 36 (тридцяти шести) коп., три проценти річних у розмірі 8 712 (вісім тисяч сімсот дванадцять) грн. 57 (пятдесят сім) коп.
Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 2 715 (двох тисяч сімсот пятнадцяти) грн. 46 (сорока шести) коп.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача з поданням такої заяви у десятиденний термін з дня отримання копії рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, на рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: Г.В. Бєсєда