Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.09.2015 Справа №607/13925/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

Головуючого суді ОСОБА_1

за участю секретаря О.І. Чичкевич

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 31 серпня 1985 року у Монастириському відділі ЗАГС Тернопільської області, актовий запис №47.

Заявлені вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося з причини різних характерів та переконань, тривалий сторони спору не проживають сім'єю, не ведуть спільного господарства, не повязані сімейним побутом та стали чужими людьми один одному, а тому, оскільки шлюб з відповідачем носить виключно формальний характер, позивач вважає, що їх сімя розпалася остаточно.

В судове засідання позивач не зявився, однак надав заяву в якій позов підтримує на просить розглядати спір за власної відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, суду направив заяву про визнання позову, з клопотанням розглядати спір за власної відсутності.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини:

Сторони перебувають у шлюбі, котрий був зареєстрований 31 серпня 1985 року у Монастириському відділі ЗАГС Тернопільської області, актовий запис №47.

Від шлюбу у сторін спору спільних малолітніх чи неповнолітніх дітей немає.

Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечитиме інтересам одного з них.

На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Як зазначив в позові позивач, сімейне життя не склалося з причини різних характерів та переконань, тривалий час сторони спору не проживають сім'єю, не ведуть спільного господарства, не повязані сімейним побутом та стали чужими людьми один одному.

В свою чергу відповідач не бажає зявитися до суду та пояснити можливі мотиви задля збереження шлюбу.

Відтак суд вважає за недоцільне надавати строк на примирення, шлюб необхідно розірвати, як такий, збереження якого суперечитиме інтересам сторін спору.

Керуючись ст.ст. 10, 11 ч.1, 60, 215 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу

України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 31 серпня 1985 року у Монастириському відділі ЗАГС Тернопільської області, актовий запис №47.

Рішення набирає законної сили через десять днів з дня його проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Головуючий суддяОСОБА_1