24 лютого 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова
у складі: головуючого судді - Іванової І.В.,
за участю секретаря - Тущенко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на оплату комунальних послуг, -
19 грудня 2014 року ОСОБА_1 /позивач/ звернулась до суду з позовом, який в подальшому було уточнено та просить ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 /відповідача/ борг на загальну суму 5 397,00 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 29 квітня 1998 року вона уклала шлюб з відповідачем.
Від цього шлюбу вони мають двох дітей ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.) та ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.).
Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова по справі № 639/10941/13-ц від 06.03.2014 року шлюб між ними було розірвано.

На сьогоднішній день вона перебуває в скрутному матеріальному становищі та несе витрати пов'язані не лише з утриманням дітей, а й з утриманням спільного з відповідачем майна.

Згідно договору купівлі-продажу № 2-252 від 15.03.2003 року за нею та відповідачем під час перебування у шлюбі за спільні кошти було набуто у спільну сумісну власність квартиру за адресоюАДРЕСА_2 яка на сьогоднішній день зареєстрована на ім'я відповідача.

Відповідно до Довідки № 142 від 17.02.2014 р. (КП «Жилкомсервіс» Дільниця № 43) в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані 4 особи, а саме вона, відповідач та двоє їхніх дітей.

На сьогоднішній день фактично за цією адресою проживає вона з молодшим сином. Відповідач разом зі старшим сином проживає в іншому населеному пункті.

Однак, на даний час відповідач не виконує свого обов'язку щодо оплати комунальних послуг, що змушує її нести ці витрати самостійно. У зв'язку з цим, вона вимушена звернутися до суду.

Представник позивача ОСОБА_1, ОСОБА_5 у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач - ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис на зворотному поштовому повідомленні, причину неявки суду не повідомив. За таких обставин, на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Зі згоди Позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджується документально згідно договору купівлі-продажу № 2-252 від 15.03.2003 року позивачем та відповідачем під час перебування у шлюбі за спільні кошти було набуто у спільну сумісну власність квартиру за адресоюАДРЕСА_2 яка на сьогоднішній день зареєстрована на ім'я відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов'язує.

Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» утримання приватизованих квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них.»

Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Відповідно до ч. 1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

З наведених норм вбачається, що в разі доведеності одним із співвласників понесення ним витрат на управління, утримання та збереження спільного майна, участь у чому (управлінні, утриманні, збереженні) пропорційно своїй частці зобов'язаний приймати інший співвласник, який ухиляється від свого обов'язку, особа, яка зазнала втрат, має право на їх відшкодування у передбаченому законом порядку.

Разом з тим, відповідач будучи зареєстрованим в цій квартирі, не несе витрат на її утримання та не сплачує комунальні послуги.

Таким чином, позивач змушена самостійно нести витрати на утримання квартири та сплачувати комунальні послуги.

Зазначене підтверджується відповідними квитанціями за період з січня 2013 року по січень 2015 р. на загальну суму 10 793,99 грн.

З наданого до суду розрахунку вбачається, що позивач просить суд стягнути наступні комунальні витрати: квартплата, опалення, газ природний, вивіз твердих побутових відходів, домофон.

Що ж стосується інших комунальних послуг таких як електроенергія, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, то позивач зазначив, що оскільки вартість цих послуг розраховується виходячи з показань приладів обліку (лічильників), а відповідач фактично у квартирі не проживає, то вартість цих послуг до розрахунку не береться.

Так, судом встановлено, що не дивлячись на те, що особові рахунки оформлені на відповідача, оскільки він є титульним власником квартири, фактично всі витрати несе позивач, що підтверджується наявністю у неї всіх платіжних документів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею витрати з утримання квартири в розмірі половини від загального розміру вартості оплачених комунальних послуг (квартплата, опалення, газ природний, вивіз твердих побутових відходів, домофон.) за період з січня 2013 року по січень 2015 року включно.

Відповідно до ст. 10,ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, суд вважає, що позивач довела свої позовні вимоги, а тому такі підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 3, 11, 15, 16, 22, 319, 322, 360, 526, 544, 1232 ЦК України, ст. 151, 162 ЖК України, ст. 10 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», ст. 3, 4, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 4 728,82 грн. (чотири тисячі сімсот двадцять вісім гривень 82 копійки) в рахунок відшкодування витрат на оплату комунальних послуг за період з січня 2013 року по листопад 2014 року в квартирі за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Іванова І.В.