Справа № 202/7662/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 жовтня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Шклярука Д.С.,

при секретарі - Бєльченко Б.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи стягувати з дня подачі позовної заяви до суду і до моменту досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказує на те, що з відповідачем 04 лютого 2011 року було зареєстровано шлюб Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис № 39. У шлюбі в них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Починаючи з січня 2015 року сімейних стосунків позивачка з відповідачем не підтримує, сумісного господарства вони не ведуть та проживають окремо одне від одного, тому позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Дитина проживає з позивачкою.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, завчасно письмово сповістила про можливість розгляду справи за її відсутності.

Відповідач завчасно подав письмову заяву про визнання позову, в якій також вказав про можливість розгляду і вирішення справи без його участі.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З 04 лютого 2011 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу в сторін народилася дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із позивачкою. Відповідач проживає окремо.

Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися.

Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Так, згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї.

Разом з тим, суд при визначенні розміру аліментів, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини, у судовому порядку в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту звернення позивачки до суду та до повноліття дитини, оскільки відповідач є батьком дитини та зобовязаний її матеріально утримувати. Таку допомогу він має можливість надавати, оскільки є працездатним.

В судовому засіданні не надано доказів на підтвердження того, що відповідач має мінливий (нестабільний та нерегулярний) заробіток, у звязку з чим, підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3-4, 10-11, 57-61, 88, 169, 174, 209,212-215, 218, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання їхнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати аліменти з 24 вересня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.С. Шклярук