АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника за довіреністю - Мацяки Святослава Петровича на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника про визнання незаконним і скасування наказу про оголошення догани, -

ВСТАНОВИЛА:

Справа №755/22466/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3162/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Чех Н.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
26 серпня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника, у якому просила визнати незаконним та скасувати наказ Генерального директора Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника Михайлини Л.П. №121-о від 30 липня 2014 року "Про оголошення догани ОСОБА_2."

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 30.07.2014 року наказом №121-о генерального директора Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника Михайлини Л.П. їй як начальнику науково-методичного відділу екскурсійної роботи науково-екскурсійної частини було оголошено догану за неналежне виконання своїх посадових обов'язків, передбачених п.2.2 посадової інструкції, що проявилося у неналежній організації робочого процесу. Підставою вказаного наказу зазначено доповідну записку ученого секретаря Горської Н.Д. від 25.07.2014 року та її пояснення, викладені у службовій записці від 28.07.2014 року. В указаній доповідній записці учений секретар стверджує, що вона як начальник відділу неналежним чином здійснила організацію робочого процесу у своєму відділі, що призвело до невиконання плану роботи у 1-му півріччі 2014 року всього заповідника, в межах своїх посадових обов'язків не зробила корегування плану роботи відділу у 1-му кварталі. Невиконання покладених на неї обов'язків, на думку ученого секретаря, мало наслідком порушення одним із працівників відділу строків виконання його індивідуального завдання, а саме - провідним науковим співробітником ОСОБА_6 не було вчасно здано оглядову лекцію-екскурсію "Києво-Печерський монастир. Його історична та культурна спадщина". Зазначила, що постійно здійснювала контроль за виконанням ОСОБА_6 поточного плану його роботи, як і плану роботи відділу загалом, намагалася допомогти у вирішенні складнощів, що виникали під час виконання ним завдань, проте, переконавшись у маніпулятивному характері його поведінки та намаганні спровокувати конфлікт у відділі, вона оперативно інформувала про невиконання ОСОБА_6 своїх посадових обов'язків та планових завдань, про що свідчать подані нею доповідні записки 11.04., 16.07., 28.07.2014 року, а також численні усні звернення до керівництва заповідника.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено, визнано незаконним та скасовано наказ Генерального директора Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника Михайлини Л.П. №121-о від 30 липня 2014 року «Про оголошення догани ОСОБА_2».

05 січня 2015 року представник Національного Києво-Печерського істерико-культурного заповідника за довіреністю - Мацяка С.П. подав апеляційну скаргу на вказане рішення, у якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, порушення норм матеріального права, просив його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування заявлених вимог апелянт вказав, що ОСОБА_2 як начальник науково-методичного відділу екскурсійної роботи науково-екскурсійної частини не організувала належним чином робочий процес у підконтрольному їй відділі, оскільки підпорядкованим їй працівником не було здано у встановлені строки оглядову лекцію-екскурсію. На думку апелянта, ОСОБА_2 зобов'язана була прийняти управлінське рішення щодо корегування плану роботи відділу, перерозподілити повноваження між працівниками, запропонувати керівництву накласти відповідні дисциплінарні стягнення. Також апелянт зазначив, що судом першої інстанції не взято до уваги пояснення свідків, які підтвердили неналежне виконання позивачем покладених на неї обов'язків. Додатково апелянт вказав, що строки накладення дисциплінарного стягнення не були порушені, оскільки дисциплінарний проступок було виявлено з службової записки ОСОБА_2 28 липня 2014 року.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник за довіреністю - ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримали і просили її задовольнити.

Представник Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника у судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце апеляційного розгляду, тому розгляд справи за апеляційною скаргою проведено за його відсутності відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка Д.Р., пояснення позивача і її представника, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції колегія суддів прийшла до наступного.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_2 працює на посаді начальника науково-методичного відділу екскурсійної роботи науково-екскурсійної частини Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника.

Згідно наказу №121-о від 30.07.2014 року, виданого та підписаного генеральним директором Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника, ОСОБА_2 оголошено догану за неналежне виконання своїх посадових обов'язків. Підставами даного наказу зазначені: службова записка начальника науково-методичного відділу екскурсійної роботи науково-екскурсійної частини ОСОБА_2 від 28.07.2014 року, доповідна записка ученого секретаря Горської Н.Д. від 25.07.2014 року. В доповідній записці ОСОБА_8 вказано, що у ході підготовки звіту про роботу заповідника у першому півріччі 2014 року виявлено, що начальник відділу ОСОБА_2 неналежним чином здійснювала організацію робочого процесу у відділі, що призвело до невиконання плану роботи у 1-му півріччі 2014 року всього заповідника. Також зазначено у даній доповідній записці, що ОСОБА_2 не здійснила у відповідному порядку в межах своїх посадових обов'язків корегування плану роботи відділу у 1-му кварталі 2014 року.

Відповідно до приєднаного до справи "Плану роботи Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника на 2014 рік", який є додатком до Наказу від 30.01.2014 року №04/06-04 Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника, в термін - "перший квартал липень" відповідальними із дев'яти осіб, серед яких ОСОБА_6, повинно було бути підготовлено та здано оглядову лекцію-екскурсію "Києво-Печерський монастир. Його історична та культурна спадщина".

Згідно Плану роботи науково-методичного відділу екскурсійної роботи на 2014 рік в першому кварталі 2014 року ОСОБА_6, куратором якого вказаний ОСОБА_9, мав підготувати та здати оглядову лекцію-екскурсію "Києво-Печерський монастир. Його історична та культурна спадщина".

01 квітня 2014 року на ім'я Генерального директора заповідника ОСОБА_6 було подано доповідну записку, в якій йшлося про те, що станом на дату написання доповідної (квітень місяць 2014 року) план роботи як заповідника, так і відділу, по підготовці персонально ОСОБА_6 оглядової лекції-екскурсії "Києво-Печерський монастир. Його історична та культурна спадщина", не виконаний.

В доповідній записці ОСОБА_2, зареєстрованій 11.04.2014 року, йшлося про невиконання ОСОБА_6 вказаного плану роботи.

Задовольняючи позов суд першої інстанції керувався ст.ст. 147, 148 КЗпП України та правильно виходив з того, ОСОБА_2 належним чином виконувала свої посадові обов'язки, трудової дисципліни не порушувала. Також суд першої інстанції зазначив, що були порушені строки притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності.

Відхиляючи посилання апелянта на те, що ОСОБА_2 зобов'язана була прийняти управлінське рішення щодо корегування плану роботи відділу, перерозподілити повноваження між працівниками, запропонувати керівництву накласти відповідні дисциплінарні стягнення, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що план роботи науково-методичного відділу екскурсійної роботи на 2014 рік розроблявся на основі плану роботи Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника на 2014 рік, затвердженого наказом Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника від 30 січня 2014 року №04/06-04. ОСОБА_2 згідно посадової інструкції начальника науково-методичного відділу екскурсійної роботи науково-екскурсійної частини Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника не наділена повноваженнями корегувати план роботи заповідника і очолюваного нею відділу, перерозподіляти визначені у планах завдання між підлеглими. Також ОСОБА_2 у доповідній записці, адресованій до першого заступника генерального директора Києво-Печерського історико-культурного заповідника Панченку В.В., просила вирішити питання про застосування до ОСОБА_6 заходів дисциплінарного впливу.

Крім того, з доповідної записки ученого секретаря заповідника ОСОБА_8 вбачається, що здачу лекції -екскурсії було відтерміновано на ІІ квартал, оскільки у І кварталі 2014 року ОСОБА_6 підготував текст лекції-екскурсії, що після рецензування ОСОБА_9 слід було доопрацювати (а.с. 123).

Також не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що ОСОБА_2 як начальник науково-методичного відділу екскурсійної роботи науково-екскурсійної частини не організувала належним чином робочий процес у підконтрольному їй відділі, оскільки позивач контролювала виконання плану роботи відділу та інформувала керівництво заповідника про невиконання одним із підлеглих свого планового завдання. Отже, ОСОБА_2 належним чином виконувала покладені на неї трудові обов'язки суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги про накладення дисциплінарного стягнення у встановлені законом строки не спростовують висновку суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Отже, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року є законним і обґрунтованим. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції не впливають.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Національного Києво-Печерського істерико-культурного заповідника за довіреністю - Мацяки Святослава Петровича - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді