Справа № 344/4878/15-ц
Провадження № 2/344/2629/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 р. м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

за участі секретаря Кріцак Г.

представника позивачки ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Івано-Франківської міської ради, -

ВСТАНОВИВ:

в позові вказано, що позивачка та члени її сім`ї отримали в користування кімнату АДРЕСА_1, а в наступному самовільно приєднали до неї іншу кімнату. У зв`язку із цим позивачі вважають себе власниками спірної новоствореної двохкімнатної квартири, а тому просили визнати за ними право власності на зазначену квартиру. 07/09/2015 р. представник позивачів подав суду заяву про уточнення позову, в якій просив про визнання за ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 права спільної сумісної власності на самовільно переобладнану квартиру АДРЕСА_1.

В судому засіданні представник позивачів підтримав позов з підстав, що в ньому зазначені. Також представник надав суду пояснення про те, що позивачі не звертались за дозволом на проведення переобладнання, не подавали письмових заяв чи згоди на приватизацію кімнати в гуртожитку, згоди власника чи інших жителів гуртожитку щодо самовільного переобладнання кімнати не отримували; ордеру на додаткову кімнату позивачі не отримували, дозволу на її заселення позивачами власником житла не надавалось.

В судому засіданні представник відповідачів заперечив позов з тих підстав, що відповідачі не звертались і не отримували дозволу на переобладнання кімнати, єдиним правовим наслідком самовільного захоплення позивачами кімнати та самовільного переобладнання кімнати є повернення кімнати до попереднього стану.

Судом встановлено наступні обставини.

Протоколом ВАТ «Івано-Франківський арматурний завод» вирішено надати сім`ї ОСОБА_3 кімнату АДРЕСА_1 без зняття з черги.

30/09/2003 р. видано ордер №435 на кімнату АДРЕСА_1.

Відповідно до акту перевірки житлових умов позивачів вони потребують покращення умов.

Відповідно до технічного паспорту, складеного БТІ позивачі користуються двома кімнатами площею 21,2 кв.м. та 13,7 кв.м., загальна площа квартири становить 43,7 кв.м. по АДРЕСА_1.

Відповідно до інформації БТІ від 29/02/2012 р. право власності на спірну кімнату за позивачами не зареєстровано.

Відповідно до інформації Департаменту комунального господарства, транспорту і зв`язку Івано-Франківської міської ради ОСОБА_3 не використовувала право на приватизацію житла.

Відповідно до інформації відділу обліку та розподілу житла Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 14/05/2015 р. ОСОБА_3 не зверталась щодо видачі їй ордеру на виділення додаткової кімнати в спірному гуртожитку.

Відповідно до інформації Департаменту комунального господарства, транспорту і зв`язку Івано-Франківської міської ради від 17/04/2015 р. гуртожиток по АДРЕСА_1 перебуває у власності територіальної громади м. Івано-Франківськ.

Відповідно до інформації Департаменту комунального господарства, транспорту і зв`язку Івано-Франківської міської ради від15/05/2015 р. проект рішення Виконавчого комітету щодо надання дозволу на перепланування та переобладнання спірної кімнати не виготовлявся.

Відповідно до п. 1.4.1. наказу Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

В ст. 376 ЦК України вказано, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

В ст. 332 ЦК України вказано, що особа, яка самочинно переробила чужу річ, не набуває право власності на нову річ.

Відповідно до ст. 58 ЖК України виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Так, позивачі не отримували ордеру на вселення в кімнату, яку вони зайняли без жодного дозволу власника, без належних на те правових підстав.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Отже територіальній громаді м. Івано-Франківськ належить право власності на самовільно захоплену кімнату у гуртожитку.

В свою чергу в 392 ЦК України вказано, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже позов про визнання права власності може бути подано виключно власником майна, а не особою, яка самовільно присвоїла майно.

Крім цього право власності на об`єкт нерухомого майна, відповідно до ст. 182, 210 ЦК України підлягає державній реєстрації. Однак позивач не надав суду доказу того, що його було зареєстровано в якості власника спірного нерухомого майна. Натомість в позові вказано, що позивачі отримали кімнату гуртожитку в користування на підставі договору житлового найму. Отже вони не вправі пред`являти до власника житла в зобов`язально-правових відносинах речово-правовий позов про визнання права власності за ними.

Таким чином позов позбавлено належних правових підстав, а тому він є формою зловживання правом на звернення до суду. Однак суд не є засобом для сторін в їх зловживання правами і не толерує цього. Задоволення позову означало б порушення права власності територіальної громади м. Івано-Франківськ на спірні житлові приміщення; надання позивачам житла в порушення порядку черговості його надання в м. Івано-Франківськ.

Так, відповідно до п. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

В п. 2 ст. 13 ЦК України зазначено, що при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (п. 3 ст. 13 ЦК України).

В п. 6 ст. 13 ЦК України у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Відповідно до п. 3 ст. 16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

У Х В А Л И В:

в позові ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Івано-Франківської міської ради про визнання за ними права спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з моменту його проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя С.О. Бородовський