Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 335/5616/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.Ю.
Номер провадження 22-ц/778/5236/15 Суддя-доповідач: Бабак А.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

Суддів Бабак А.М.

Кочеткової І.В.

При секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3 на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення грошової суми по договору банківського вкладу,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») про стягнення грошової суми по договору банківського вкладу.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що 26 травня 2014 року між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» укладений Договір-заява №313731/15885/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 370 днів в національній валюті.

Відповідно до п. 1 Договору-заяви позивач розмістив в банку грошові кошти в національній валюті на вкладний рахунок НОМЕР_1 у сумі 65 000,00 грн. на строк з 26 травня 2014 року по 31 травня 2015 року у порядку та на умовах, визначених у Договорі-заяві та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «Фінанси та кредит».

10 червня 2014 року позивач розмістив в банку грошові кошти у сумі 3718,15 грн., а 04 серпня 2014 року вніс до банку грошові кошти у сумі 5 000,00 грн. Загальна сума вкладу позивача склала 73 718,15 грн.

Відповідно до п.2 Договору процентна ставка за користування внеском протягом строку внеску складає 24,50% річних.

По настанні строку повернення вкладу він звернувся до банку про повернення суми вкладу, однак незважаючи на його неодноразові звернення, банк вклад не повернув.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути суму внеску у розмірі 74 883,45 грн. з урахуванням відсотків за травень 2015 року та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 20000 грн.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача суму внеску у розмірі 73 718,15 грн., а також 24,50% річних від простроченої суми внеску у розмірі 1 165,30 грн. Всього стягнуто 74 883,45 грн. Стягнуто з відповідача судовий збір у сумі 748,83 грн. в дохід держави.

Не погоджуючись із рішенням суду в частині відмови у стягненні моральної шкоди ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що рішення суду в цій частині є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом не враховано, що він неодноразово звертався до банку щодо повернення йому суми вкладу, однак позитивно дане питання не вирішилося і він змушений був звертатися до суду про стягнення суми вкладу. Суд не правильно трактував ст. 23, 1167 ЦК України та ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки встановивши порушення його прав, яке виразилося у відмові видати вклад по закінченню строку дії договору, суд безпідставно не застосував ст. 1167 ЦК України, ст.. 22 Закону України «Про захист прав споживача». Просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні моральної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, а оскільки рішення суду переглядається в частині відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, у відповідності до ч.3 п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», рішення переглядається лише в цій частині про відмову у відшкодуванні моральної шкоди.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 травня 2014 року між ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" в особі начальника відділення №19 та ОСОБА_3 укладено Договір-заяву №313731/15885/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) "Стандарт" на 370 днів в національній валюті (а.с. 7-8).

Відповідно до п.1 Договору-заяви, позивач розмістив в банку грошові кошти в національній валюті на вкладний рахунок НОМЕР_1 у сумі 65 000,00 грн. на строк з 26.05.2014 року по 31.05.2015 року у порядку та на умовах, визначених у Договорі-заяві та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ "Банк "Фінанси та кредит".

10.06.2014 року позивачем було розміщено в банку грошові кошти у сумі 3718,15 грн., а 04.08.2014 року позивач вніс до банку грошові кошти у сумі 5 000,00 грн. Загальна сума вкладу позивача склала 73718,15 грн., що підтверджується квитанціями №1 від 26.05.2014 року на суму вкладу 65000,00 грн., №1 від 10.06.2014 року на суму вкладу 3718,15 грн., №1 від 04.08.2014 року на суму вкладу 5000,00 грн.(а.с.9-12).

Повернення суми вкладу відповідно до п.6 Договору здійснюється банком після закінчення строку, визначеного у п.1 Договору, у порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.1 Основних умов.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 частково та стягуючи суму вкладу у розмірі 74 883,45 грн. суд виходив з того, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, відповідно до вимог ст. 1074 ЦК України, не допускається, тому відповідач зобов'язаний повернути суму вкладу на першу вимогу вкладника, а відмова від такої видачі є неправомірною. Відмовляючи у відшкодуванні моральної шкоди, суд першої інстанції свій висновок обґрунтував тим, що між сторонами склалися договірні відносини, які регулюються зобов'язальним правом та не передбачають стягнення моральної шкоди.

Судова колегія вважає, що висновок суду є вірним. Розглядаючи спір, суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 212-214 ЦПК України, повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи на які посилалися сторони, дав належну правову оцінку правовідносинам, які склалися між учасниками процесу, та закон, що їх регулює.

За змістом ст.ст. 15, 16, 23, 611 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, в тому числі, шляхом відшкодування моральної шкоди.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 2 постанови від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках коли встановлена відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону "Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Однак, на підставі Закону України "Про захист прав споживачів" моральна шкода, яка заподіяна споживачу, відшкодовується лише у разі, якщо вона завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону - п.5ст.4 Закону.

Вимоги ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної йому внаслідок неправомірних дій ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», нормами Закону України "Про захист прав споживачів" не передбачені та про таку відповідальність не зазначено і в договорі-заяві про банківський строковий вклад від 26.05.2014 року.

Правовідносини, що виникли між сторонами в розглянутій справі, є договірними, тому відшкодування моральної шкоди у випадку їх порушення Законом «Про захист прав споживачів» не передбачено.

Таким чином, з'ясувавши належним чином, що між сторонами виникли договірні правовідносини, суд правильно застосував норми матеріального права та обґрунтовано відмовив у відшкодуванні моральної шкоди на користь позивача, оскільки згідно зі ст. 1167 ЦК України відшкодування моральної шкоди застосовується в деліктних правовідносинах.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: