УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі :

Колодійчука В.М., Висоцької В.С., Фаловської І.М.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом органу опіки та піклування Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав, за касаційними скаргами представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 та заступника прокурора Закарпатської області в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 18 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 18 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року орган опіки та піклування Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області звернувся до суду із вказаним вище позовом в інтересах дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, мотивуючи позовні вимоги тим, що службою у справах дітей Рахівської районної державної адміністрації розглянуто матеріали щодо стану виконання батьківських обов'язків гр. ОСОБА_5.и відносно своїх малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які перебувають на обліку служби у справах дітей, як такі, що опинились в складних життєвих обставинах. Сім'ю неодноразово відвідували працівники служби у справах дітей спільно з фахівцями соціальної роботи Рахівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, державними соціальними інспекторами соціального захисту населення Рахівського району, працівниками сектору кримінальної міліції у справах дітей Рахівського районного відділу УМВС України в Закарпатській області. З матір'ю ОСОБА_5 проводилися профілактично-роз'яснюючі роботи щодо утримання та виховання дітей.

Відповідач не виконувала належним чином свої батьківські обов'язки, не дбала про дітей, не вела належного догляду, що спричинило смерть малолітньої ОСОБА_7 та створює загрозу життю та здоров'ю малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Посилаючись на викладені вище обставини, позивач просив задовольнити позовні вимоги та позбавити відповідача батьківських прав відносно вказаних дітей.

Рішенням Рахівського районного суду від 18 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 18 червня 2015 року, позов задоволено.

Позбавлено ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнуто з ОСОБА_5 в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області 243 грн 60 коп. судового збору.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 просить скасувати рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 18 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 18 червня 2015 року і направити справу на новий судовий розгляд.

У своїй касаційній скарзі заступник прокурора Закарпатської області, діючи в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, також просить скасувати рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 18 березня 2015 року і ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 18 червня 2015 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційні скарги обґрунтовані порушенням судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши в межах касаційних скарг правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції під час розгляду справи в касаційному порядку перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги на підставі ст. 164 СК України, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що зібрані у справі матеріали, які вказують в яких умовах проживали діти та якого виховання зазнали, підтверджують свідому умисну поведінку відповідача щодо ухилення від обов'язку належного виховання дітей, тобто: не піклування про фізичний і духовний розвиток дітей; відсутність інтересу до їх виховання; не забезпечення необхідним харчуванням; медичним доглядом; не спілкування з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надання дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяння засвоєнню ними загально визначених норм моралі; не виявлення інтересу до їх внутрішнього світу, що є причиною до позбавлення її батьківських прав та це відповідає інтересам дітей і їх безпеці.

Доводи касаційних скарг та наявні в матеріалах справи документи не свідчать про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а тому колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційні скарги.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 та заступника прокурора Закарпатської області в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, відхилити.

Рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 18 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 18 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.М. Колодійчук

В.С. Висоцька

І.М. Фаловська