У х в а л а

іменем україни

25 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В., Хопти С.Ф., Черненко В.А.

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування заборгованості за спожиту, але не обліковану електричну енергію, внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 3 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року публічне акціонерне товариство «ДТЕК «Дніпрообленерго» (далі - ПАТ «Дніпрообленерго») звернулось до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути на свою користь з ОСОБА_1 470 грн 45 коп. в рахунок відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення (далі - Правила).

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 23 квітня 2010 року при проведенні планової перевірки за адресою: АДРЕСА_1, було виявлено порушення, передбачене п. 48 Правил, а саме самовільне підключення до мереж ПАТ «Дніпрообленерго» після відключення під прилад обліку, в результаті чого було складено акт та здійснено нарахування збитків.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 3 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що позивачем не доведено факт порушення відповідачем Правил та те, що у 2009 році мало місце відключення квартири відповідача від постачання електроенергії, а тому позовні вимоги є недоведеними.

Проте погодитись з такими висновками судів не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24 - 27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22 листопада 1999 року № 1416 (далі - Методика).

За положеннями ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України.

Відповідно до п. 53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається в енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження.

У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Судами установлено, що 23 квітня 2010 року за місцем проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1, було виявлено порушення Правил, а саме самовільне підключення до електричної мережі без особового рахунку.

Згідно п. 53 Правил користування електричною енергією для населення у випадку виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем Правил, в тому числі фактів розкрадання електроенергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Споживач має право внести в акт свої зауваження.

Про встановлене порушення Правил трьома представниками позивача було складено відповідний акт від 23 квітня 2010 року № 004701, що відповідає п. 53 Правил.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, а відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Проте суди, у порушення вимог ст. ст. 212-214, 303, 316 ЦПК України, на вищезазначені вимоги закону уваги не звернули, не дали оцінки акту, складеному працівниками ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго», про фіксацію факту порушення відповідачем Правил, а саме самовільне підключення до мережі енергопостачальника, підписаному трьома представниками енергопостачальника.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Таким чином, є передчасним посилання судів на те, що позивачем не було доведено відключення відповідача від постачання електричної енергії, що є підставою для відмови у відшкодуванні збитків, завданих енергопостачальнику незаконним підключенням до його мереж енергопостачання та безобліковим використанням електричної енергії, оскільки у правовідносинах із відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, що означає, що не позивач доводить вину відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди.

За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 343-345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Дніпрообленерго» задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровської області від 3 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко