Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/7824/14-ц Головуючий у 1-й інст. Корицька В. О.
Категорія 47 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

секретаря Ковальської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом Житомирської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 13 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року Житомирська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. Зазначала, що управлінням контролю за використанням та охороною земель Держсільгоспінспекції у Житомирській області була проведена перевірка дотримання вимог земельного законодавства. В ході перевірки інспекцією встановлено, що відповідачі за адресою: АДРЕСА_1 загородили та використовують земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови загальною площею 0,0105 га для власних потреб. Будь-які правовстановлюючі документи на огороджену земельну ділянку у відповідачів відсутні. Враховуючи вищевикладене та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила зобов'язати ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0105 га по АДРЕСА_1, з приведенням її у придатний для використання в якості проїзду стан, шляхом знесення паркану. Під час розгляду справи було залучено до участі у справі третю особу - ОСОБА_3

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 13 жовтня 2015 року задоволено позов Житомирської міської ради. Зобов'язано ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 0,0105 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, з приведенням її у придатний для використання стан, шляхом знесення огорожі. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельних ділянок - це будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її меж в натурі (на місцевості), до одержання документа, що посвідчує право на неї, та до його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 10 цього ж Закону України державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотримання вимог законодавства України про охорону земель має право складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що актами перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 12.07.2013 року, №79/05, №53/05, №78/24, 52/24, складених державними інспекторами сільського господарства Житомирської області, встановлено факт самовільного зайняття ОСОБА_2 та ОСОБА_1 земельної ділянки із земель житлової та громадської забудови (комунальна власність) загальною площею 0,0105 га по АДРЕСА_1. У зв'язку з чим, державними інспекторами сільського господарства Житомирської області видавались приписи, якими було зобов'язано відповідачів усунути порушення вимог земельного законодавства - звільнити самовільно зайняту земельні ділянку.

Згідно з актами перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 19.09.2013 року №237/05, від 10.12.2013 року №401/05, від 19.09.2013 року №238/24, від 10.12.2013 року №402/24, відповідачами вищевказані порушення земельного законодавства не усунуто.

У зв'язку із невиконаннм приписів інспекції сільського господарства в Житомирській області щодо усунення порушень земельного законодавства, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 188-5 КУпАП.

Постанови про притягнення відповідачів до адміністративної відповідальності набрали законної сили, в матеріалах справи відсутні докази про скасування даних постанов в установленому законом порядку.

Згідно зі ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) встановив, що факт самовільного зайняття відповідачем - ОСОБА_1 земельної ділянки встановлено у відповідності до вимог законодавства, ним зазначена земельна ділянка в добровільному порядку не звільнена, а тому дійшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог.

В апеляційній інстанції ОСОБА_1 підтвердив, що до теперішнього часу спірна земельна ділянка ним використовується та огороджена.

Відповідно до ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування у межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідач на надав належних та допустимих доказів про те, що спірною земельною ділянкою він користується на підставі рішення органу виконавчої влади або державного акту на право власності на землю.

Посилання відповідача на п.116 додатку до рішення Житомирської міської ради від 24.01.2013 року №495 є безпідставним, оскільки цим рішенням відповідачу лише надано дозвіл на виготовлення технічної проектної документації із землеустрою орієнтовною площею 0,1000 га, а не передано ОСОБА_1 такий розмір земельної ділянки у власність, чи у користування.

Доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

Судом першої інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а судове рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 13 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді