У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Ренійської міської ради Одеської області, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, відділ Держземагенства у Ренійському районі Одеської області Головного управління Держземагенства в Одеській області, про визнання недійсним рішень органу місцевого самоврядування, скасування державного акта про право власності на земельну ділянку та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ренійського районного суду Одеської області від 04 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 21 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що він є власником квартири № 3 у чотириквартирному будинку по АДРЕСА_4 (з 27 травня 2005 року - АДРЕСА_3), власником квартири № 4 у вказаному будинку є ОСОБА_5

Просив визнати недійсними рішення органу місцевого самоврядування щодо надання у власність ОСОБА_5 земельної ділянки по

АДРЕСА_3, скасувати державний акт про право власності на земельну ділянку та усунути перешкоди у користуванні земельної ділянкою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що земельна ділянка, що була передана відповідачці, відноситься до двору загального користування.

Рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 04 березня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21 травня 2014 року, у позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_2 (з 27 травня 2005 року - АДРЕСА_3) є багатоквартирним житловим будинком із чотирьох квартир. Власником квартири № 3 є ОСОБА_4, квартири № 4 - ОСОБА_8

Відповідно до даних технічного паспорту ОСОБА_4, копії рішення виконкому Ренійської міської ради Одеської області від 21 травня 1992 року № 200, за житловим будинком по АДРЕСА_4 закріплена земельна ділянка площею 796 кв. м (а. с. 15−16).

На підставі Закону України «Про місцеве самоврядування» та заяви ОСОБА_8 їй було дозволено здійснити добудови у квартирі АДРЕСА_2 та прийнято рішення про присвоєння нової поштової адреси житлу відповідачки: АДРЕСА_3, тобто її квартира є окремим об'єктом нерухомого майна.

На підставі заяви ОСОБА_8, рішенням Ренійської міської ради Одеської області від 11 лютого 2010 року № 1526-V дозволено ОСОБА_8 розробку технічної документації землевпорядкування з безоплатної передачі у власність земельної ділянки під будинком по АДРЕСА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та побудов (а. с. 64).

Рішенням Ренійської міської ради Одеської області від 23 вересня 2010 року № 1746-V затверджено технічну документацію землевпорядкування та передано ОСОБА_8 безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,0168 га по АДРЕСА_3 (а. с. 65−66).

23 лютого 2012 року ОСОБА_8 виданий державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку площею 0,0168 га по АДРЕСА_3 із кадастровим номером НОМЕР_2 та планом земельної ділянки (а. с. 104).

При вирішенні питання щодо приватизації відповідачкою земельної ділянки міськрадою було враховано відповідні висновки відділу Держкомзему у Ренійському районі Одеської області від 08 вересня 2010 року № 218 (а. с. 115, зворот) та Ренійського районного відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури від 10 вересня 2010 року № 191 (а. с. 117), якими погоджено передачу земельної ділянки площею 0,0168 га у власність відповідачки і видачу державного акта на право власності на земельну ділянки, із зазначенням, що обмеження та сервітути на використання даної земельної ділянки відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновками судів першої й апеляційної інстанцій, що процедура приватизації відповідачкою земельної ділянки проведена відповідно до вимог ст. ст. 116, 118 ЗК України та належних доказів, що при передачі у власність відповідачці земельної ділянки порушено право позивача, матеріали справи не містять.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ренійського районного суду Одеської області від 04 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 21 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Завгородня І.М., Іваненко Ю.Г.