Справа № 463/3351/14 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/783/887/15 Доповідач в 2-й інстанції: Кабаль І. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді: Кабаля І.І.,

суддів: Копняк С.М., Мельничук О.Я.,

секретаря: Матяш С.І.,

з участю: представника ОСОБА_2 -

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 06 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням суду в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину - відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_4 В апеляційній скарзі посилається на невідповідність рішення суду нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи. Апелянт вважає, що понесені нею витрати на навчання дитини в музичній школі та на лікування дитини у відповідності до статті 141 Сімейного Кодексу України повинні нести батьки порівну, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 11 202 грн. додаткових витрат на дитину.

В судове засідання позивач ОСОБА_4 не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлені у встановленому законом порядку (а.с. 233), крім того, від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, що дає апеляційному суду право, у відповідності до вимог ч.2 ст.305 Цивільного процесуального кодексу(далі-ЦПК) України, розглянути справу у їх відсутності. На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_3 на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених позовних вимог законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Згідно ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.213 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення у повній мірі відповідає даним вимогам закону, є справедливим і обґрунтованим.

Статтею 51 Конституції Українивизначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обов'язку у батьків.

Матеріалами справи та судом встановлено, що батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 є позивач та відповідач. (а.с.6)

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 16.04.2009 року з відповідача ОСОБА_5 стягуються аліменти на утримання дитини в сумі 250 грн., щомісячно, а згідно рішення того ж суду від 25.12.2013 р., їх розмір збільшено до 365 грн. на місяць.

Відповідно до ст. 185 СК Українитой з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами(розвитком здібностей дитини,її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно з п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"до передбаченої ст. 185 СК Україниучасті в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

З аналізу вказаних вимог закону та роз'яснень слідує, що обов'язок брати участь у додаткових витратах на дітей лежить на батьках у разі наявності особливих обставин.

Таким чином додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини, а забезпечує нормальні матеріальні умови для життя дитини.

Відмовляючи у позові про стягнення додаткових витрат на дитину, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що представлені позивачем квитанції(а.с. 21-73) за своїм змістом відображають придбання продуктів харчування, одягу та інших товарів першої необхідності. Таким чином такі витрати не можуть вважатись додатковими, оскільки є обов'язковими для виховання, навчання та розвитку дитини. Крім того, відмовляючи у позові суд прийшов до висновку, що навчання в музичній школі та придбання музичних інструментів не є обставиною, яка не потребує саме додаткових витрат, оскільки відвідування такого закладу спрямоване лише на покращення розвитку, підвищення її рівня освіти для підготовки дитини до самостійного дорослого життя. Також, щ стосується витрат понесених на лікування дитини, а також на її відпочинок, про що долучено копії відповідних документів, жоден з медичних документів не підтверджує існування тяжкого захворювання.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про не віднесення таких витрат до додаткових.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи на утриманні у відповідача також перебувають діти від іншого шлюбу - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Доводи апелянта про те, що суд не взяв до уваги понесенні нею додаткові витрати на навчання в музичній школі та лікування є безпідставними.

На думку колегії суддів, безпідставними також є твердження апелянта про те, що суд не дав належної оцінки усім доказам по справі, так як оцінюючи зібрані по справі докази, суд дотримався встановленого ст.212 ЦПК Українипринципу оцінки доказів, відповідно до якого суд на підставі всебічного, повного й об'єктивного розгляду обставин справи аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв'язку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін, та дав їм належну оцінку.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Статтями 10, 60 ЦПК України, встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура розгляду передбачена ЦПК України, а тому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК Україниапеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п.1, 308, 313, 314 ч. 1 п. 1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 06 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Кабаль І.І.

Судді: Копняк С.М.

Мельничук О.Я.