АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 531/1995/14-ц Номер провадження 22-ц/786/418/15Головуючий у 1-й інстанції Попов М. С. Доповідач ап. інст. Акопян В. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Акопян В. І.

Суддів: Лобова О.А. Гальонкіна С.А.

при секретарі Фадєйкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 26 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Полтавське хлібоприймальне підприємство» про визнання незаконним наказу про звільнення.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, - Акопян В.І.

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 26 грудня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Полтавське хлібоприймальне підприємство» про визнання незаконним наказу про звільнення відмовлено.

На рішення суду апеляційну скаргу подала ОСОБА_2, прохає рішення суду скасувати , ухвалити нове про задоволення позовних вимог, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вивчивши матеріали справи , перевіривши доводи апеляційної скарги ,приходить до висновку ,що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічного з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 з 01.03 2012 року працювала на Карлівській дільниці приватного акціонерного товариства «Полтавське хлібоприймальне підприємство» апаратником оброблення зерна 3-го розряду.

25 вересня 2013 року позивачці була встановлена 2 група інвалідності по трудовому каліцтву з 19 вересня 2013 року.

Наказом по особовому складу по ПрАТ «Полтавське хлібоприймальне підприємство» від 18 серпня 2014 року визнано з 07 жовтня 2013 року по 18 серпня 2014 року прогулом для ОСОБА_2 ,її звільнено з роботи за прогул без поважних причин згідно п.4 ст.40 КЗпП України з 04 жовтня 2013 року.

Згідно ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом лише у випадках:

2) виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи;

4) прогулу ( в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин;

Суд першої інстанції вірно встановив ,що позивачка дійсно з 07 жовтня 2013 року по 18 серпня 2014 року не була на робочому місці. Останній листок працездатності їй було закрито 23.09.2013 року з вказівкою - приступити до роботи з 24 вересня 2013 року. Після встановлення 25.09.2013 року позивачці 2 групи інвалідності і встановлення їй обмежень по роботі( протипоказана фізична праця, психоемоційні навантаження) ОСОБА_2 не приходила на роботу, з заявами про переведення на іншу роботу до відповідача не зверталася, на письмові і телефонні запрошення відповідача прийти на роботу і дати пояснення з приводу відсутності на робочому місці та вирішення питання про можливість працевлаштування на вакантні місця не реагувала.

ОСОБА_2 з 1 жовтня 2013 року по 3 жовтня 2013 року за її заявою була надана відпустка без збереження заробітної плати ,на роботу після закінчення відпустки ОСОБА_2 не вийшла.

ОСОБА_2 не була членом профспілкової організації, членські внески не сплачувала, тому при вирішенні питання про звільнення позивачки з роботи відповідач не повинен був отримувати згоду виборного органу первинної профспілкової організації на її звільнення.( ч.1 ст. 43-1 КЗпП України).

Суд першої інстанції вірно встановив ,що при вирішенні питання про звільнення ОСОБА_2 з роботи відповідачем було порушено порядок проведення звільнення, а саме: наказ про звільнення було видано 18 серпня 2014 року про звільнення з 7.10.2013 року, при визначенні підстав звільнення не було враховано ,що невихід на роботу позивачки був викликаний встановленням їй 2 групи інвалідності з обмеженнями виконувати попередню роботу.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року з наступними змінами, працівник, який відмовився від переведення на більш легку роботу, якої він відповідно до медичного висновку потребував за станом здоров'я, не може бути звільнений за п.3 чи п.4 ст. 40 КЗпП, власник або уповноважений ним орган можуть у зв'язку з цим розірвати трудовий договір за п.2 ст.40 КЗпП України, якщо наявні передбачені ним умови.

Згідно ст. 233 КЗпП України працівник з заявою про вирішення трудового спору про звільнення може звернутися безпосередньо до районного суду в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. При розгляді інших трудових спорів судом застосовується установлений цією ж статтею тримісячний строк звернення із заявою для вирішення трудового спору .

Встановлений ст. 228, 233 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються до суду незалежно від заяви сторін.(п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6.11. 1992 року…)

Як вбачається із матеріалів справи позивачка в позовній заяві прохала лише визнати незаконним наказ про звільнення, не ставила питання про поновлення на робот, наказ про звільнення з роботи вона отримала 4 вересня 2014 року про що підтвердила сама в позовній заяві, до звернення до суду з позовом в жовтні 2014 року позивачка проходила обстеження для оформлення документів на санітарно-курортне лікування та обстеження на повторне встановлення групи інвалідності, тому колегія суддів вважає, що позивачкою пропущено строк звернення до суду з позовом з поважних причин, тому місцевий суд повинен був розглянути позов ОСОБА_2 по суті.

Апеляційний суд відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог ,заявлених у суді першої інстанції. В позовній заяві ОСОБА_2 ставила питання лише про скасування наказу № 305-к від 18 серпня 2014 року про накладення на неї дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади апаратника оброблення зерна 3 розряду за прогул без поважних причин, згідно п.4 ст 40 КЗпП України.

В апеляційній скарзі позивачка прохає змінити підстави звільнення на п.5 ст. 40 КЗпПУкраїни, колегія суддів вважа, що в цій частині апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки такі підстави звільнення на роботі не були предметом розгляду суду першої інстанції, останній лікарняний лист позивачці був закритий 23 вересня 2013 року з вказівкою приступити до роботи 24 вересня 2013 року, а наказ про звільнення був виданий 18 серпня 2014 року, тобто перед звільненням з роботи позивачка на протязі більше 10 місяців не знаходилась на лікарняному, тому апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, лише в межах позовних вимог, які були предметом розгляду суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п.4, 3 ст. 309, ст. 316 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 26 грудня 2014 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Визнати незаконним наказ по особовому складу № 305-к від 18 серпня 2014 року по ПрАТ «Полтавське хлібоприймальне підприємство» в частині звільнення ОСОБА_2 з посади апаратника оброблення зерна 3 розряду з 04 жовтня 2013 року за прогул без поважних причин згідно ст. 40 п. 4 КЗпП України, поновивши їй строк звернення до суду.

Рішення апеляційного суду вступає в законну силу з моменту його проголошення, на нього може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий суддя В.І. Акопян

/ПІДПИСИ/

Судді О.А.Лобов

С.А.Гальонкін

КОПІЯ

ВІРНО:_________________________________________