Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.08.2015

Літинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Білик Н. В.,

з участю секретаря Хижук Л.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Літинського районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Малинівської сільської ради про визнання права власності та про припинення права власності.

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2, Малинівської сільської ради про визнання права власності та про припинення права власності. В позові зазначає, що 12.08.2013 року помер його батько ОСОБА_3, який постійно проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1. Іх спадкодавцем,на час відкриття спадщини, постійно проживав позивач ОСОБА_1 та мати позивача, дружина спадкодавця - ОСОБА_2. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги піся смерті батька ОСОБА_3, ОСОБА_2 - відмовилася від прийняття спадщини.

Однак, позивач не може оформити спадкове майно, через відсутність правовстановлюючих документів на майно, яке підлягає державній реєстрації. Згідно договору дарування будинку від 24.09.1991 року, ОСОБА_4 подарувала своєму синові ОСОБА_3 житловий будинок по вул.Набережна, 20, с.Вишенька, Літинського району, Вінницької області, власником якого була ОСОБА_4, яка померла -19.10.1994 року. ОСОБА_3 подарований йому будинок зніс (перебудував) та на тому самому місці збудував новий будинок. Будівництво будинку було закінчено до 05.08.1992 року. Земельна ділянка, на якій знаходиться спірний будинок, належала покійному батькові позивача, на праві власності. ОСОБА_3 за життя не було виготовлено правовстановлюючих документів на будинковолодіння,та не було припинено право власносності на будинок, який йому подарувала його мати - ОСОБА_5. В зв'язку з тим, що право власності на знесений житловий будинок, позначений на плані літе."А" не припинено, це першкоджає позивачеві оформити право власності на новозбудований будинок. Тому, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом та просить його задовільнити.

Позивач ОСОБА_1, в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовільнити.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперчує проти їх задоволення

Представник Малинівської сільської ради в судове засідання не з'явився, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позов визнають в повному обсязі.

Дослідивши матеріали, які є у справі, взявши до уваги думку сторін, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що між сторонами існують цивільні правовідносини, пов'язані із спадкуванням.

Свідоцтво про смерть (а.с.13) свідчить, що ОСОБА_3 помер 12 серпня 2013 року. Копія свідоцтва про народження (а.с.9) свідчить, що покійний ОСОБА_3 є батьком позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Із посвідки про народження (а.с.11) встановлено, що ОСОБА_3 народився 05.05.1940 року, в графі мати значиться ОСОБА_4. Копія свідоцтва про смерть (а.с.14) свідчить, що ОСОБА_4 померла 19.10.1994 року. Копія витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с.15) підтверджує, що у Першій вінницькій державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_3. Із копії свідоцтва про право власності (а.с.16) вбачається, що ОСОБА_6 була власником житлового будинку, що розташований в с.Вишенька по вул.Набережна, 20 Літинського району.Копія договору дарування (а.с.17) свідчить, що ОСОБА_4 дійсно, 24.09.1991 року подарувала вищевказаний будинок ОСОБА_3. Із копії технічного паспорту (18-20) встановлено, що ОСОБА_3 був власником житлового будинку за адресою: вул.Набережна, 20 с.Вишенька Літинського району, будинок побудований у 1980 році. Інша копія технічного паспорту (а.с.21-26) свідчить, що ОСОБА_3 налкжить житловий будинок, що розташований в с.Вишенька по вул.Набережна, 20 Літинського району, рік побудови будинку до 05.08.1992р, стоїть відмітка про відсутність правовстановлюючих документів. Крім того, в даному документі наявна примітка, що в зв'язку зі знесенням житлового будинку літ."А", згідо ст.349 ЦКУ небхідно припинити право власності. Копії державних актів (а.с.27-28) свідчать, що ОСОБА_3 належали на праві вланості земельні ділянки, що розташовані в с.Вишенька по вул.Набережна, 20 Літинського району, площею 0,2500 га та 0,0705га, для будівництва та обслуговуваня житлового будинку, господарських будівель і спорудта для ведення особистого селянського господарства, відповідно. Із копій свідоцтв про право на спадщину та витягів про реєстрацію речових прав на нерухоме майно (а.с.29-33) встановлено, що позивач дійсно є спадкоємцем після смері ОСОБА_3 Копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с.34) підтверджує, що позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, через відсутність правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок. Довідка видана виконкомом Малинівської сільської ради (а.с.37) свідчить, що згідно погосподарської книг, житловий будинок, який знаходиться в с.Вишенька по вул. Набережна. 20 Літинського району, дійсно належав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 Довідка (а.с.38) свідчить, що ОСОБА_1,1966 р.н.проживає та зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_4 ,до складу його сім'ї входить мати - ОСОБА_2 степанівна, ІНФОРМАЦІЯ_5

Згідно ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року N 1952-ІУ, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

На час виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, згідно із ст. 1, ст. 6 якої встановлено, що реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР проводять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 19851988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, спадкодавець своє право власності в БТІ не зареєстрував.

Згідно ст.349 ЦК України, право власності на майно припиняється у разі його знищення; у разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення, за заявою власника, змін до державного реєстру.

Беручи до уваги те, що копія технічного паспорту підтверджує, що житловий будинок позначений на плані літ."А" знесений, тому наявні підстави для припинення права власності.

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи наведене, суд вважає, що є усі підстави для задоволення позову.

Керуючись ст..213-215 , 256 ЦПК України, ст. 1216-1218, 392, 349 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, до складу якого входить: житловий будинок, загальною площею -71,1кв.м., житловою площею 33,2кв.м,, позначений літ.«Б», сарай літ.«В», погріб літ.«п/В», який розташований за адресою: Вінницька область, Літинський район, село Вишенька, вулиця Набережна,20(двадцять), в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 12 серпня 2013 року.

Припинити право власності, в зв'язку зі знищенням (знесенням), на житловий будинок зазначений у технічному паспорті під літерою «А», що розташований за адресою: Вінницька область, Літинський район, село Вишенька, вулиця Набережна,20(двадцять), що належав ОСОБА_3, який помер 12 серпня 2013 року, згідно договору дарування від 24 вересня 1991 року, посвідченого ОСОБА_7 секретарем виконкому Малинівської сільської ради Літинського району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за №2-427, КП «ВООБТІ» 30.09.1991 року за реєстровим номером 425, в реєстровій книзі № 2.

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати до апеляційного суду Вінницькї області через райсуд протягом 10 днів після проголошення рішення.

Суддя: Білик Наталія Володимирівна