Провадження № 2/127/6416/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

10.11.2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Куйдан Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом Служби у справах дітей ОСОБА_1 міської ради до ОСОБА_2 за участю прокурора, третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 обласного спеціалізованого будинку дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки, третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів та відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав.

ВСТАНОВИВ:

Служба у справах дітей ОСОБА_1 міської ради звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 за участю прокурора, третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 обласного спеціалізованого будинку дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки, третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів та відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав.

Позов мотивований тим, що відповідач ОСОБА_2 є матірю малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії I-AM № 320709, виданним відділом ДРАЦС ОСОБА_1 міського управління юстиції.

Батька у дитини немає. Щодо своєї дочки ОСОБА_2 є одинокою матірю, що підтверджується відповідним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження.

Неповнолітня ОСОБА_2, яка народилась 08.12.1998 року, є матірю трьох дітей:, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.08.2014 року ОСОБА_2 позбавлена батьківських прав відносно двох старших дітей.

18.02.2015 року позивач народила третю дитину ОСОБА_4.

Після виписки із пологового будинку ОСОБА_2 не проживала з дочкою протягом трьох тижнів, залишивши дитину на виховання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, який перебував з новонародженою дівчинкою за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 у м. Вінниці. ОСОБА_7 протягом трьох тижнів здійснював належний догляд за дитиною, піклувався про неї. Мати дитини ОСОБА_2 протягом цього часу відвідала дочку лише двічі.

25.03.2015 року ОСОБА_4 було поміщено до лікарні «Центр матері та дитини», де вона перебувала до 07.05.2015 року. За цей період ОСОБА_2 відвідала дочку у лікарні лише декілька раз, перебуваючи з нею дуже короткий час.

Неповнолітня мати ОСОБА_2 веде неналежний спосіб життя, у 2014 році до неї застосовувались примусові заходи виховного характеру за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України. Вона не має засобів для утримання себе та малолітньої дитини, не створила належних житлово-побутових умов для її проживання, безвідповідально відноситься до виконання батьківських обовязків. Батьки неповнолітньої ОСОБА_2 не надають допомоги у вихованні малолітньої онуки.

Залишення ОСОБА_2 своєї малолітньої дочки на сторонніх осіб, її неналежне ставлення до виконання батьківських обовязків відносно дитини та неправомірна поведінка, відсутність житла та негативний спосіб життя, неповнолітній вік відповідача та відсутність допомоги зі сторони її батьків створює реальну загрозу для життя, здоровя та розвитку малолітньої дитини ОСОБА_4, суперечить інтересам дитини та порушує право на належне батьківське виховання, що стало причиною звернення Служби у справах дітей ОСОБА_1 міської ради до суду з позовом про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, про день, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином.

Прокурор підтримала позов у повному обсязі.

Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 обласного спеціалізованого будинку дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, про день, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином.

Допитані в судовому засіданні свідки дали такі показання.

Свідок ОСОБА_8 дала показання про те, що працювала з ОСОБА_2, яка перебувала на обліку в Службі у справах дітей. Надійшов лист з Центру первинної медико-санітарної допомоги №3. Під час огляду житлових умов відповідача було виявлено, що за вказаною нею адресою проживання у ІНФОРМАЦІЯ_5 неповнолітньої матері не було, там знаходився невідомий чоловік, а також інші сторонні особи, які розпивали спиртні напої на кухні. Чоловік назвався ОСОБА_7 і повідомив, що він є батьком дитини ОСОБА_4. В квартирі були незадовільні санітарні умови, стояв сигаретний дим. В дитини було щось схоже на колиску, ліжечка не було, дитячі речі розкидані. Умови для перебування дитини були жахливі, тому дівчинку госпіталізували в «Центр матері і дитини». Відповідач працівникам ССД ВМР сказала що вона працює на двох роботах, тому залишає дитину на чужих людей. На думку свідка, ОСОБА_2 до материнства не готова, у неї немає відповідальності щодо дитини. Відповідач постійно співмешкала з різними чоловіками, спочатку був ОСОБА_2, потім Руслан, на нинішній день вона живе разом із чоловіком старшого віку з Вінницького району.

Свідок ОСОБА_9 дала показання суду про те, що вона працює в Центрі реабілітації. Малолітня ОСОБА_4 поступила до Центру реабілітації в травні 2015 року та вибула на початку серпня 2015 року. За весь час перебування дівчинки в реабілітаційному центрі ОСОБА_2 відвідала дочку лише два рази на 10-15 хв., гостинців та одягу дитині не приносила. ОСОБА_4 є дитиною із затримкою фізичного розвитку. Речей в дитини не було, тому працівники реабілатаційного центру давали їй речі з благодійної допомоги.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідач ОСОБА_2 є матірю малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії I-AM № 320709, виданим відділом ДРАЦС ОСОБА_1 міського управління юстиції.

Батька у дитини немає. Щодо своєї дочки ОСОБА_2 є одинокою матірю, що підтверджується відповідним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження.

Неповнолітня ОСОБА_2, яка народилась 08.12.1998 року, є матірю трьох дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.08.2014 року ОСОБА_2 позбавлена батьківських прав відносно двох старших дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6

18.02.2015 року позивач народила третю дитину ОСОБА_4.

Після виписки із пологового будинку ОСОБА_2 не проживала з дочкою протягом трьох тижнів, залишивши дитину на виховання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, який перебував з новонародженою дитиною в квартирі за адресою: АДРЕСА_2. ОСОБА_7 протягом трьох тижнів здійснював належний догляд за дитиною, піклувався про неї. Мати дитини ОСОБА_2 протягом цього часу відвідала дочку лише двічі.

25.03.2015 року ОСОБА_4 було поміщено до медичної лікарні «Центр матері та дитини», де вона перебувала до 07.05.2015 року. За цей період ОСОБА_2 відвідала дочку у лікарні лише декілька раз, перебуваючи з нею короткий час.

Відповідач ОСОБА_2 веде неналежний спосіб життя, у 2014 році до неї застосовувались примусові заходи виховного характеру за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України. Вона не має засобів для утримання себе та малолітньої дитини, не створила належних житлово- побутових умов для її проживання, безвідповідально відноситься до виконання батьківських обовязків. Батьки неповнолітньої ОСОБА_2 не надають допомоги у вихованні малолітньої онуки.

Залишення ОСОБА_2 своєї малолітньої дочки на сторонніх осіб, її неналежне ставлення до виконання батьківських обовязків відносно дитини та неправомірна поведінка, відсутність житла та негативний спосіб життя, неповнолітній вік відповідача та відсутність допомоги зі сторони її батьків створює реальну загрозу для життя, здоровя та розвитку малолітньої дитини ОСОБА_4, суперечить інтересам дитини та порушує право на належне батьківське виховання.

Відповідно до ч.1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини 1 ст. 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоровя і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Згідно з ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 19, 164,170,171, 141, 180, 181, 182, 183 СК України, ст.ст. 10. 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Відібрати дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, від матері ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрована за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти на користь і утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, шляхом перерахування аліментів на особовий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України, починаючи стягнення з 02.09.2015 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в розмірі 974,40 грн.

Рішення суду в межах суми аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Позивач може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Відповідач може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення суду.

Суддя