Справа № 204/934/15-ц
Провадження № 2/204/1008/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

при секретарі Гусєвій В.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

12 лютого 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просив визнати ОСОБА_3, такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1; зобов'язати Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти з реєстрації ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з будинку АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову позивач вказав на те, що він є власником будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого згідно договору купівлі-продажу зареєстрованого в реєстрі за №5-1010 книга №276-48 від 17.12.1991 року. За зазначеною адресою проживає він разом зі своєю жінкою - ОСОБА_4. У вищевказаній квартирі зареєстрована також ОСОБА_3, яка була власницею даного домоволодіння та проживала в ньому до його продажу, а саме, 19.11.1991 року. З моменту купівлі будинку позивач повністю його утримував, сплачував всі необхідні комунальні платежі, в тому числі і за відповідача. В теперішній час, у зв'язку з підвищенням тарифів на житлово-комунальні послуги, їм з дружиною стало матеріально скрутно утримувати домоволодіння, сплачуючи платежі в тому числі і за відповідача, у зв'язку з чим, позивач змушений звернутись до суду із зазначеною позовною заявою.

У судовому засіданні позивач, його представник, кожний окремо, підтримали заявлені позовні вимоги, просили позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві, не заперечували проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, про день і час слухання справи була повідомлена засобами масової інформації, причини неявки суду не повідомила.Зі згоди позивача та його представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Представник відповідача - Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши позивача, його представника, свідка, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу від 19.11.1991 року (арк.с.13).

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядженням своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно відповіді адресно-довідкового сектору ВГІРФО ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_3 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 (арк.с.35).

Як вбачається зактів від 15.08.2013 року, 18.09.2014 року, 20.11.2014 року, ОСОБА_3 не проживає будинку АДРЕСА_1 з 17.12.1991 року і по теперішній час, витрати на утримання будинку та оплату комунальних послуг не вносила (арк.с.21, 22, 23).

Зазначену обставину також підтвердила свідок ОСОБА_4, допитана в судовому засіданні. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком. Дані про її заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, її показання об'єктивно підтверджуються зібраними у справі доказами.

Отже, позивач, відповідно до вимог ст.10 ЦПК України, довів за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст.57-59 ЦПК України, зазначені ним обставини того, що у будинку АДРЕСА_1, відповідач не проживає, а лише зареєстрована в ньому.

Питання про належність та допустимість доказів по справі, вирішується тільки на підставі застосування норм матеріального права та з урахуванням поданих сторонами доказів у справі.

Відповідно до ч.2 п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст.33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність прописки само по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням.

Таким чином, зібрані у справі докази та наявна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 321, 386, 391 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1.

Зобов'язати Красногвардійський районний відділ у м.Дніпропетровську Головного Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти з реєстрації ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з будинку АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.В. Токар