Номер провадження: 22-ц/785/456/15
Головуючий у першій інстанції Грубіян Л. І.
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Черевка П.М.,

Суворова В.О.,

при секретарі Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Державного підприємства "Ізмаїльський морський торгівельний порт" на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30 жовтня 2014 року по справі за позовом Державного підприємства "Ізмаїльський морський торгівельний порт" до ОСОБА_3 про стягнення зайво виплачених коштів,-

встановила:

У серпні 2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.05.2013 року з ДП "Ізмаїльський морський торговельний порт" на користь ОСОБА_3, стягнуто матеріальну допомогу при виході на пенсію у розмірі 3745,10 грн..

14.10.2013 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області внесено виправлення у резолютивну частину цього рішення наступного змісту: "Стягнути з ДП "Ізмаїльський морський торговельний порт" на користь ОСОБА_3 одноразову матеріальну допомогу при виході на пенсію в сумі 3745,10 грн. з відрахуванням прибуткового податку та інших обов'язкових платежів", яка набрала чинності, тобто відповідно до якої особа, яка отримала доход, повинна сплатити податок на доходи фізичних осіб, а суму податок треба відраховувати від суми отриманої допомоги.

Представник ДП "Ізмаїльський морський торгівельний порт" зазначив, що відповідачка отримала повну суму, без утримання обов'язкових платежів, тому окремо за свій рахунок позивачем було сплачено податок з доходів фізичних осіб, внаслідок чого, за даними бухгалтерії підприємства, у них утворилася заборгованість у розмірі сплаченого податку, провести утримання зазначених коштів немає можливості, так як працівник звільнена.

На неодноразові вимоги щодо повернення зайво сплачених коштів у розмірі 561,76 грн. ОСОБА_3 відмовляється, тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30 жовтня 2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, ДП "Ізмаїльський морський торгівельний порт" подало до суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, яке оскаржено, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватись перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог Державного підприємства "Ізмаїльський морський торгівельний порт", суд першої інстанції виходив з того, що виплачена допомога є додатковим заробітком, яка відповідно до п. 1 ст. 1215 ЦК України стягненню не підлягає.

Вирішуючи спір по суті, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та не спростовується сторонами, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.05.2013 року з ДП "Ізмаїльський морський торговельний порт" на користь ОСОБА_3 стягнуто матеріальну допомогу при виході на пенсію у розмірі 3745,10 грн..

Зазначене рішення було виконано ДП "Ізмаїльський морський торговельний порт" у добровільному порядку, та відповідачем 04.09.2013 року ОСОБА_3 була перерахована матеріальна допомога при виході на пенсію у розмірі 3745,10 грн..

Також у вересні 2013 року ДП "Ізмаїльський морський торговельний порт" перерахував до державного бюджету податок з доходів фізичних осіб у розмірі 561,76 грн..

14.10.2013 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за заявою відповідача від 02.10.2013 року внесено виправлення у резолютивну частину рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.05.2013 року наступного змісту: "Стягнути з ДП "Ізмаїльський морський торговельний порт" на користь ОСОБА_3 одноразову матеріальну допомогу при виході на пенсію в сумі 3745,10 грн. з відрахуванням прибуткового податку та інших обов'язкових платежів…", і далі за текстом.

Позивач зазначив, що оскільки ОСОБА_3 було сплачено повну суму, без утримання обов'язкових платежів, то сплачену суму у розмірі 561,76 грн. просив стягнути з відповідачки, так як у підприємства утворилась заборгованість у розмірі сплаченого податку.

Відповідно до п. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

У п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 29.12.1992 року за № 14 "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками" (зі змінами) зазначено, що працівники, які не є керівниками підприємства (установи, організації) і структурних підрозділів на підприємстві або їх заступниками, за шкоду, заподіяну зайвими грошовими виплатами, викликаними неналежним виконанням ними трудових обов'язків, несуть матеріальну відповідальність за ч. 1 ст. 132 КЗпП, крім випадків, для яких ст. 134 КЗпП передбачена повна матеріальна відповідальність.

Таким чином, нормами закону не передбачено повернення працівникові підприємству зайво виплачених коштів, крім випадків, встановлених ст. 127 КЗпП України та ст. 1215 ЦК України.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки вони відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин і закон, який їх регулює.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

Відповідно до ч. 1. ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини по справі, рішення суду відповідає вимогам ст. ст. 213, 215 ЦПК України, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Ізмаїльський морський торгівельний порт" відхилити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала колегії суддів набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області

І.А. Артеменко

П.М. Черевко

В.О. Суворов