Справа № 739/398/15-ц
Провадження № 2/739/112/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2015 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря - Лукаш Н.Я.,

позивачки - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 600 грн. щомісячно, до закінчення донькою навчання.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком її доньки, яка на даний час навчається у Чернігівському центрі професійно - технічної освіти ІІІ атестаційного рівня на денній формі навчання. Донька перебуває на її повному утриманні, при цьому відповідач від утримання доньки ухиляється, матеріальної допомоги не надає, хоча зобов'язаний її надавати до закінчення донькою навчання.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, пояснивши, що їхня з відповідачем донька перебуває на її повному утриманні, відповідач проживає окремо і допомоги на утримання доньки, яка навчається, не надає.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, заявив, що до повноліття доньки він сплачував аліменти на її утримання, на даний час він допомоги на її утримання не надає, оскільки отримує лише пенсію по інвалідності, при цьому згоден сплачувати аліменти на утримання доньки, яка проживає разом з позивачкою, у розмірі ? частки він своєї пенсії, більше надавати коштів на утримання доньки він не має змоги, оскільки інших доходів, окрім пенсії по інвалідності, не отримує.

Заслухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні у них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, позивачка та відповідач є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 26 березня 1997 року (а.с. 4).

З 01 вересня 2014 року ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання у Чернігівському центрі професійно-технічної освіти ІІІ атестаційного рівня, дата закінчення навчального закладу на ІІ ступені навчання - 08 січня 2016 року, отримує стипендію, що підтверджується довідкою вказаного навчального закладу №152 від 10 лютого 2015 року (а.с.5).

З довідки Грем'яцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 31 березня 2015 року №453 про склад сім'ї відповідача вбачається, що його донька та позивачка проживають окремо від нього по АДРЕСА_1 (а.с. 11).

У судовому засіданні відповідач визнав, що його донька ОСОБА_3 постійно проживає з позивачкою, а також що він не надає матеріальної допомоги на її утримання, хоча отримує пенсію по інвалідності.

Вказані обставини, як такі, що визнані сторонами, відповідно до частини першої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають доказуванню.

Відповідно до частин першої та другої статті 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Частиною третьою статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У судовому засіданні встановлено, що донька позивачки та відповідача постійно проживає зі своєю матір'ю, тобто позивачкою, яка утримує її, після досягнення повноліття вона продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, тому відповідач, який є її батьком, зобов'язаний надавати доньці таку допомогу до завершення навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років та має змогу її надавати, оскільки отримує пенсію по інвалідності у розмірі 1 049 грн. 00 коп., що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду України в Новгород-Сіверському районі Чернігівської області від 03 квітня 2015 року №176 (а.с. 15).

Відповідно до частин першої та другої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають значення.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки суд враховує, що відповідач отримує пенсію по інвалідності, тобто має постійний дохід, розмір якого становить 1049 грн. 00 коп., що свідчить про необхідність стягнення з нього аліментів у частці від його доходу, а не в твердій грошовій сумі. Також суд враховує, що позивачка теж зобов'язана на рівні з відповідачем брати участь в утриманні доньки, факт отримання донькою позивачки та відповідача стипендії та відсутність даних про перебування на утриманні відповідача інших осіб.

За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на особу відповідного віку, щомісячно, до закінчення ОСОБА_3 навчання, тобто до 08 січня 2016 року, тому позов підлягає задоволенню частково. При цьому, на підставі частини першої статті 191 та статті 201 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити з дня пред'явлення позову, тобто з 17 березня 2015 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої доньки, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 17 березня 2015 року по 16 квітня 2015 року.

Стосовно розподілу судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, а саме судового збору, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів.

Позивачкою за подання позовної заяви 19 лютого 2015 року згідно квитанції №118 було сплачено судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., який не підлягав сплаті. У зв'язку з цим Управління Державної казначейської служби України у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області необхідно зобов'язати повернути вказаний судовий збір позивачці відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, з відповідача на користь держави, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», необхідно стягнути судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 121 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 6, 182, 183, 191, 199, 200, 201 СК України, статтями 2, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 294, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? (однієї четвертої) частки від усіх виді заробітку (доходів), але менше ніж 30% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 березня 2015 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, тобто до 08 січня 2016 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби України у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області повернути ОСОБА_1 судовий збір, сплачений нею на розрахунковий рахунок №0334 відповідно до квитанції №118 від 19 лютого 2015 року у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 121 (сто двадцять одна) гривня 80 копійок.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 17 березня 2015 року по 16 квітня 2015 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко