АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6588/15 Справа № 199/2460/15 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Ткаченко І.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

03 листопада 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Рудь В.В., Повєткіна В.В.

при секретарі Добролюбовій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про визнання права власності на транспортний засіб

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення ОСОБА_5 - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2015 року,-

В С Т А Н О В И В:

01 квітня 2015 року до суду звернувся ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про визнання права власності на транспортний засіб. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що 13.03.2006 року відповідач отримав від нього грошові кошти у сумі 170 870, 00 грн. для придбання автомобіля Mitsubishi Outlander. На підтвердження договору позики, відповідач надав йому розписку, у якій зобов'язався повернути отриману суму до 14.03.2014 року або у разі невиконання вказаних вимог передати транспортний засіб позивачу. На прохання позивача про добровільну сплату заборгованості ніяким чином не відреагував, в усній формі відмовився сплатити заборгованість. Просить суд визнати за ним право власності на автомобіль НОМЕР_1 (а.с.2-3).

ОСОБА_5 - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2015 року у задоволенні позовних вимог позивачу було відмовлено (а.с.40).

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 41).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно розписки від 13 березня 2006 року, позивач передав, а відповідач у нього прийняв у борг грошові кошти в сумі 170870,00 грн. та зобовязувався повернути зазначену суму до 14.03.2014 року або у разі невиконання вказаних вимог передати транспортний засіб позивачу.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов'язків. Зі змісту ч. 3 ст. 16 ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав, які на його думку, порушені відповідачем, та не вбачається підстав для набуття позивачем права власності, а також юридичних фактів, за наявності яких за ним можливе визнання права власності на спірний автомобіль, виходячи зі змісту розписки.

Вказані висновки суду зроблені без порушення норм матеріального та процесуального права, оскільки позивач не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої позовні вимоги та не надав суду доказів на їх підтвердження, та обрав спосіб захисту, який, виходячи з предмету позову та змісту позовних вимог, договором чи законом не встановлений. Згідно ж ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Посилання позивача на набуття ним права власності на вказаний автомобіль на підставі розписки від 13 березня 2006 року є безпідставними, оскільки суперечать чинному законодавству, а також її змісту, оскільки з тексту розписки вбачається, що у разі несплати боргу, відповідач зобовязався лише зазначити позивача в технічному паспорті на автомобіль, як особу, яка має право ним керувати.

А згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Доводи апеляційної скарги, щодо наявності між сторонами договірних відносин та існування боргу, який відповідач відмовляється повертати, як на підставу визнання права власності на автомобіль, є необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону та не можуть бути підставою для скасування рішення суду й визнання за ним права власності на автомобіль, але не позбавляють його можливості звернутися до відповідача з відповідним позовом до суду.

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі зясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, а відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 213, 214 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення ОСОБА_5 - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: