Номер провадження 2/754/3671/15
Справа №754/7779/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

30 листопада 2015 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді : Галась І.А.

при секретарі Фацул М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 11.01.2013р. між сторонами було укладено договір № 5841 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки миттєвого випуску Visa Instant Issue (надалі - кредитний договір), відповідно до умов якого Банк на підставі заяви позичальника на відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею з видачею міжнародної платіжної картки, видає Позичальнику платіжну картку миттєвого випуску Visa Instant Issue, відкриває спеціальний картковий рахунок НОМЕР_2 та здійснює його обслуговування. 11.01.2013 року була укладена додаткова угода № 1, відповідно до п. 1 якої спеціальний картковий рахунок обслуговується за кредитною схемою. Згідно п.2 додаткової угоди, на умовах, які визначені додатковою угодою, Банк надає Позичальнику грошові кошти шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом у сумі 10 000 гривень, на строк з 11.01.2013 по 10.01.2015 зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 32,00% річних на споживчі цілі. На виконання своїх зобов'язань за кредитним договором Банк надав Позичальнику кредит, що підтверджується доданою до позовної заяви випискою по СКР. Таким чином, Банк виконав свої зобов'язання перед Позичальником за кредитним договором в повній мірі. Відповідно до п.9 додаткової угоди кредитна лінія є відновлюваною в межах поточного ліміту, встановленого п.3 цієї додаткової угоди, за умови погашення Позичальником суми основного боргу за кредитною лінією (частково або в повному обсязі) та процентів за користування нею. Згідно п.7 додаткової угоди проценти за користування кредитом нараховуються Банком починаючи з дати фактичного використання кредитних коштів. Проценти нараховуються щомісячно в межах суми строку користування кредитом, що визначений п.2 цієї додаткової угоди, на суму фактичного залишку заборгованості, із розрахунку фактичної кількості днів в місяці та році. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за поточний календарний місяць в останній робочий день місяця. Положеннями п.15 додаткової угоди визначено, що у разі порушення строків погашення заборгованості за кредитною лінією, а також інших платежів Позичальник сплачує Банку пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, що визначена в п.2 додаткової угоди, від суми простроченої заборгованості. Пеня нараховується із розрахунку фактичної кількості днів у місяці та році. Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконує, в зв'язку із чим станом на 16.03.2015 р., відповідно до розрахунку заборгованості, загальна заборгованість Позичальника за кредитним договором становить 14 221,92 гривень та складається з:

- заборгованості за кредитом - 5 997,96 гривень;

- заборгованості за процентами - 620,40 гривень;

- пені за порушення вимог кредитного договору за прострочення сплати кредиту - 4 557,54 гривень;

- пені за прострочення сплати процентів - 569,88 гривень;

- суми індексу інфляції за весь час прострочення сплати заборгованості по кредиту - 2 053,98 гривень;

- суми індексу інфляції за весь час прострочення сплати заборгованості по процентах - 181,82 гривень;

- 3-х процентів річних згідно ст. 625 ЦК України (заборгованості за кредитом) - 213,63 гривень;

- 3-х процентів річних згідно ст. 625 ЦК України (заборгованості за процентами) - 26,71 гривень.

Також зазначив, що на підставі постанови правління НБУ від 10.06.2014р. №339 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб з 11.06.2014р. розпочато процедуру ліквідації Банку та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» Куреного О.В. В зв'язку з наведеним, на підставі п.22 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звільняється від сплати судового збору у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, тобто позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні із позовом до суду.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі, просив суд про їх задоволення.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі, посилаючись на їх безпідставність на необґрунтованість, зазначивши, що в липні 2015р. вона сплатила заборгованість перед Банком, а тому просила суд відмовити в задоволенні позову.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.01.2013р. між сторонами було укладено договір № 5841 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки миттєвого випуску Visa Instant Issue, відповідно до умов якого Банк на підставі заяви позичальника на відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею з видачею міжнародної платіжної картки, видає Позичальнику платіжну картку миттєвого випуску Visa Instant Issue, відкриває спеціальний картковий рахунок НОМЕР_2 та здійснює його обслуговування.

11.01.2013 року між Банком та ОСОБА_1 була укладена додаткова угода № 1, відповідно до п.п. 1,2 якої спеціальний картковий рахунок обслуговується за кредитною схемою, на умовах, які визначені додатковою угодою, Банк надає Позичальнику грошові кошти шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом у сумі 10 000 гривень, на строк з 11.01.2013 по 10.01.2015 зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 32,00% річних на споживчі цілі.

На виконання своїх зобов'язань за кредитним договором Банк надав Позичальнику кредит, що підтверджується Випискою по рахунку.

Таким чином, Банк виконав свої зобов'язання перед Позичальником за кредитним договором в повній мірі.

Відповідно до п.9 додаткової угоди кредитна лінія є відновлюваною в межах поточного ліміту, встановленого п.3 цієї додаткової угоди, за умови погашення Позичальником суми основного боргу за кредитною лінією (частково або в повному обсязі) та процентів за користування нею.

Згідно п.7 додаткової угоди проценти за користування кредитною лінією нараховуються Банком у валюті рахунку починаючи з дати фактичного використання кредитних коштів. Проценти нараховуються щомісячно в межах суми строку користування кредитом, що визначений п.2 цієї додаткової угоди, на суму фактичного залишку заборгованості, із розрахунку фактичної кількості днів в місяці та році. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за поточний календарний місяць в останній робочий день місяця.

Положеннями п.15 додаткової угоди визначено, що у разі порушення строків погашення заборгованості за кредитною лінією та/або строків сплати процентів за користування кредитною лінією, а також інших платежів Позичальник сплачує Банку пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, що визначена в п.2 додаткової угоди, від суми простроченої заборгованості. Пеня нараховується із розрахунку фактичної кількості днів у місяці та році.

Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 16.03.2015 року, загальна заборгованість ОСОБА_1 за договором №5841 становить 14 221,92 гривень та складається з:

- заборгованості за кредитом - 5 997,96 гривень;

- заборгованості за процентами - 620,40 гривень;

- пені за порушення вимог кредитного договору за прострочення сплати кредиту - 4 557,54 гривень;

- пені за прострочення сплати процентів - 569,88 гривень;

- суми індексу інфляції за весь час прострочення сплати заборгованості по кредиту - 2 053,98 гривень;

- суми індексу інфляції за весь час прострочення сплати заборгованості по процентах - 181,82 гривень;

- 3-х процентів річних згідно ст. 625 ЦК України (заборгованості за кредитом) - 213,63 гривень;

- 3-х процентів річних згідно ст. 625 ЦК України (заборгованості за процентами) - 26,71 гривень.

Відповідно до квитанції №1 від 22 липня 2015р. ОСОБА_1, Виписки по рахункам за період з 24.04.2015 по 08.10.2015 сплатила АТ «Брокбізнесбанк» 7 000,45 гривень в рахунок погашення кредитної заборгованості по СКР № 0136. (а.с.38, 51)

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори.

Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У справах про дискримінацію позивач зобов'язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача. У справах щодо застосування керівником або роботодавцем чи створення ним загрози застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, скорочення заробітної плати тощо) у зв'язку з повідомленням ним або членом його сім'ї про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою обов'язок доказування правомірності прийнятих при цьому рішень, вчинених дій покладається на відповідача. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Статтею 212 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене а також ту обставину, що відповідачем було погашено заборгованість за кредитним договором, що підтверджується квитанцією №1 від 22 липня 2015р., суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитом, процентами та пені.

Щодо вимог про стягнення з відповідача суми індексу інфляції та 3-х процентів річних, то судом встановлено наступне.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, ч. 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11).

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги про стягнення індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту у сумі 2 053,98 гривень та індексу інфляції простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам 181,82 гривень доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, приписи ст. 625 ЦК про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов'язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили іншого розміру процентів річних.

Оскільки умовами кредитного договору сторони визначили, що за користування кредитом Позичальник сплачує Банку 32,00% річних, суд вважає вимогу про стягнення 3% річних безпідставною та такою, що суперечить положенням ст. 625 ЦК України.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи викладене і керуючись ст.ст. 526, 530, 610, 611, 612, 1054 ЦК України, ст.ст. 10. 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» заборгованість за Договором № 5841 в розмірі 2235 гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя