Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 6/641/141/2015 Справа № 641/9857/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року

Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі :

головуючого судді Чайка І.В.

за участю секретаря Алієвої І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання ОСОБА_1 відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про затвердження мирової угоди,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції звернувся до суду з поданням про затвердження мирової угоди, укладеної 23 вересня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, мотивуючи своє подання наступним.

На виконанні ОСОБА_1 відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2666/11, виданого 26.10.2011 року на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.10.2011року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 20 грудня 2011року, відповідно до яких стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі 937 грн. 50 коп., щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття або зміни матеріального становища сторін, починаючи з 25 серпня 2011 року.

14.11.2011 року старшим державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого провадження.

23.09.2015 року сторонами виконавчого провадження, на стадії виконання судового рішення, укладено мирову угоду.

23.09.2015 року стягувач та боржник звернулися до державного виконавця з заявою про затвердження мирової угоди, на зазначених в ній умовах.

Представник заявника ОСОБА_1 відділу державної виконавчої служби ХМУЮ ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримала подання та просила суд затвердити мирову угоду.

Стягувач ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримала клопотання ОСОБА_1 ВДВС, та зазначила, що між нею та ОСОБА_7 укладена мирова угода, яка відповідає волі сторін і яку вона просить затвердити.

Боржник ОСОБА_3, його представник ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримали клопотання ОСОБА_1 ВДВС, зазначили, що між сторонами виконавчого провадження укладена мирова угода, яка відповідає їх волі і вони просять її затвердити. Крім того, представник боржника пояснив, що Комінтернівським районним судом м. Харкова 10.03.2015 року було ухвалено рішення про поділ майна подружжя згідно з яким за ОСОБА_3 визнано право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1. Право власності на цю частку квартири ОСОБА_3 у встановленому законом порядку зареєстровано не було, так як це потребує фінансових витрат, а тому сторони домовилися не робити цього. Але квартира придбана у період шлюбу, тому знаходиться у спільній власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а тому він має право розпоряджатися нею. Представник також вважає, що сторони виконавчого провадження, незважаючи на посилання в мировій угоді на ст.190 СК України, не бажають укладати договір про припинення права на аліменти на дитину у звязку з передачею права власності на нерухоме майно у нотаріуса та отримувати згоду органу опіки та піклування на це, так як вважають що це можливо вирішити шляхом затвердження мирової угоди на стадії виконання судового рішення.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 ВДВС, сторін виконавчого провадження та представника боржника, вивчивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні ОСОБА_1 відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2666/11, виданого 26.10.2011 року на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.10.2011року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 20 грудня 2011року , відповідно до яких стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі 937грн. 50 коп., щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття або зміни матеріального становища сторін, починаючи з 25 серпня 2011 року.

14.11.2011 року старшим державним виконавцем Комінтернівського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ ОСОБА_9 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого провадження.

23.09.2015 року сторонами виконавчого провадження, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на стадії виконання судового рішення, укладено мирову угоду, відповідно до якої сторони домовились про наступне: про припинення спору, що розглядався Комінтернівським районним судом м. Харкова по справі № 2-2666/2011, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, на наступних умовах:

відповідно приписів ст. 190 Сімейного кодексу України, сторони домовились про припинення права на аліменти для утримання малолітніх дітей: ОСОБА_4, 30.04.2003року народження, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнутих на користь ОСОБА_2 рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.10.2011року та рішенням Апеляційного суду Харківської області від 20. 12. 2011року . Підписанням цієї мирової угоди сторони домовились про припинення у ОСОБА_2 права на аліменти для утримання малолітніх дітей ОСОБА_4, 30.04.2003року народження, та ОСОБА_5, 22.09.2007року народження, у майбутньому.

Сторони домовились:

- про передачу права власності на належну ОСОБА_3 1/2 частку квартири №11, по вул. Осипенко, буд. 2 у м. Харкові на користь ОСОБА_4, 30.04.2003року народження, відповідно приписів ст. 190 Сімейного кодексу України: 1/4 частки на користь ОСОБА_5, 22.09.2007року народження, та 1/4 частки на користь ОСОБА_4, 30.04.2003року народження;

про передачу права власності на належну ОСОБА_2 1/2 частку квартири №11, по вул. Осипенко, буд. 2 у м. Харкові: 1/4 частки на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та 1/4 частки на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1;

- визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 частку квартири №11, по вул. Осипенко, буд. 2 у м. Харкові.

- визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/2 частку квартири №11, по вул. Осипенко, буд. 2 у м. Харкові.

- ОСОБА_2 зобовязується не надавати згоди на відчуження в будь-який спосіб ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, нерухомого майна, визначеного в даній мировій угоді до досягнення ними повноліття.

- Всі витрати щодо реєстрації права власності на нерухоме майно, визначене в мировій угоді, за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, 22.09.2007 року, покладаються на ОСОБА_3.

- ОСОБА_2 звільняється від будь-яких зобовязань та відповідальності, при невиконанні ОСОБА_3 зобовязань щодо реєстрації права власності на нерухоме майно за дітьми.

Сторони домовились про те, що ОСОБА_3 має сплачувати ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання малолітніх дітей ОСОБА_2 ОСОБА_10 народження та ОСОБА_2 ОСОБА_11 народження до досягнення ними повноліття, у розмірі мінімального прожиткового мінімуму один раз на рік на кожну дитину.

Таким чином, при укладенні мирової угоди сторони виконавчого провадження посилаються на положення ст. 190 СК України.

23.09.2015 року стягувач ОСОБА_2 та боржник ОСОБА_3 спільною заявою звернулися до ОСОБА_1 ВДВС ХМУ про направлення до суду для визнання та затвердження мирової угоди, на зазначених в ній умовах.

Згідно вимог ст. 372 ЦПК України мирова угода, укладена між сторонами, або відмова стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання. Суд має право перевірити і не визнати мирову угоду або не прийняти відмови стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб. За результатами розгляду мирової угоди або відмови від примусового виконання суд постановляє ухвалу відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися прав та обовязків сторін та предмета спору.

Частиною 1 ст. 190 СК України передбачено, що той з батьків, з ким проживає дитина, і той з батьків, хто проживає окремо від неї , з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти на дитину у звязку з передачею права власності на нерухоме майно ( житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо). Такий договір нотаріально посвідчується. Право власності на нерухоме майно за таким договором виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.

З матеріалів справи, наданих сторонами для розгляду подання про затвердження мирової угоди та матеріалів цивільної справи № 2-2666/11, на виконання рішення по який розглядається подання, встановлено, що предметом позову були аліментні зобовязання, а не нерухоме майно, відносно якого укладено мирову угоду.

Сторонами виконавчого провадження - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено мирову угоду, яка стосується двох предметів позовів: стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дітей .

Крім того, сторонами виконавчого провадження не надано суду доказів стосовно того,що ОСОБА_3 є власником ? частини квартири № 11 по. Вул. Осипенко , 2 в м. Харкові , та в зв*язку з цим розпоряджатися належним йому майном.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_12 згідно договору купівлі продажу , посвідченому приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_13 28.08.2009 року реєстр. № 6688. Право власності зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно 14.09.2009 року.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.03.2015 року за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було визнано право власності за кожним на ? частину квартири АДРЕСА_1.

Боржник ОСОБА_3 на його представник пояснили, що не реєстрували рішення суду у встановленому законом порядку із за фінансових складнощів, та надати витяг з реєстру про реєстрацію Права власності не можуть у вз*язку з не проходженням такої реєстрації та його відсутністю.

Вимога сторін про визнання права власності розглядається в порядку позовного провадження та не може бути вирішена при розгляді та визнанні мирової угоди, яка укладена сторонами в стадії виконання рішення суду.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що мирова угода, укладена 23 вересня 2015 року між сторонами виконавчого провадження ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суперечить закону, тому суд не визнає дану мирову угоду.

Суд також роз*ясніє сторонам виконавчого провадження про їх право укласти з дозволу органу опіки та піклування нотаріально посвідчений договір про припинення права на аліменти на дітей у зв*язку з передачею права власності на нерухоме майно, як це передбачено ст. 190 СК України.

Керуючись ст.ст. 175, 372 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в задоволенні подання про затвердження мирової угоди, укладеної 23 вересня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Ухвала може бути оскаржена в 5-денний строк з дня її проголошення, а особами, яки не були присутніми у судовому засіданні з моменту отримання її копії.

Суддя -ОСОБА_14