Справа № 591/5172/15-ц
Провадження № 2/591/1915/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 жовтня 2015 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді Кривцової Г.В.
при секретарі Кальченко М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, усунення перешкод прав власника шляхом зняття з реєстраційного обліку та шляхом вселення позивача в квартиру, -
22 липня 2015 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону) від 19.01.2015 року позивачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_1.
Колишній власник спірної квартири ОСОБА_3 03.06.2012 року знялася з реєстраційного обліку.
З 22.05.2002 року в спірній квартирі проживала та була зареєстрована донька колишнього власника спірної квартири ОСОБА_2, що підтверджується довідкою ТОВ «Техкомсервіс».
Вільного доступу до квартири позивач не має, так як відповідач відмовляється надати ключі від квартири. Комунальні послуги відповідачем не сплачуються.
Посилаючись на норми ст.ст. 16, 317, 319, 321 ЦК України, позивач вважає, що відповідач ОСОБА_2, яка була зареєстрована в квартирі як член сімї власника квартири, втратила право користування квартирою після припинення права власності її матері ОСОБА_2, оскільки право користування є похідним від права власності. Реєстрація особи за певною адресою сама по собі не є підтвердженням її права користування житлом, оскільки таке право виникає та може бути підтверджене на інших підставах таких, яка право власності, сімейні відносини, оренда (а.с.3-4).
Тому позивач в змінених позовних вимогах просить визнати відповідача втратившию право користування квартирою та усунути перешкоди прав власника шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку та вселення позивача в квартиру.
В судове засідання позивач та представник позивача не зявилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, змінені позові вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти розгляду справи у заочному порядку.
Відповідач повідомлялася про час і місце розгляду справи належним чином в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, але до суду не зявилася, заперечень на позов або заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило.
Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
В звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою
технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ст.197 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується свідоцтвом про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону) від 19.01.2015 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 5-6).
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.
Як вбачається з довідки ТОВ «Тех-Комсервіс», станом на 15.07.2015 року в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 зареєстрована одна особа: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 22.05.2002 року (а.с. 7).
Колишній власник квартири ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, була знята з реєстрації в цій квартирі 06.03.2012 року (а.с.7).
Сама відповідач ОСОБА_2 не надала суду будь-яких доказів того, що між нею та новим власником існує будь-яка домовленість щодо її права на користування цим житлом.
Також суд приходить до висновку, що наявність реєстрації відповідача в квартирі порушує права позивача як власника, так як позивач обмежений у своєму праві розпорядження власністю, а крім того відповідач не є членом сімї нового власника, в квартирі фактично не проживає, витрат по утриманню житла не несе.
Виходячи з норми ст. 405 ЦК України, суд вважає, що відповідач втратила право користування квартироюза адресою: АДРЕСА_4, так як дана квартира належить новому власнику, і будь-якої домовленості про подальше проживання відповідача у квартирі між відповідачем та новим власником квартири не було.
В задоволенні позовної вимоги про примусове зняття з реєстраційного обліку суд вважає необхідним відмовити, оскільки при визнанні судом особи втратившою право користування житлом дана особа автоматично знімається з реєстраційного обліку за рішенням суду, без її особистого звернення і без її особистої присутності в органі державної міграційної служби, тобто дана позовна вимога є зайвою.
Позовну вимогу щодо усунення перешкод прав власника шляхом вселення позивача в квартиру суд вважає такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Захист порушеного права здійснюється на підставі ч. 1 ст. 15, ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України, згідно яких кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, і припинення дії, яка порушує право.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Ч. ч. 1 - 5 ст. 319 ЦК України передбачають, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.
Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує.
Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.
Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
За приписом ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
З огляду на зазначені положення закону, власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
Враховуючи викладені в позові пояснення позивача щодо того, що відповідач не надає позивачу вільного доступу до квартири та відмовляється надати ключі, і вказані доводи позивача не спростовані відповідачем, то суду вважає необхідним захистити права позивача як власника квартири та усунути перешкоди прав власника шляхом вселення позивача в квартиру.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 243,60 грн. судового збору.
На підставі ст.ст. 15, 16, 317, 319, 321, 386, 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 224-225 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, усунення перешкод прав власника шляхом зняття з реєстраційного обліку та шляхом вселення позивача в квартиру задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_4, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1.
Усунути перешкоди прав власника шляхом вселення ОСОБА_1 в квартиру за адресою: АДРЕСА_4.
В задоволенні вимог про зобовязання зняття з реєстраційного обліку відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 243, 60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте Зарічним районним судом м. Суми за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Зарічного районного суду м. Суми протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.
Позивач може оскаржити рішення суду до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду, а у разі відсутності особи у судовому засіданні з дня отримання копії рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.В.Кривцова