Справа № 404/7307/15-ц
Номер провадження 2/404/4040/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Кулінка Л.Д., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, до ОСОБА_2, про встановлення факту проживання однією сімєю та встановлення факту місця відкриття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому позовні вимоги викладені наступним чином:

встановити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживає однією сімєю більше 5 років разом із ОСОБА_3, який помер 24.04.2015 року, на момент відкриття спадщини за адресою: м. Кіровоград, вул. Антонова, 12;

встановити, що місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3, який помер 24.04.2015 року є будинок № 12 по вул. Антонова в м. Кіровограді.

Стаття 119 Цивільного процесуального кодексу України містить вимоги щодо форми і змісту позовної заяви. Позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Як розяснено постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Однак, з матеріалів заяви не вбачається, чи було нотаріусом відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину шляхом винесення відповідної постанови, оскільки, згідно діючого законодавства, відмова нотаріуса у вчинені нотаріальної дії має бути викладена у вигляді відповідної постанови. До позовної заяви не додано будь-якого іншого роз'яснення нотаріуса про неможливість отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3. Таким чином, відмова нотаріуса по суті породжує юридичні наслідки нереалізоване право на спадщину, відповідно виникає необхідність встановлення факту, про що зазначено у Пленумі Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Крім того, у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику в справах про спадкування", роз'яснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Проте, в позовній заяві відсутні відомості щодо наявності обставин, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки відповідача, не вказано чи є відповідач іншим спадкоємцем, про наявність спору між позивачем та відповідачем.

Таким чином, до позовної заяви застосовуються наслідки, статті 121 Цивільного процесуального кодексу України, згідно якої, позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статті 119 Цивільного процесуального кодексу України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись частиною 1 статті 121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, до ОСОБА_2, про встановлення факту проживання однією сімєю та встановлення факту місця відкриття спадщини, залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Запропонувати позивачеві зазначити про докази відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину та усунути недоліки щодо змісту позовної заяви з врахуванням розяснень, викладених в мотивувальній частині ухвали.

Роз'яснити, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Л. Д. Кулінка