Справа № 465/2925/14 Головуючий у 1 інстанції: Дзеньдзюра С.М.
Провадження № 22-ц/783/349/15 Доповідач в 2-й інстанції: Кабаль І. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді: Кабаля І.І.,

суддів: Копняк С.М., Мельничук О.Я.,

секретаря: Матяш С.І.,

з участю: представника Франківської районної

державної адміністрації ЛМР - Мікуш З.В., третя

особа - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 12 серпня 2014 року у справі за позовом Франківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_4, треті особи: ЛКП "Навколо базару", ОСОБА_3, про демонтаж самочинного будівництва, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням суду позов Франківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_4, треті особи: ЛКП "Навколо базару", ОСОБА_3, про демонтаж самочинного будівництва - задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_4 демонтувати самочинно встановлену металеву огорожу на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1. Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_4. В апеляційній скарзі посилається на порушення та неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, при неповно з'ясованих обставинах справи. Вказує, що судом не враховано те, що огорожа не розташована на капітальному фундаменті, адже це не вбачається з висновку міжвідомчої комісії, на яку посилається суд. Позивачем по справі не доведено чим саме порушені її права та обов'язки. Також, апелянт вказує, що до справи не було залучено власника земельної ділянки та не з'ясовано, хто є балансоутримувачем даного будинку. Просить рішення суду скасувати і ухвалити нове.

В судове засідання відповідач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку (а.с.67), крім того, від представника позивачка Франківської районної адміністрації Львівської міської ради - Качабульського І.В. надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, що дає апеляційному суду право, у відповідності до вимог ч.2 ст.305 Цивільного процесуального кодексу(далі-ЦПК) України, розглянути справу у їх відсутності. На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача Мікуш З.В. на заперечення доводів апеляційної скарги, пояснення третьої особи ОСОБА_3 на заперечення таких, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

Згідно із ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених прав у визначений законом спосіб.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, зазначений законами України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку, або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Колегія суддів приходить до переконання, що дане рішення суду в повній мірі відповідає зазначеним вимогам закону.

Задовольняючи позовні вимоги районний суд виходив з того, що відповідача слід зобов"язати за власні кошти демонтувати спірну огорожу з правових підстав, передбачених ст. 152 ЗК України та ст. 391 ЦК України.

Згідно із ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України "Про планування і забудову територій" рішення органів виконавчої влади та самоврядування з питань забудови й іншого використання територій, прийняті в межах повноважень, визначених законом, є обов'язковими для суб'єктів містобудування.

Згідно із ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", акти голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

В свою чергу, відповідно до п. 3.6 розділу VІ Положення про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради, затвердженого ухвалою Львівської міської ради № 3704 від 08 липня 2010 року, до повноважень районної адміністрації у галузі будівництва належить зокрема, розгляд та вжиття заходів у встановленому виконавчим комітетом, департаментом містобудування порядку щодо фактів самовільного будівництва.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачка зареєстрована та проживає у квартирі по АДРЕСА_1, що вбачається з довідки ЛКП "Навколо базару" від 13.05.2014 року №1012.

Земельна ділянка за вказаною адресою, в силу приписів ст. 83 ЗК України є комунальною власністю Львівської міської ради.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_4 самочинно встановила металеву сітчасту огорожу на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 не отримавши відповідних дозволів. Добровільно демонтувати самочинно встановлену металеву сітчасту огорожу відмовляється.

Розпорядженням Франківської районної адміністрації №130 від 17.03.2014 року затверджено висновок міжвідомчої комісії (протокол від 11.03.2014р. №7 5)про демонтаж самочинно встановленої без погодженої проектної документації, без вирішення питання землекористування, металевої сітчастої огорожі на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1. Зобов`язано ОСОБА_4, яка проживає в квартирі АДРЕСА_1 у місячний термін за власні кошти демонтувати самочинно встановлену металеву сітчасту огорожу на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1, територію впорядкувати.

Відповідач жодним чином не відредагувала на зазначене розпорядження, про що складений акт ЛКП "Навколо базару" від 22.04.2014 року.

Відповідно до п.п. 5.1, 5.2 "Положення про порядок влаштування огорож у м. Львові", затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради 09.09.2011 року, особа, яка має намір влаштувати огорожу, повинна отримати дозвіл (розпорядження голови районної адміністрації) на проведення таких робіт.

Відповідач не надала суду доказів отримання дозволу органу місцевого самоврядування на влаштування металевої сітчастої огорожі.

В свою чергу, відповідно до ч. 2 ст. 212 ЗК України приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель та споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Враховуючи наведені обставини, суд першої інстанції прийшов правильного висновку, що відповідачу ОСОБА_4 необхідно зобов`язати демонтувати металеву сітчасту огорожу, встановлену без відповідного дозволу на проведення таких робіт.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 12 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Кабаль І.І.

Судді: Копняк С.М.

Мельничук О.Я.