Справа № 758/409/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С. ,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

за участю:

представника позивача - Ткачука Д.Б.

представника відповідача - ОСОБА_2

представника третьої особи - Дубас А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про звільнення майна з-під арешту, третя особа: Відділ державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звільнення майна з-під арешту, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.04.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № К3V0AE15005783, згідно з яким Банк надав відповідачу кредит в розмірі 18 500,00 дол. США на строк до 27.04.2012 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором Банк та Відповідач уклали договір застави автотранспорту № К3V0AE15005783 від 27.04.2007 року згідно умов якого Відповідач передав в заставу Банку автомобіль марки Mercedes, модель: Benz, рік випуску: 2002, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: НОМЕР_3, реєстраційний номер: НОМЕР_2.

Зазначають, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 04.07.2012 року було задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет застави і вирішено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № К3V0AE15005783 від 27.04.2007 року в сумі 30 692, 37 дол. США, що за курсом 7,98 відповідно до службового розпорядження НБУ від 21.03.2012 року складає 244 925, 11 грн. звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль Mercedes, модель: Benz, рік випуску: 2002, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: НОМЕР_3, реєстраційний номер: НОМЕР_2.

Посилаються на те, що при проведенні дій щодо продажу вищезазначеного автомобіля (зняття з обліку в УДАІ ГУ МВС України), заставодержателю стало відомо, що постановою АА 058911 від 24.12.2008 року ВП 11426545 ВДВС Подільського РУЮ м. Києва було накладено арешт на вказаний автомобіль.

Звертають увагу суду на те, що перебування під арештом автомобіля Mercedes, модель: Benz, рік випуску: 2002, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: НОМЕР_3, реєстраційний номер: НОМЕР_2, що належить на праві власності Відповідачу, перешкоджає Банку виконати рішення Подільського районного суду м. Києва від 04.07.2012 року та задовольнити свої вимоги за рахунок предмету застави.

На підставі вищевикладеного, а також керуючись ст.ст. 16, 19 ЗУ «Про заставу», ст.ст. 14, 21 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст.ст. 54, 60 ЗУ «Про виконавче провадження» звертаються з даним позовом до суду та просять звільнити заставлене майно з під-арешту.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги підтримує з вищевикладених підстав, обґрунтувавши поясненнями просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов позивача не визнали, обгрунтуваши поясненнями просять суд відмовити в його задоволенні.

Представник третьої особи в судовому засіданні вимоги позивача визнав та просив задовольнити позов.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов доведений та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 27.04.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладено Кредитний договір № К3V0AE15005783, згідно умов якого Банк зобов'язався надати Позичальникові кредитні кошти шляхом надання готівкою, через касу на строк з 27.04.2007 року по 27.04.2012 року включно, у вигляді непоновлюваної кредитної лінії на наступні цілі: у розмірі 18 500, 00 дол. США на купівлю автомобіля та у розмірі 6604, 25 дол. США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3… зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 0, 84% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом (а.с. 4-6).

27.04.2007 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним Кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладено Договір застави автотранспорту № К3V0AE15005783, згідно умов якого Заставодавець передав в заставу Заставодержателю автомобіль марки Mercedes, модель: Benz, рік випуску: 2002, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: НОМЕР_3, реєстраційний номер: НОМЕР_2 (а.с. 7-9).

Стаття 572 ЦК України визначає, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

За приписами статті 20 ЗУ «Про заставу» звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно державного підприємства (підприємства, не менше п'ятдесяти відсотків акцій (часток, паїв) якого є у державній власності) здійснюється за рішенням суду.

Зі змісту вказаних норм чинного законодавства вбачається, що застава є одним із видів забезпечення виконання зобов'язань за яким заставодержатель у випадку порушення боржником свої зобов'язань, які забезпеченні заставою має право задовольнити свої вимоги за рахунок вказаного майна.

04.07.2012 року рішенням Подільського районного суду м. Києва було задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 яким в рахунок заборгованості останнього за кредитним договором від 27.04.2007 року укладеним між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк», у розмірі 23 450, 08 дол. США та 34 818, 67 грн. звернуто стягнення на предмет застави - транспортний засіб - автомобіль марки Mercedes, модель: Benz, рік випуску: 2002, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: НОМЕР_3, реєстраційний номер: НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_4, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням договору купівлі-продажу з третьою особою, в тому числі із зняттям автомобіля з обліку в органах ДАІ України. Зазначене рішення не оскаржувалось та набрало законної сили (а.с. 11-13).

Під час виконання вказаного рішення суду ПАТ КБ «ПриватБанк» стало відомо від УДАІ ГУ МВС України, що постановою ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві в межах виконавчого провадження ВП № 11426545 було накладено арешт на вказаний автомобіль.

Судом встановлено, що дійсно в провадженні ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві перебувало виконавче провадження ВП № 11426545 відкрите Постановою державного виконавця Дубас А.М. від 17.02.2009 року на підставі виконавчого документа - Постанови Подільського ВДАІ № АА058911 від 24.12.2008 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь держави штрафу в розмірі 300, 00 грн. (а.с. 57).

Як вбачається з наданих до суду третьою особою матеріалів, 23.04.2010 року головним державним виконавцем Дубас А.М. в межах вищезазначеного виконавчого провадження у зв'язку із несплатою боржником добровільно штрафу було винесено Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яка і стала підставою для накладення арешту на автомобіль марки Mercedes, модель: Benz, рік випуску: 2002, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: НОМЕР_3, реєстраційний номер: НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_4 (а.с. 58).

17.06.2010 року головним державним виконавцем Дубас А.М. було винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання Постанови Подільського ВДАІ № АА058911 від 24.12.2008 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь держави штрафу в розмірі 300, 00 грн., у зв'язку з тим, що згідно акту від 14.06.2010 року боржник працює: смт. Миронівка, вул. Озерна, 9, ТОВ «Форум» (а.с. 56).

Стаття третя ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначає, що обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна.

За приписами статті 11 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст.ст. 12, 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» на підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом.

Якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що обтяження є зокрема обмеженням права боржника чи обтяжувача на рухоме майно з метою виконання зобов'язань і виникає воно (обтяження) на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна. Також законодавцем визначено таке поняття як пріоритет обтяжень, який визначається у черговості їх реєстрації, тобто зареєстроване раніше обтяження на рухоме майно має пріоритет перед зареєстрованим пізніше обтяженням на вказане майно.

При системному аналізі норм зазначеного Закону в сукупності з іншими нормами чинного законодавства можна зробити висновок, що як застава так і Постанова державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження є обтяженням в розумінні вказаного Закону.

Судом же встановлено, що Договір застави автотранспорту № К3V0AE15005783 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладено 27.04.2007 року, а Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження була винесена державним виконавцем лише 23.04.2010 року, тобто обтяження на підставі застави виникло раніше ніж обтяження на підставі Постанови державного виконавця, а тому виходячи із приписів ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та ст. 572 ЦК України, ПАТ КБ «ПриватБанк» має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна, а саме автомобіля марки Mercedes, модель: Benz, рік випуску: 2002, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: НОМЕР_3, реєстраційний номер: НОМЕР_2 і наявність арешту на вказане майно позбавляє його можливості реалізувати своє право та виконати рішення Подільського районного суду м. Києва від 04.07.2012 року яке набрало законної сили і яке відповідно до вимог ст. 124 Конституції України є обов'язковими до виконання на всій території України.

Зі змісту статті 54 ЗУ «Про виконавче провадження» вбачається, що спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом.

Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», роз'яснив, що враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. При ухваленні рішення суд відповідно до статті 212 ЦПК оцінює докази з урахуванням вимог статей 58 та 59 ЦПК про їх належність і допустимість. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Крім того, Верховний Суд України в своєму Листі від 01.04.2014 року «Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України» значив, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

З врахуванням викладеного, а також того, що в судовому засіданні достовірно встановлено першочерговість обтяження позивача на спірний автомобіль, суду приходить до висновку, що обраний останнім такий спосіб захисту свого порушеного права як звільнення майна з-під арешту є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самого порушеного права, а тому може бути застосований судом.

Стаття 11 ЦПК України визначає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі статтями 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, враховуючи ту обставину, що суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову позивача, в силу ст.ст. 79, 88 ЦПК України на користь останнього з відповідача також підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 243, 60 грн.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 15, 16, 572-593 ЦК України, ЗУ «Про заставу», ЗУ «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 79, 88, 208, 209, 213-215, 217- 218, 223 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Звільнити з-під арешту та заборони на його відчуження - автомобіль Mercedes, модель: Benz, рік випуску: 2002, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: НОМЕР_3, реєстраційний номер: НОМЕР_2, накладених Постановою ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві від 23.04.2010 року (ВП 11426545).

Стягнути з ОСОБА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків:НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», , судовий збір в розмірі 243, 60 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Декаленко