Справа № 640/8066/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2015 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого- судді Бородіної Н.М.

за участю секретаря - Вітковської О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові заяву ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», зацікавлені особи: ПАТ «Сведбанк», ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зміну стягувача, видачу дублікату виконавчих листів, поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання -

встановив:

До Київського районного суду м. Харкова звернувся ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» із заявою в які просить суд:

замінити стягувача у справі № 2018/2-4149/11 - Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», у зв'язку з переходом прав Кредитора, відповідно до Договору Факторингу № 15 від 28.11.2012 р.

видати ТОВ «ФК «Вектор Плюс» дублікати виконавчих листів на виконання рішення Київського районного суду м. Харкова по справі № 2018/2-4149/11, у звязку із їх втратою;

визнати причини пропуску строку для предявлення виконавчих листів, виданих Київським районним судом м. Харкова по справі № 2018/2-4149/11 поважними та поновити його.

Боржник ОСОБА_3 та її представник проти задоволення заяви заперечували, зазначаючи, що відсутні докази правонаступництва ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» по відношенню до ПАТ «Сведбанк» за договором кредиту № 2001/0808/98-018 від 08.08.2008 р. та договорами в його забезпечення. Не доведена втрата виконавчих листів та відсутні поважні причини пропуску строку предявлення виконавчих листів до виконання.

Інші зацікавлені особи у судове засідання не зявились, повідомлялись судом у відповідності до положень ЦПК України.

Як свідчать матеріали справи ПАТ «Сведбанк» звернувся у суду із позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованості за договором кредиту № 2001/0808/98-018 від 08.08.2008 р. у сумі 338215,42 доларів США (що еквівалентне 2702273,56 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 10.01.2012р., як позичальника та поручителів, за договорами поруки.

Рішенням суду від 07 липня 2012 року позовні вимоги були задоволені та стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Сведбанк» заборгованість за договором кредиту № 2001/0808/98-018 від 08.08.2008 р. в сумі 2702273,56 грн.

08.11.2012 р. Київським районним судом м. Харкова видано виконавчі листи ПАТ «Сведбанку» на виконання зазначеного рішення суду.

28.11.2012р. між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» був укладений договір факторингу №15, відповідно до якого банк відступає фактору свої право вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками , зазначеними у реєстрі, право на вимогу якої належить банку на підставі документації, а фактор набуває права вимоги такої заборгованості від імені божників за плату (п.2.1.). За умовами п. 2.2. договору одночасно з відступленням права вимоги заборгованості, банк відступає фактору права за договорами забезпечення. Право вимоги за такими договорами поруки переходять від банку до фактора одночасно з переходом права вимоги заборгованості на підставі даного договору без необхідності укладання окремого договору відступлення прав вимог за договором поруки.

Посилання боржника ОСОБА_3 та її представника, що предметом договору факторингу є уступка права вимоги за рішенням Київського районного суду м.Харкова від 07.07.2012р. є безпідставним , оскільки за положеннями п.2 договору, його предметом є уступка права вимоги заборгованості по кредитним договорам та договорам забезпечення, при цьому уступка саме права вимоги, а не дійсного права вимоги, як зазначає боржник.

Згідно витягу до договору факторингу, а також реєстру заборгованостей боржників №1-А (п.10.9. договору) банк відступив право вимоги за кредитним договором № 2001/0808/98-018 від 08.08.2008 р., позичальник ОСОБА_2

Вказаний договір підписаний сторонами та наданий суду в нотаріально завіреній копії, також наданий в копії , яка завірена нотаріально, і витяг до договору факторингу який стосується договору кредиту № 2001/0808/98-018 від 08.08.2008 р. та реєстр №1А, вказані документи засвідчені у відповідності до глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій.

Факт наявності оригіналу договору факторингу та відступлення за вказаним договором право вимоги по договору кредиту № 2001/0808/98-018 від 08.08.2008 р. та договорів забезпечення, підтверджено ноторільно засідченими копіями, при цьому божником не було доведено протилежного.

Відповідно до ч.2 с. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Нотаріального посвідчення договір факторингу не потребує.

Посилання боржника ОСОБА_3 та її представника на відсутність підпису на кожній сторінці договору, судом не приймається, оскільки вимоги закону не передбачають підписання сторонами кожної сторінки договору.

Також, суд зазначає, що у відповідності до ст. 204 ЦК України діє презумпція правочину, оскільки договір факторингу є укладеним, ніким не оспорений, доказів його недійсності, прямо встановленої законом, суду не надано, тому він є правомірний.

Підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобовязанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобовязанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У звязку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у звязку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини пятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобовязання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обовязки в зобовязанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора, із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір цесії) є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження ( правова позиція ВСУ 6-122цс13).

На теперішній час рішення суду залишається не виконаним, що підтверджується інформацією про виконавче провадження (т.2 а.с.147-153) та визнано у судовому засідання боржником ОСОБА_5

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржниками, не припиняє зобовязальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобовязанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобовязання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії. ( постанова ВСУ №3-56гс14).

Враховуючи викладене, ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» є правонаступником ПАТ «Сведбанк» у правах вимоги за договором кредиту № 2001/0808/98-018 від 08.08.2008 р. та поруки, укладених в його забезпечення.

ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» зареєстрована як фінансова установа, яка може здійснювати фінансові послуги факторингу, що підтверджується свідоцтвом та додатком до свідоцтва (наданими суду в завірених копіях т.2 а.с.108-109).

Посилання боржника та його представника на продаж ПАТ «Сведбанком» прав вимоги за кредитним договором № 2001/0808/98-018 від 08.08.2008 р. - ПАТ «Дельта Банк», судом не приймається, оскільки доказів в підтвердження вказаних обставин суду не надано. Наявність в Інформаційній довідці інформації про продаж права вимоги за зобовязанням ОСОБА_6, не є підтвердження продажу права вимоги за договором кредиту № 2001/0808/98-018 від 08.08.2008 р., оскільки посилання в довідці на нього відсутнє, більш того, у довідці вказаний строк виконання зобовязання ОСОБА_2 до 2028р., тоді як строк виконання за зобовязанням за договором кредиту № 2001/0808/98-018 від 08.08.2008 р., встановлювався до 2018 року.

Також, судом не враховуються заперечення боржника та його представника, які стосуються договору відступлення прав за іпотечними договорами, оскільки судом розглядалась справа про стягнення лише заборгованості по договору кредиту та поруки.

Відповідно до ч.1 ст. 8 ЗУ «Про виконавче провадження» стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ.

Оскільки рішення суду на теперішній час залишається не виконаним, ПАТ «Сведбанк», видані виконавчі листи, суд вважає за необхідне змінити стягувача за виконавчими листами у справі №2018/2-4149/12/18 з ПАТ «Сведбанк» на його правонаступника - ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс».

Відповідно до ч.1 ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Матеріали справи свідчать, що виконавчий лист боржником якого визначений ОСОБА_1 на стягнення заборгованості в сумі 2702273,56 грн. був повернутий виконавчою службою стягувачу, однак ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» не переданий за його відсутністю, що підтверджується актом (т.2 а.с. 97) та свідчить про його втрату.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території держави.

У справі Півень проти України Європейський суд констатував порушення ст. 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправдане недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновків по наявність підстав для видачі ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» дублікату виконавчого листа на виконання рішення суду від 07 липня 2012 року стосовно боржника ОСОБА_1, у зв'язку із втратою оригіналу.

Доказів втрати виконавчих листів стосовно божників - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, суду не надано, тому підстави для видачі їх дублікатів на теперішній час відсутні.

Відповідно до ч.2 ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження » стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

За положеннями ч.1 ст. 22 Закону виконавчі листи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року.

Частиною 3 ст.23 Закону передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

За інформацією про виконавче провадження №35846922, виконавчий документ у відношенні боржника ОСОБА_6 повернутий виконавцем 24.07.2014р., тому строк його предявлення до виконання закінчився 24.07.2015р.

Враховуючи втрату виконавчого документа у відношенні божника ОСОБА_6 на стягнення заборгованості в сумі 2702273,56 грн., суд приходить до висновків про поважні причини пропуску ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» строку для предявлення вказаного виконавчого листа до виконання та поновлює його.

Підстав для поновлення строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання стосовно боржників ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, суд не вбачає за відсутності доказів їх пропуску.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 210, 370, 371, 378, ЦПК України, суд, -

ухвалив :

Заяву задовольнити частково.

Змінити стягувача у справі № 2018/2-4149/12/18, за позовом ПАТ «Сведбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, а саме стягувача ПАТ «Сведбанк» на його правонаступника - ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс».

Видати дублікат виконавчого листа про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Сведбанк» заборгованість за договором кредиту в сумі 2702273,56 грн. боржник ОСОБА_7.

Поновити строк для предявлення виконавчого листа, про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Сведбанк» заборгованість за договором кредиту в сумі 2702273,56 грн. боржник ОСОБА_7, до виконання.

В решті заяви відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Бородіна Н.М.