Справа № 509/2959/15-ц
29 вересня 2015 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :
головуючого судді Гандзій Д.М.
при секретарі Черкасові Д.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та визначення їх у твердій грошовій сумі, -
6 липня 2015 року, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила суд, змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31.08.2011 р. і до повноліття дитини за наказом Овідіопольського расуду Одеської області № 2-н-198 від 31.08.2011 р. та встановити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн. щомісячно, які стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи це мізерною сумою аліментів у сумі 385,80 грн. які нараховуються відповідачеві, як боржнику і яких їй не вистачає на утримання малолітньої доньки, якій крім коштів на годування та на придбання необхідного одягу, потрібні гроші на духовний, фізичний розвиток, зазначивши при цьому, що не зважаючи на те, що відповідач, який є батьком дитини хоча офіційно не працевлаштований, однак здійснює підприємницьку діяльність та є власником магазину ковбасних виробів, отримуючи дохід, однак своїй дитині матеріальної допомоги не надає.
В судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, однак на адресу суду надіслала заяву, в якій вона повністю підтримала позов, просила його задовольнити та слухати справу за її відсутності (а.с. 20).
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 74, ч. 8 ст. 76, ч. 1 ст. 77 ЦПК України, за останньою відомою судові адресою його місця проживання, що підтверджується довідкою ОСОБА_4 України в Одеській області № 207171 від 10.08.2015 р., з якої видно, що відповідач був зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2 та знятий з обліку 10.09.2014 р. в Овідіопольський район, с. Молодіжне без реєстрації та поштовим повідомленням з відміткою листоноші «квартира продана в серпні 2014 р.», причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надав (а.с. 13-15,18).
Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України..
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення вирішення справи.
Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Виходячи з приписів статті 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Частина 1 статті 60 ЦПК України вказує, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 121 СК України, права та обовязки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.
Одночасно, стаття 183 СК України зазначає частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 Сімейного кодексу.
Згідно із приписами ст. 184 СК України якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до Закону.
Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.
Згідно із статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.
Суд з`ясував, що з відповідача на користь позивачки на утримання їхньої спільної малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії 1-ЖД № 022428 від 18.11.2005 р.) стягуються аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31.08.2011 р. і до повноліття дитини за наказом Овідіопольського расуду Одеської області № 2-н-198 від 31.08.2011 р. (а.с. 3,4).
Однак, як встановив суд, у відповідача батька малолітньої доньки ОСОБА_3, 10.10.2005 р. мається заборгованість по аліментам, яка станом на 31.05.2015 р. становить 1742,32 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам, складеного державним виконавцем (а.с. 9).
Позивачка просить суд встановити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн. щомісячно, які стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи це мізерною сумою аліментів у сумі 385,80 грн. які нараховуються відповідачеві, як боржнику і яких їй не вистачає на утримання малолітньої доньки, якій крім коштів на годування та на придбання необхідного одягу, потрібні гроші на духовний, фізичний розвиток, зазначивши при цьому, що не зважаючи на те, що відповідач, який є батьком дитини хоча офіційно не працевлаштований, однак здійснює підприємницьку діяльність та є власником магазину ковбасних виробів, отримуючи дохід, однак своїй дитині матеріальної допомоги не надає.
Таким чином, суд дійшов висновку про законне право позивачки щодо звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів та призначення їх у твердій грошовій сумі у рзмірі 1200 грн. щомісячно, з огляду на вимоги ст.ст. 184,192 СК України, враховуючи існуючу заборгованість відповідача по сплаті аліментів та визначити дату початку стягнення аліментів, як це передбачено нормами СК України, а саме з дати подачі позову до суду, тобто - починаючи з 06.07.2015 р. і до повноліття дитини.
Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, якою передбачено - якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тобто з відповідача на користь держави має бути стягнутий судовий збір у мінімальному розмірі 487,20 грн.
Керуючись ст.ст. 10,11,14,57-61,88,208-209,213-215,218,224-226 ЦПК України, ст.ст. 121,166,180-183,191,192 Сімейного Кодексу України, -
1.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та визначення їх у твердій грошовій сумі задовольнити ;
2.Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН : НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН : НОМЕР_2) на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 - аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з 6 липня 2015 р. і до повноліття дитини;
3.Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН : НОМЕР_1) судовий збір на користь держави в розмірі 487,20 грн.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Гандзій Д.М.