Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,
суддів: Закропивного О.В., Хопти С.Ф.,Писаної Т.О., Черненко В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про стягнення моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 лютого 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 27 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь 1 млн. грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок винесення державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області Мироненком В.В. постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 37176026 від 02 серпня 2013 року.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 26 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 27 травня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить вказані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення вказаним вимогам не відповідають.

Так, судами встановлено, що 18 лютого 2013 року набрало законної сили рішення Сокальського районного суду Львівської області від 18 червня 2011 року в адміністративній справі, яким зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області провести нарахування та виплату ОСОБА_6 щомісячної державної соціальної допомоги як «дитині війни» за період з 20 листопада 2010 року по 01 червня 2011 року у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, визначеному ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням проведених виплат. Для примусового виконання судового рішення був виданий виконавчий лист № 2а-812/11 від 18 лютого 2013 року зі строком пред'явлення до виконання до 18 лютого 2014 року.

Відповідно до постанови ВП № 37176062 від 01 квітня 2013 року було відкрито виконавче провадження, боржнику встановлено у строк до 07 квітня 2013 року самостійно виконати виконавчий документ. Однак судове рішення не було виконано.

Постановою державного виконавця від 03 серпня 2013 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а-812/11 на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою Сокальського районного суду Львівської області від 29 жовтня 2013 року в справі № 454/2222/13а за позовом ОСОБА_6 до державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області Мироненко В.В. про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії задоволено частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність державного виконавця при виконанні виконавчого листа № 2а-812/11 від 18 лютого 2013 року, визнано незаконною і скасовано постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження ВП № 37176062 від 02 серпня 2013 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що позивачем не надано доказів наявності моральної шкоди, протиправності діяння її заподіювача, наявності причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача, та вини останнього в її заподіянні; в жодний спосіб не обґрунтований розмір заявленої позивачем моральної шкоди.

Проте, з таким висновком судів погодитись не можна з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Зазначивши у судовому рішенні про недоведеність належними і допустимими доказами наявності завданої позивачеві моральної шкоди, суди не звернули увагу на те, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У позові позивачем зазначено, що завдана їй моральна шкода полягає у моральних стражданнях та переживаннях у зв'язку з порушенням конституційних прав та гарантій щодо отримання гарантованих законом виплат, а саме щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, необхідність у похилому віці відстоювати в судах своє право та не мати можливість отримати присуджену у судовому порядку соціальну допомогу у зв'язку з бездіяльністю органу, на який покладено обов'язок примусово виконати судове рішення. Позивач вбачає в цьому глузування органів державної влади, що завдає їй моральних страждань, оскільки вона вимагає лише те, що гарантовано Законами України.

Вважаючи недоведеними обставини про наявність моральної шкоди, суди не зазначили обставин та доказів, якими спростовані обставини позову.

Встановивши, що судове рішення, яким зобов'язано провести виплату ОСОБА_6 щомісячної державної соціальної допомоги не можливо виконати не у зв'язку з діями чи бездіяльністю державного виконавця, а у зв'язку з відсутністю коштів на вказані цілі, відсутністю бюджетного фінансування та незалученням казначейства, суд фактично здійснив переоцінку встановлених у постанові Сокальського районного суду Львівської області від 29 жовтня 2013 року обставин про протиправну бездіяльність державного виконавця та незаконність постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження. Вказана постанова суду є чинною і відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини протиправних дій державного виконавця, встановлені у адміністративній справі не підлягають доказуванню при розгляді іншої справи.

Крім цього, особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Тобто, обов'язок спростування вини покладається на заподіювача шкоди, а не позивача, як помилково вважали суди.

Безпідставним є також висновок судів про необґрунтованість розміру заявленої до відшкодування на користь позивач суми, оскільки суд самостійно визначає розмір відшкодування моральної шкоди залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості та повинен наводити в рішенні відповідні мотиви (ч. 3 ст. 23 ЦК України).

Оскільки суди на вищевикладені обставини уваги не звернули, у порушення вимог статей 212-214, 315 ЦПК України не врахували норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, не встановили обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, відповідно до ст. 338 ЦПК України ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Крім того, при розгляді справи за позовом про відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 56 Конституції України слід мати на увазі, що при встановленні факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади або їх службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень вона підлягає відшкодуванню за рахунок держави, тому поряд із відповідним державним органом суд має притягнути як відповідача відповідний орган Державного казначейства України.

Оскільки судами порушені норми процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин справи, то колегія суддів прийшла до висновку про необхідність скасування оскаржуваних судових рішень на підставі ст. 338 ЦПК України з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 лютого 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 27 травня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник
Судді: О.В. Закропивний
Т.О. Писана
С.Ф. Хопта
В.А. Черненко