Дата документу 06.10.2015
ЄУ № 430/725/14-ц
Провадження №2/420/1407/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
06 жовтня 2015 року Новопсковський районний суд Луганської області
у складі: головуючого судді Тарасова Д.С.
при секретарі Колесник Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
Земельні ділянки, що розташовані за адресою:
- Луганська область, Станично - Луганський район, смт. Станиця Луганська, провулок
Заставною вартістю у розмірі 2 546 699,00 (два мільйони пятсот сорок шість тисяч шістсот девяносто девять ) грн.
Встановити спосіб реалізації предмета іпотеки за договором іпотеки від 02 грудня 2010 року посвідченим приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 3399, в межах виконавчого провадження шляхом продажу на аукціоні (публічних торгах) за ціною, визначеною субєктом оціночної діяльності.
Земельні ділянки, що розташовані за адресою:
- Луганська область, Станично - Луганський район, смт. Станиця Луганська, провулок
Заставною вартістю - у розмірі 2 378 489,00 ( два мільйони триста сімдесят вісім тисяч чотириста вісімдесят девять) грн.
Встановити спосіб реалізації предмета іпотеки за договором іпотеки від 02 грудня 2010 року, посвідченим приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу ОСОБА_3 1.1., зареєстрованим в реєстрі за № 3416, в межах виконавчого провадження шляхом продажу на аукціоні (публічних торгах) за ціною, визначеною субєктом оціночної діяльності.
Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Київська Русь» сплачену суму судового збору в розмірі 3654,00 грн.
В судове засідання представник позивача не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на заявлених вимогах наполягає, у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідачі та представник третьої особи в судове засідання повторно не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України» , заяв про розгляд справи без їх участі суду не надавали.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
02 грудня 2010 року між ПАТ «Банк «Київська Русь»,
Відповідно до умов Кредитного договору позивач, згідно п.1.1. Кредитного договору,
відкрив позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію та в її межах надав кредитні
кошти на наступних умовах: лміт кредитування 5 000 000,00 грн., що змінюється відповідно до графіка зменшення ліміту кредитування; строк кредитної лінії з 02 грудня 2010 року по 30 листопада 2011 року включно, ціль використання коштів: поповнення обігових коштів (закупівлі сировини), процентна ставка: 22% (двадцять два) процентів річних, процентна ставка у випадку невиконання позичальником п.6.1.12 Кредитного Договору 25% річних, фіксована плата за надання кредиту (разова) - 25 000,00 грн.
Відповідно до п.п.2.4, 4.2, 4.4, 6.1, 6.2, Кредитного договору відповідач зобовязався в порядку, передбаченому Кредитним договором, повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, а у разі несвоєчасної (неналежної) плати за користування кредитом, сплатити Банку також пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, від суми боргу за кожен день прострочення.
Відповідно до умов Кредитного договору забезпеченням виконання зобовязань за Кредитним договором, зокрема є іпотека.
Так, між позивачем та ОСОБА_2 був укладений іпотечний договір від 02 грудня 2010 року, зареєстрований в реєстрі за № 3399, посвідчений приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу ОСОБА_3 на підставі якого в іпотеку позивачу, відповідачем ОСОБА_2 було передане нерухоме майно, а саме:
Земельні ділянки, що належать на праві власності на підставі Державних актів відповідачу ОСОБА_2та розташовані за адресою:
Луганська область, Станично - Луганський район, смт. Станиця Луганська, провулок
Луганська область, Станично - Луганський район, смт. Станиця Луганська, провулок
іпотечний договір від 02 грудня 2010 року, зареєстрований в реєстрі за № 3416, посвідчений приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу ОСОБА_3. На підставі даного договору в іпотеку позивачу, відповідачем ОСОБА_1 булоло надано земельні ділянки, що належать йому на праві власності відповідно до Державних актів, розташовані за адресою:
- Луганська область, Станично - Луганський район, смт. Станиця-Луганська, провулок
- Луганська область, Станично - Луганський район, смт. Станиця Луганська, провулок
- Луганська область, Станично - Луганський район, смт. Станиця Луганська, провулок
- Луганська область, Станично - Луганський район, смт. Станиця Луганська, провулок
Матеріалами справи встановлено, що в порушення взятих на себе зобовязань за кредитним договором позичальником не сплачено кредит та відсотки, нараховані за користування кредитом.
Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно ст.546 ЦК України одним із видів забезпечення виконання зобовязання є неустойка.
У чинність ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
У відповідності з п.п.3.1-3.1.2. Кредитного договору, виконання позичальником зобовязань за кредитним договором (повернення кредиту, сплата процентів, користування ним, комісій, штрафних санкцій, інших платежів, передбачених цим Договором), забезпечується: укладеним
належним чином договорами забезпечення всім належним позичальнику майном та коштами, на які може бути звернення стягнення в порядку встановленому чинним законодавством України.
Отже, у зв'язку з невиконанням позичальником зобовязань, прийнятих ним за Кредитним іре
договором, у позивача виникло право на звернення стягнення на предмети іпотеки, а саме земельні ділянки, що належать на праві приватної власності відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та які є забезпеченням кредитних зобовязань позичальника.
Статтею 575 Цивільного кодексу України визначено, що іпотекою є застава нерухомого
майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Відповідно до ст.589 Цивільного Кодексу України, у разі не виконання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок - : т
предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязань, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше встановлено договором.
На підставі п.2 ст. 590 Цивільного кодексу України банк набуває право звернення стягнення на предмет застави у випадку, якщо зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (час), якщо інше не встановлено договором. -
Станом на момент розгляду справи, зобовязання, що походять з Кредитного договору, позичальником не виконано.
Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення боржником №¦
основного зобовязання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких не передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом _ ; ¦
порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.
На підставі ч. 1, ст. 33 Закону «Про іпотеку» у випадку невиконання або неналежного
виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель не позбавляється можливості звернутися в будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. ч.З ст. 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотеко держателю не перешкоджає здійснювати свої права, визначені статтею 12 цього Закону, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки.
На підставі викладеного, суд вважає, що позивач на підставі п. 2.1.4, п.2.1.6. п. 4.1 Договорів іпотеки від 02.12.2010 року отримав право у випадку невиконання основного зобовязання позичальником звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки.
У порядку, передбаченому п. 4.6 Договорів іпотеки від 02.12.2010 року встановлено право позивача на звернення стягнення на предмет іпотеки, на підставі рішення суду чи виконавчого напису нотаріуса реалізація предмету іпотеки здійснюється шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.
Між тим, суд вважає, що до правовідносин, що склались між сторонами необхідно також застосувати Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року зі змінами та доповненнями від 12 лютого 2015 року.
Відповідно до преамбули Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», цей Закон визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.
В пункті 5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» №405/2014 від 14 квітня 2014 року, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.
На виконання цього Закону 30 жовтня 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1053-р, яким було затверджено Перелік нанесених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно даного Розпорядження м.Луганськ входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.
Згідно ст.1 Закону України «Про боротьбу із тероризмом» район проведення антитерористичної операції це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.
Згідно Наказа керівника Антитерористичного центру при СБУ №33/6/а від 07 жовтня 2014 року «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», відповідно до якого районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень).
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі ОСОБА_1В, ОСОБА_2 зареєстровані та постійно проживають у м. Луганськ, тобто постійно проживають у зоні АТО, а тому на них розповсюджуються норми Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року. Будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідачі мають інше житло суду не надано.
Відповідно до ст.9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам - суб'єктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об'єкти), статей 41, 43-47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України «Про іпотеку».
Відповідно до ст.11 Прикінцевих та перехідних положень визначено, що термін дії Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення. Даний Закон набрав чинності з 15 жовтня 2014 року.
Таким чином, суд приходить до висновку, що до даних правовідносин необхідно застосувати мораторій передбачений вищенаведеним Законом.
Проте з огляду на статтю 11 вказаного Закону він носить тимчасовий характер та дієна період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення, за своїм змістом закон визначає, що саме за певних умов та протягом певного проміжку часу зупиняється дія статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки ) Закону України «Про іпотеку», тому суд приходить до висновку, що застосування цього Закону має відбуватись на стадії виконання судового рішення у даній справі, та враховуючи норми цього Закону, а також керуючись ст. 217 ЦПК України, суд вважає за необхідне відстрочити виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та встановлення способу реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на аукціоні (публічних торгах) за ціною, визначеною субєктом оціночної діяльності до закінчення мораторію передбаченого Законом.
У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів ОСОБА_1В, ОСОБА_2В на користь ПАТ «Банк «Київська Русь» сплачені останнім та документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі по 1827 грн. з кожного.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 223-233 ЦПК України, cуд
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити повністю.
Земельні ділянки, що розташовані за адресою:
- Луганська область, Станично - Луганський район, смт. Станиця Луганська, провулок
Заставною вартістю у розмірі 2 546 699,00 (два мільйони пятсот сорок шість тисяч шістсот девяносто девять ) грн.
Встановити спосіб реалізації предмета іпотеки за договором іпотеки від 02 грудня 2010 року посвідченим приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 3399, в межах виконавчого провадження шляхом продажу на аукціоні (публічних торгах) за ціною, визначеною субєктом оціночної діяльності.
Земельні ділянки, що розташовані за адресою:
- Луганська область, Станично - Луганський район, смт. Станиця Луганська, провулок
Заставною вартістю - у розмірі 2 378 489,00 ( два мільйони триста сімдесят вісім тисяч чотириста вісімдесят девять) грн.
Встановити спосіб реалізації предмета іпотеки за договором іпотеки від 02 грудня 2010 року, посвідченим приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованим в реєстрі за № 3416, в межах виконавчого провадження шляхом продажу на аукціоні (публічних торгах) за ціною, визначеною субєктом оціночної діяльності.
Відстрочити виконання цього рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки та встановлення способу реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на аукціоні (публічних торгах) за ціною, визначеною субєктом оціночної діяльності на період дії Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», від 02 вересня 2014 року № 1669-VIII із змінами та доповненнями, внесеними Законом України від 12 лютого 2015 року за №189-VIII.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: