Справа №463/982/15-ц
Провадження №2-о/463/29/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Головатого Р.Я.

при секретарі судових засідань Миличук У.Р.

з участю заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_2, заінтересована особа: Личаківський районний відділ у АДРЕСА_3 Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про встановлення факту постійного проживання в Україні, -

встановив:

заявник звернулася в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити той факт, що ОСОБА_2 постійно безперервно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року, зокрема з 13 серпня 1970 по 24 серпня 1991 та встановити факт її постійного безперервного проживання на території України станом з 13 липня 2003 року по теперішній час, зокрема протягом останніх п'яти років

Заяву мотивує тим, що народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Львові, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 7930. Відтоді вона з батьками проживали у АДРЕСА_1, а також вона відвідувала школу № 6, що підтверджується свідоцтвом про восьмирічну освіту. З 06 квітня 1986 року по 08 квітня 1994 року заявник постійно мешкала з батьками у будинку АДРЕСА_2, про що є запис у Будинковій книзі. Крім того до 1993 року заявник отримала освіту та працювала у місті Львові. Зокрема, з 1987 по 1992 рік вона навчалася у Львівському політехнічному інституті, про що є відповідний запис у Свідоцтві про присвоєння кваліфікації та Трудовій книзі.

Після цього з 24.09.1992 по 06.09.1993 заявник працювала інженером-математиком у Будівельному управління № 52 «ГАЛБУД».

Після укладення шлюбу 28 серпня 1993 року з метою об'єднання сім'ї з її чоловіком, ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2 у Білорусії), який станом на той час проходив військову службу у Російській Федерації, заявник виїхала до м.Краснодар, Російська Федерація, де проживала з квітня 1994 року та за таких умов була вимушена набути громадянство Російської Федерації, та отримати паспорт громадянина РФ.

Однак, з ініціативи заявника, вони з чоловіком вирішили переїхати на постійне місце проживання до м.Львова, де проживають і на даний час на підставі тимчасової посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_2.

В підтвердження факту постійного проживання з 17 липня 2003 року у АДРЕСА_3 підтверджується записами у Трудовій книжці за цей період.

Оскільки батьки заявника та її донька, ОСОБА_6, є громадянами України, заявник також прагне знову набути громадянство України та отримати паспорт громадянина України, просить заяву задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_2 заяву підтримала, дала пояснення, аналогічні вищенаведеним, просить встановити факт, її постійного безперервного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, зокрема з 13 серпня 1970 по 24 серпня 1991 та встановити факт її постійного безперервного проживання на території України станом з 13 липня 2003 року по теперішній час, зокрема протягом останніх п'яти років.

Представник заінтересованої особи Личаківського РВ у АДРЕСА_3 ГУ ДМС України у Львівській області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений лалежним чином, причин неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення заявника, покази свідків, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Питання набуття громадянства регулюються Законом України «Про громадянство України», Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України» з наступними змінами.

Відповідно до статті 3 вказаного Закону України, громадянами України є, зокрема, усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України, тобто 24 серпня 1991 року постійно проживали на території України та особи, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України»: 13 листопада 1991 року проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Згідно з п. 8 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, для встановлення належності до громадянства України відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає до відповідного управління Міністерства внутрішніх справ документи згідно з переліком, зазначеним у п. 8 цього Порядку, зокрема рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Відповідно до п.45 вищевказаного порядку для прийняття до громадянства України особа (за винятком іноземців та осіб без громадянства, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні; які перебувають у шлюбі з громадянином України понад два роки та отримали дозвіл на імміграцію; які отримали дозвіл на імміграцію та перебували з громадянином України понад два роки у шлюбі, що припинився внаслідок його смерті; які отримали дозвіл на імміграцію відповідно до пункту 1 частини третьої статті 4 Закону України "Про імміграцію" і перебувають з громадянином України понад два роки у шлюбі або перебували з громадянином України понад два роки у шлюбі, що припинився внаслідок його смерті; які мають визначні заслуги перед Україною та прийняття яких до громадянства України становить державний інтерес для України) подає такі документи: а) заяву про прийняття до громадянства України (в двох примірниках); б) три фотокартки (розміром 35 х 45 мм); в) один із таких документів: - декларацію про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства; - зобов'язання припинити іноземне громадянство - для іноземців. Іноземці, які перебувають у громадянстві (підданстві) кількох держав, подають зобов'язання припинити громадянство (підданство) цих держав. Подання зобов'язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України; - заяву про зміну громадянства - для іноземців, які є громадянами держав, міжнародні договори України з якими передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України; г) один із таких документів: - документ, що підтверджує безперервне проживання особи на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років, - для особи, яка в'їхала в Україну іноземцем (копія паспортного документа); - документ, що підтверджує безперервне проживання особи на законних підставах на території України протягом останніх трьох років, разом із документом, який підтверджує, що особа в'їхала в Україну особою без громадянства, - для особи, яка в'їхала в Україну особою без громадянства (копія паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року, або копія проїзного документа особи без громадянства, або копія посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон).

Як вбачається з копії паспорта громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у АДРЕСА_3 (а.с.5), що підтверджується також копією свідоцтва про народження заявника (а.с.15) та копією свідоцтва про шлюб (а.с.16).

В період з 1987 по 1992 роки заявник навчалася у Львівському політехнічному інституті, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.31).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що знайома з заявником з народження, разом ходили в дитячий садочок та школу. Після одруження заявник виїхала в Російську Федерацію, однак близько десяти років тому повернулася на Україну.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9 суду пояснили, що знайомі з заявником з 1987 року, так як вчилися разом у Політехнічному інституті в період з 1987 по 1992 роки. Після закінчення інституту, приблизно у 1992-1993 році заявник вийшла заміж та виїхала в Російську Федерацію, звідки повернулася близько 10 років назад.

07.07.2003р. ОСОБА_2 прийнята на облік на постійне проживання у АДРЕСА_3 (а.с.8) та 13.07.2005 року їй видана тимчасова посвідка на постійне проживання у АДРЕСА_3 (а.с.17).

15.07.2003 року заявник прийнята на посаду програміста в ТзОВ «Алан» у м.Львові, де працювала до 31.08.2004р. (а.с.34). В період з 01.09.2004р. по 30.06.2005р. працювала в Україні в ТзОВ Науково-технічне підприємство «Десис» (а.с.35), з 01.06.2005р. по 04.02.2013р. - в ТзОВ аудиторська фірма «Львівське агентство аудиту та консультацій», 05.02.2013р. прийнята на посаду бухгалтера в ПП «Львівбудінвест» (а.с.36), де працює і на даний час.

Оцінивши зібрані докази, враховуючи вищенаведене суд вважає встановленим той факт, що ОСОБА_2 постійного безперервного проживання на території України з народження ІНФОРМАЦІЯ_3 та станом на 24 серпня 1991 року, а також факт її постійного безперервного проживання на території України з липня 2003 року по теперішній час, зокрема протягом останніх п'яти років, а тому заяву слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 212-214, 256, 259 ЦПК України,-

вирішив:

заяву задовольнити.

Встановити той факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 постійно безперервно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року, зокрема з ІНФОРМАЦІЯ_3 по 24 серпня 1991 року

Встановити той факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 постійно безперервно проживала на території України з липня 2003 року по теперішній час, зокрема, протягом останніх п'яти років.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м.Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Р.Я. Головатий