АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 621/3223/14-ц Головуючий І інстанції - Вельможна І.В.
Провадження: 22-ц/790/5455/15 Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Бездітка В.М.,

суддів - Довгаль А.П., Коваленко І.П.,

за участю секретаря - Сашко Я.С.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 05 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Служба у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області, Опікунська рада Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області про поновлення батьківських прав, -

встановила:

У листопаді 2011 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 06 січня 2012 року рішенням Зміївського районного суду Харківської області її було позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, причиною позбавлення батьківських прав стало те, що вона не займалася вихованням дитини, вела аморальний спосіб життя, не працювала. Проте, на теперішній час вона суттєво змінила своє життя, позбулася шкідливих звичок, за місцем проживання характеризується позитивно, перебуває у цивільному шлюбі. Крім того, регулярно цікавиться успіхами сина в навчанні, його станом здоров'я, відвідує сина в школі. У 2012 році прийняла у спадщину квартиру, привела в належний стан житлово - побутові умови.

Просила поновити її у батьківських правах стосовно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 05 червня 2015 року позов ОСОБА_2задоволено. Поновлено ОСОБА_2 у батьківських правах відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Не погоджуючись, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, що мають значення, порушення судом норм матеріального права і процесуального права. В обґрунтування скарги зазначено, що висновок Комісії з питань захисту прав дитини Зміївської РДА було складено поверхнево, не були взяті до уваги необхідні факти, а саме: мати продовжує протиправну поведінку відносно хлопчика, матеріально дитину не забезпечує, заборгованість по аліментам не сплачує, дитина не має з вини ОСОБА_2 нормального житла, дитина хворіє на протязі пів року мати дитину не навідує, не поздоровляє з святами та інше, мати влаштовує своє особисте життя, але жодним чином не цікавиться здоров'ям хлопчика, його життям.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції врахував наявність письмового висновку органів опіки та піклування про можливість поновлення батьківських прав ОСОБА_2, належну поведінку позивача та відсутність обставин, які стали підставою для позбавлення батьківських прав у минулому, а саме аморальний спосіб життя, зловживання спиртними напоями, наркотичними засобами, ставлення матері до дитини, умови проживання та забезпечення позивача, думку дитини - ОСОБА_3 та прийшов до висновку про те, що поведінка позивача, її наміри та почуття до сина, мають змогу забезпечити малолітньому ОСОБА_3, почуття любові та поваги, гармонійний розвиток, атмосферу моральної забезпеченості.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

По справі встановлено, що рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 06.01.2012 року ОСОБА_2 було позбавлено батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 9-11, 12/.

Підставою для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, було те, що вона вела аморальний спосіб життя, зловживала спиртними напоями, вживала наркотичні засоби, в стані алкогольного сп'янінння вчиняла сварки та бійки, що негативно впливало на фізичний та духовний розвиток дитини.

Висновком Комісії з питань захисту прав дитини Зміївської районної державної адміністрації Харківської області від 04 листопада 2014 року встановлено, що ОСОБА_2 позбулась шкідливих звичок, проживає у громадянському стані з ОСОБА_4, веде разом з ним спільне господарство. Під час обстеження, 22 жовтня 2014 року, житлово - побутових умов її проживання було встановлено, що умови для проживання відповідають санітарним та технічним нормам, а саме: в квартирі встановлено індивідуальне газове опалення, є системи електро, водопостачання та водовідведення, в наявності все необхідні меблі, побутова техніка та предмети побуту. Зі слів ОСОБА_2 вона працює реалізатором в м. Харкові, середньомісячний дохід становить 2000 грн. /а.с. 19-20/.

Згідно даних довідки № 393/02-19 від 30 березня 2015 року, виданої Бірківським сільським головою, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована та проживає на території Бірківської сільської ради в АДРЕСА_1, з дня народження. За останній час за місцем проживання характеризується позитивно, працює, з повагою ставиться до людей похилого віку. В квартирі, де мешкає та зареєстрована, відновлено водопостачання, водовідведення та газопостачання. До виконкому сільської ради скарг на поведінку ОСОБА_2 не надходило.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 /а.с. 13, 14/.

22 березня 2014 року комісією у складі депутата Бірківської сільської ради ОСОБА_5, сусідів ОСОБА_6, ОСОБА_7 обстежено умови проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, та встановлено, що ОСОБА_2 проживає у 2-кімнатній приватизованій квартирі. У квартирі зроблено косметичний ремонт кімнати, та частково не закінчений ремонт другої кімнати та кухні, замінено вікна, кімнати мебльовані, мають килимове покриття. Заборгованість за комунальні послуги відсутня, відновлено газо та водопостачання. На даний час ОСОБА_2 позбулася шкідливих звичок, проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_4., веде разом з ним спільне господарство /а.с. 16/.

Згідно характеристики ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, хлопець навчається у 4 класі Бірківської ЗОШ І-ІІІ ступенів, має середній рівень знань. Вихованням дитини займається батько ОСОБА_1, який відвідує батьківські збори, забезпечує необхідними шкільними речами, цікавиться успіхами та поведінкою сина. Мати хлопця на протязі останніх двох років шукає зустрічей з сином поблизу школи та під час шкільних перерв. Хлопець радіє, побачивши маму /а.с. 17/.

З копії довідки Зміївської районної поліклініки вбачається, що ОСОБА_2 на психіатричному і наркологічному обліку не знаходиться /а. с. 18/.

Відповідно до ч. 1 ст.10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно з ч.1 ст. 179 цього ж Кодексу предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 4 ст. 169 СК України суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

Доводи апеляційної скарги про те, що відсутні будь-які докази, що свідчать про зміну поведінки ОСОБА_2, ухилення від матеріального забезпечення дитини, сплати аліментів, виконання рішення суду про вселення малолітнього спростовуються матеріалами справи. Позивач цікавиться життям дитини, бажає з дитиною спілкуватися та виховувати сина.

На даний час ОСОБА_2 позбулась шкідливих звичок, проживає у громадянському стані з ОСОБА_4, веде разом з ним спільне господарство, умови для проживання відповідають санітарним та технічним нормам, працює, на психіатричному і наркологічному обліку не знаходиться. Докази до того, що позивач веде аморальний спосіб життя, який шкідливо впливає на дитину, у справі відсутні.

Таким чином, висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування рішення при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 05 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий -

Судді -