Справа № 161/2585/15-ц
Провадження № 2/161/1496/15
У Х В А Л А

01 квітня 2015 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

при секретарі Соколовій К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права особи на частку у спільному майні,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4 про припинення права особи на частку у спільному майні. В обгрунтування заявленого позову посилаються на те, що їм на праві спільної сумісної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: м. Луцьк, вулиця Кравчука, 4/121. Вказана квартира була набута шляхом приватизації, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 13.11.2008 року. Відповідно до вказаного свідоцтва нерухомість належить на праві спільної сумісної власності. Отже, оскільки будь-якої домовленості між ними, як співвласниками відносно розміру часток у праві власності на нерухомість, чи рішення суду з даного приводу немає, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними та становить по 1/4. На даний час спільне з ОСОБА_4 проживання та користування однією квартирою є неможливим, з огляду на що вважають за необхідне ставити питання про примусове припинення права його власності з присудженням в рахунок цього грошової компенсації. Поняття незначна частка є оціночним та підлягає встановленню у кожному конкретному випадку.

Так, відповідач є власником 1/4 частки спірної квартири. Вважають, що в світлі того, що вони є власниками 3/4 частин квартири, що значно перевищує розмір частки ОСОБА_4, частку відповідача можна вважати незначною.

Однак, для того, щоб встановити чи можливий виділ цієї частки в натурі, вважають за необхідне провести судову будівельно-технічну експертизу, за результатами якої визначити чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва виділити частку з об'єкту нерухомого майна відповідно до частки співвласника. Тобто неподільною є річ, яка під час поділу або виділу втрачає своє цільове призначення.

Оскільки квартира обладнана лише одним входом, санвузлом та кухнею, а також кількість житлових кімнат не відповідає кількості співвласників, очевидно, що під час проведення її поділу на окремі частини, або виділу частки в натурі (при цьому без проведення необхідних переобладнань) буде втрачено житлове призначення вказаної нерухомості, а тому вважають, що спірна квартира є неподільною річчю. Також зазначають, що в них із відповідачем склались такі сімейні відносини та обставини, які в подальшому унеможливлюють спільне проживання в одному помешканні.

В першу чергу звертають увагу, що відповідач не бере жодної участі в утриманні квартири, в тому числі ні в оплаті рахунків за комунальні послуги, ні у витратах на поточні ремонти, тощо, хоча такий його обов'язок, як власника закріплено нормами чинного законодавства. Так, вони самостійно оплачуть всі рахунки за комунальні послуги протягом останніх 15 років. Будь-які ремонтні роботи у самій квартирі, вони здійснють самостійно. Ними було проведено ряд ремонтних робіт на суму близько 100 000 грн., однак, у зв'язку з тим, що це робилось протягом тривалого часу, частина чеків не збереглась, однак з того що залишилось вбачається, що ними було витрачено понад 50 000,00 грн., що також є величезною сумою для їхньої родини. Усім цим, кухонним приладдям, меблями, побутовою технікою користується і відповідач.

Окрім цього, він є досить агресивним та в моменти нападів його некерованої злості, в них виникає страх за своє життя та здоров'я. Вони замикаються в кімнаті та бояться вийти. Він постійно ображає всіх, вживає лайливі слова та нецензурні вирази. Їм вже соромно з'являтись у дворі та перед сусідами, які постійно обговорюють те, що чують за їхніми дверима. Відповідач постійно говорить, що бажає смерті та, що отруїть їжу, а враховуючи те, що готують в одній кухні та в них спільний холодильник, навіть поїсти спокійно не можуть, без страху за своє здоров'я. Окрім цього, оскільки спільно користуються такими приміщеннями, як коридор, ванна та санвузол, варто зазначити, що відповідач абсолютно після себе не прибирає, навіть коли ходить до туалету, що створює нестерпні умови проживання для інших мешканців.

Позивач ОСОБА_2 є важко хворою людиною (гіпертонічна хвороба, дифузний кардіосклероз, склероз аорти та варикозна хвороба обох ніг). В квітні цього року вона перенесла дуже складну операцію по видаленню частини кишківника. Невід'ємною частиною лікування та підтримки нормальної життєдіяльності її організму для хоча б недопущення прогресування хвороби є повний спокій та відсутність стресів. В такій домашній обстановці атмосфера не те, що не сприяє одужанню, а скоріше навпаки, погіршує здоров'я. Знаючи це, ОСОБА_4 навмисно тероризує її, особливо, коли вона залишається в квартирі з ним наодинці. Лікарі, знаючи які нестерпні умови проживання які склались в квартирі, нагально рекомендують змінити обстановку, інакше дають несприятливий прогноз до життя.

Зазначені конфліктні ситуації не один раз призводили до того, що змушені були викликати міліцію, побоюючись за своє життя. Ця обставина підтверджується копіями висновків з Луцького MB УМВС, повідомленням про проведення заходів профілактичного характеру, які, однак, не дали жодних позитивних результатів. Окрім цього, на підтвердження викладених обставин надаютьо також і характеристику відповідача за місцем його переважного проживання та перебування.

Також зазначають, що припинення права відповідача на частку в спільному майні не завдасть шкоди його інтересам. Так, відповідно до витягу з погосподарської книги №5 за 2011-2015 роки Мельницької сільської ради Ковельського району Волинської області відповідачу ОСОБА_4 на праві власності належить житловий будинок з усіма надвірними будівлями та спорудами за адресою с. Мирин, вулиця Мічуріна, 27, а отже він є забезпечений житлом.

У вказаному будинку відповідач проживав постійно в період часу з 2001 по 2010 роки. Протягом майже 10 років він не з'являвся у квартирі, не цікавився ними, їхнім побутом, ані житловим станом помешкання. Вказаний житловий будинок у с. Мирин знаходиться у житловому стані і наданий час, оскільки не зважаючи на періодичне навідування відповідача до квартири, основну масу свого часу він проводить все ж у селі у своєму будинку. У Луцьку він не з'являється по декілька місяців, може приїхати пожити тиждень та знову повернутись у село.

При цьому відповідач займає житлову кімнату, яку замикає на ключ, не дозволяє нікому туди заходити та не залишає ключів, хоча порядок користування житловими приміщеннями квартири не встановлено, тому вважають, що такі дії порушують їхні права як законних співвласників. Окрім цього, із вказаної кімнати постійно йде неприємний запах, що створює дискомфорт для інших мешканців. Навіть прибрати у цій кімнаті не дозволяє. Тому повинні жити постійно в умовах повної антисанітарії.

Також неодноразово в досудовому порядку намагалися вирішити дане питання з відповідачем, навіть звернулися з заявою до постійної комісії з питань прав людини, законності, боротьби із злочинністю, депутатської діяльності, етики та регламенту.

Відтак, на засіданні даної постійної комісії згідно витягу з протоколу № 146 від 02.10.20014 року було встановлено, що проживання в одній квартирі колишнього подружжя та їх дітей зумовлює різкий негативний психологічний стан, викликає порушення правила співжиття, сварки та конфлікти. Така ситуація є підґрунтям можливого заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеню чи вчинення інших правопорушень чи злочинів. Коміся дійшла висновку про необхідність окремого проживання. При свіпбесіді разом з комісією усі співвласники спірного помешкання дійшли згоди про сплату ОСОБА_4 відшкодування його частки в квартирі в розмірі 15 000 доларів і на це останній погодився.

Однак, коли прийшли до відповідача з даною пропозицію, він категорично відмовився від будь-якого відшкодування і досі не бажає покидати спірне житло, що в подальшому призводить до погіршення життя позивачів. З огляду на це, на сьогодні змушені звернутися з даним позовом до суду з метою захисту майнових та особистих немайнових прав. По даній справі вже була проведена судова будівельно-технічна експертиза на вирішення якої, були поставлені наступні питання:

- чи можливо і в яких варіантах виділ в натурі 1/4 частини квартири АДРЕСА_1?

- яка дійсна (ринкова) вартість 1/4 частини квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до висновку № 0-151 судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 161/16148/14-ц від 18.12.2014 року здійсненої Волинською торгово-промисловою палатою по першому питанню: розподіл в натурі квартири АДРЕСА_2 в частках 3/4 до 1/4 частини квартири (виділ 1/4 частини квартири) з метою обладнання окремих ізольованих квартир неможливий. По другому питанню: ринкова вартість 1/4 частини квартири АДРЕСА_2 становить 165 384 грн.

З огляду на вищевикладене та враховуючи висновок судової будівельно-технічної експертизи, вважають за можливе припинити право власності відповідача на його частку у будинку з присудженням грошової компенсації останньому в розмірі 165 384 грн., оскільки такий захід є необхідним для подальшого нормального проживання у своєму помешканні та не суперечитиме інтересам відповідача. Просять суд припинити режим спільної сумісної власності на 1/4 частку ОСОБА_4 у квартирі, яка знаходиться в м. Луцьку, вулиця Кравчука, 4/121. Припинити право власності ОСОБА_4 на 1/4 частину в квартирі, яка знаходиться в м. Луцьку, вулиця Кравчука, 4/121, шляхом визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/12 частину квартири, яка знаходиться в м. Луцьку, вулиця Кравчука, 4/121, ОСОБА_2 право власності на 1/12 частину квартири, яка знаходиться в м. Луцьку, вулиця Кравчука, 4/121, ОСОБА_3 право власності на 1/12 частину квартири, яка знаходиться в м. Луцьку вулиця Кравчука, 4/121. Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 грошову компенсацію за припинену його 1/4 частину у квартирі, яка знаходиться в м. Луцьку, вулиця Кравчука, 4/121 в розмірі 165 384 гривень.

Позивачі та їх представник в судовому засіданні заявлений позов підтримали з підстав викладених в позовній заяві. Просили позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заявлений позов не визнав та повністю заперечував, пояснив, що все це є надуманим.

В подальшому сторони в судове засідання не зявилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, подали до суду спільну заяву про визнання мирової угоди та саму мирову угоду. У спільній заяві вказують, що в провадженні суду знаходиться цивільна справа № 161/2585/ 15-ц за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права особи на частку у спільному майні. З метою врегулювання спору, на основі взаємних уступок, уклали мирову угоду, що додається до заяви. Просять визнати мирову угоду, на визначених умовах, а провадження у справі закрити.

За умовами мирової угоди:

1. Припинити режим спільної сумісної власності на 1/4 частку ОСОБА_4 у квартирі, яка знаходиться в м. Луцьку, вулиця Кравчука, 4/121.

2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частину квартири, що знаходиться в м. Луцьку, вулиця Кравчука, 4/121, належну ОСОБА_4.

3. Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/8 частину квартири, що знаходиться в м. Луцьку, вулиця Кравчука, 4/121, належну ОСОБА_4.

4. Підписанням даної мирової угоди сторони засвідчують сплату ОСОБА_1 та ОСОБА_3 грошову компенсацію ОСОБА_4 за його 1/4 частку в квартирі, яка знаходиться в м. Луцьку, вулиця Кравчука, 4/121, в розмірі 12 000 доларів США (дванадцять тисяч доларів США).

5. ОСОБА_4 зобов'язується виселитися з квартири, яка знаходиться в м. Луцьку, вулиця Кравчука, 4/121, протягом місяця з моменту підписання даної мирової угоди.

6. ОСОБА_4 зобов'язується знятися з реєстрації місця проживання в квартирі, яка знаходиться в м. Луцьку, вулиця Кравчука, 4/121, протягом тижня з моменту підписання даної мирової угоди.

7. Підписанням даної мирової угоди сторони підтверджують вищезазначений порядок припинення режиму спільної сумісної власності на 1/4 частку ОСОБА_4 у квартирі, яка знаходиться в м. Луцьку, вул. Кравчука, 4/121 та стверджують, що жодних претензій один до одного не мають.

8. Судові витрати у справі сторони залишаються за позивачами.

Наслідки закриття провадження у справі в зв'язку з укладення мирової угоди, передбачені ст.206 ЦПК України, їм відомі і зрозумілі

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, про затвердження мирової угоди, укладеної між сторонами з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона визнана судом.

Судом встановлено, що укладена між сторонами мирова угода не суперечить вимогам чинного законодавства, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вчинена в інтересах сторін, а тому підлягає визнанню.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що сторони з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок дійшли згоди щодо врегулювання спору шляхом укладення мирової угоди. При цьому укладена мирова угода не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, вчинена в інтересах обох сторін. А тому за таких обставин суд приходить до висновку про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати мирову угоду, укладену між сторонами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права особи на частку у спільному майні на наступних умовах:

- припинити режим спільної сумісної власності на 1/4 частку ОСОБА_4 у квартирі, яка знаходиться в м. Луцьку, вулиця Кравчука, 4/121.

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частину квартири, що знаходиться в м. Луцьку, вулиця Кравчука, 4/121, належну ОСОБА_4.

- визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/8 частину квартири, що знаходиться в м. Луцьку, вулиця Кравчука, 4/121, належну ОСОБА_4.

- підписанням даної мирової угоди сторони засвідчують сплату ОСОБА_1 та ОСОБА_3 грошову компенсацію ОСОБА_4 за його 1/4 частку в квартирі, яка знаходиться в м. Луцьку, вулиця Кравчука, 4/121, в розмірі 12 000 доларів США (дванадцять тисяч доларів США).

- ОСОБА_4 зобов'язується виселитися з квартири, яка знаходиться в м. Луцьку, вулиця Кравчука, 4/121, протягом місяця з моменту підписання даної мирової угоди.

- ОСОБА_4 зобов'язується знятися з реєстрації місця проживання в квартирі, яка знаходиться в м. Луцьку, вулиця Кравчука, 4/121, протягом тижня з моменту підписання даної мирової угоди.

- підписанням даної мирової угоди сторони підтверджують вищезазначений порядок припинення режиму спільної сумісної власності на 1/4 частку ОСОБА_4 у квартирі, яка знаходиться в м. Луцьку, вул. Кравчука, 4/121 та стверджують, що жодних претензій один до одного не мають.

- судові витрати у справі сторони залишають за позивачами.

Провадження у справі закрити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Ковтуненко