Справа № 443/2310/14 Головуючий у 1 інстанції: Галій О.Ф.
Провадження № 22-ц/783/4844/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Гриновця Б.М., Шашкіної С.А.

При секретарі: Жукровській Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 29 травня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування житлового будинку, визнання будинковолодіння та легкового автомобіля спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апелянт вважає, що ухвалу суду постановлено з порушенням норм процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Покликається на те, що вона у відповідності до законодавства усунула недоліки позовної заяви вказані в ухвалі суду про залишення позову без руху, а тому у суду не було правових підстав для визнання позовної заяви неподаною та повернення її.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню.

Визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не усунула у передбачений законом строк недоліки, які вказані в ухвалі Жидачівського районного суду Львівської області від 12 травня 2015 року, а саме не вказала ціну позову.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як він дійшов до нього з порушенням норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, спір має вимоги як немайнового характеру, так і майнового характеру, а саме визнання майна спільною сумісною власністю подружжя.

При зверненні до суду ОСОБА_2 сплатила судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру судовий збір стягується у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3-х розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч.2 ст. 6 цього ж Закону у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, звертаючись до суду з даним позовом про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, не мала можливості визначити ціну позову. У заяві про усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_2 вказала, що вартість незавершеного будівництвом житлового будинку на теперішній час не визначена, оскільки в позивача відсутні правовстановлюючі документи.

За правилами ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна, а у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності - дійсною вартістю нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Однак суддя суду першої інстанції, постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без руху, а згодом повертаючи її позивачу, на вказані положення та обставини справи уваги не звернув, дійшов передчасного висновку про наявність недоліків позовної заяви.

Більш того, суддею не було враховано вимоги ч.2 ст. 80 ЦПК України, якою чітко передбачено, що якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Таким чином колегія суддів вважає, що висновок судді суду першої інстанції щодо повернення заяви є необґрунтованим та не відповідає нормам діючого законодавства.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.4, 311, 313, 314 ч.1 п.2, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 29 травня 2015 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: