У х в а л а

іменем україни

15 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Січ» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою ОСОБА_3, поданою представником - ОСОБА_4, на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 16 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року публічне акціонерне товариство «Банк Січ» (далі - ПАТ «Банк Січ») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до умов генеральної угоди від 22 березня 2012 року приватне акціонерне товариство «Центр ділової авіації» (далі - ПрАТ «Центр ділової авіації») отримало кредитні кошти у розмірі 1 800 тис. грн. На забезпечення виконання умов цього договору банк 29 березня 2012 року уклав із ОСОБА_3 договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок АДРЕСА_1 та розташована під ним земельна ділянка, площею 0,08 га. У результаті неналежного виконання умов кредитного договору утворилася заборгованість, яку боржник та його поручитель, незважаючи на вимоги, не погасили.

Враховуючи викладене та з урахуванням уточнень позовних вимог, позивач просив у рахунок погашення кредитної заборгованості у розмірі 2 154 832 грн. 94 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу на прилюдних торгах.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 16 грудня 2014 року, позов ПАТ «Банк Січ» задоволено. У рахунок погашення заборгованості за кредитною угодою від 13 лютого 2011 року ПрАТ «Центр ділової авіації» перед ПАТ «Банк Січ» у сумі 2 154 832 грн. 94 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 942,8 кв. м, а також на земельну ділянку, площею 0,08 га за тією ж адресою, що належать ОСОБА_3, шляхом продажу на прилюдних торгах, встановивши початкову ціну для реалізації предмета іпотеки у розмірі 4 млн. грн. Розподілено судові витрати.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - просить скасувати судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, й закрити провадження у справі.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що у результаті неналежного виконання умов генеральної угоди від 13 лютого 2013 року за ПрАТ «Центр ділової авіації» утворилася заборгованість, розмір якої відповідачем, який є майновим поручителем, не спростовано та не погашено, що є підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Проте повністю з таким висновком судів погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судами встановлено, що 22 березня 2012 року між ПАТ «Банк Січ» та ПрАТ «Центр ділової авіації» було укладено генеральну угоду, відповідно до умов якої останній отримав кредитні кошти у розмірі 1 800 тис. грн.

На забезпечення виконання умов цієї угоди банк 29 березня 2012 року уклав із ОСОБА_3 договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок АДРЕСА_1 та розташована під ним земельна ділянка, площею 0,08 га.

Пред'являючи позов, ПАТ «Банк Січ» посилалось на те, що у результаті неналежного виконання ПрАТ «Центр ділової авіації» умов кредитного договору утворилася заборгованість, яку боржник та його поручитель, ОСОБА_3, незважаючи на вимоги, не погасили.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Отже, обов'язковою умовою для задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки є визначення розміру кредитної заборгованості.

Частиною 2 ст. 556 ЦК України встановлено, що до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Задовольняючи позов та звертаючи звернення стягнення на предмет іпотеки, суди послались на те, що відповідач, який є іпотекодавцем, не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором та не довів відсутності кредитної заборгованості, забезпеченої іпотекою.

Проте, суди не звернули уваги на те, що позичальник - ПрАТ «Центр ділової авіації», тобто боржник за основним договором, до участі у справі не залучений, а відповідач кредитний договір не укладав, не є стороною цього договору та не є позичальником. Розмір кредитної заборгованості визначається у спорі із позичальником.

Рішення суду у даній справі, зокрема в частині встановлення розміру заборгованості, впливає на права та обов'язки ПрАТ «Центр ділової авіації» як позичальника за кредитним договором та боржника, оскільки у разі виконання зобов'язання поручителем, він стане кредитором цього товариства та матиме право на стягнення заборгованості у розмірі, встановленому цим судовим рішенням.

У порушення вимог ст. ст. 33-35 ЦПК України суд першої інстанції не залучив до участі у справі ПрАТ «Центр ділової авіації» як боржника за основним договором, питання про права якого можуть бути вирішені судовим рішенням у даній справі.

Ураховуючи порушенням судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального законодавства та те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судами не встановлені, судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 338 ЦПК України, оскільки порушення закону допущені як районним судом, так і апеляційним, справа підлягає направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану представником - ОСОБА_4, задовольнити частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 16 грудня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська