Справа № 520/6546/15-ц
Провадження № 2/520/3472/15
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Прохорова П.А.,
при секретарі Кудіновій Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
Позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою, у якій, згідно останньої редакції позовних вимог посилаючись на укладений між сторонами договір позики та невиконання боргових зобовязань відповідачем, просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у розмірі, 4410000,00 грн.
В подальшому позивач уточнив свої вимоги та із врахуванням часткового виконання відповідачем його зобовязань, просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 3440000,00 грн., та зважаючи на надані відповідачем відомості про місцезнаходження відповідних грошових коштів встановити порядок виконання рішення за яким задоволення грошових вимог позивача має відбуватись шляхом списання на користь позивача грошових коштів з відкритих на імя відповідача банківських рахунків.
В судове засідання сторони не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав.
Відповідач за обставинами розгляду справи у судове засідання повторно не зявився, та не повідомив про поважні причини своєї неявки та разом з тим звернувся до суду з заявою про вирішення справи за його відсутності, позовні вимоги визнав.
Виходячи з наведеного суд, зважаючи на повторну неявку відповідача, керуючись ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, виходячи із відсутності заперечень щодо заочного розгляду справи зі сторони позивача, ухвалив розглядати справу у заочному порядку, на підставі наявних доказів, та постановити заочне рішення.
Так, з наданих суду доказів та пояснень вбачаються наступні обставини та кореспондуючі ним правовідносини.
28 квітня 2014 року між сторонами було укладено договір позики, згідно умов якої відповідач, ОСОБА_3, отримав від позивача у позику 210000,00 дол. США, та зобовязався повернути такі кошти через календарний рік до 28.04.2015 року, про що було складено відповідну розписку та договір позики.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Та на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1, ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних осіб в межах заявлених нами вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Виходячи з наведених обставин та правових положень суд доходить висновку про те, що час виконання грошового зобовязання відповідача настав 24.04.2015 року, однак відповідач такі зобовязання не виконав до тепер.
Так, відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, що не заперечувався відповідачем, розмір такої заборгованості має бути визначено у розмірі 3440000,00 грн. (що еквівалентно 160000,00 дол. США), та оскільки з викладених обставин справи вбачається порушення відповідачем майнових прав позивача, суд доходить висновку про необхідність задоволення вимог позову в цій частині.
Відповідно до положень ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, про що зазначає у рішенні.
Так, стаття 15 ЦК закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати: захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (ст. 13), споживачів (ст. 42), захист прав і свобод людини і громадянина судом, відповідними міжнародними судовими установами чи міжнародними організаціями (ст. 55).
Стаття 16 ЦК України визначає орієнтовний перелік способів судового захисту, що відповідно до аналізу положень такої статті не є вичерпним, оскільки ч. 2 допускає захист цивільного права або інтересу іншим способом, що встановлений договором або законом.
При цьому суд зазначає про те, що відповідно до положень ст. 124 Конституції України та ст. 14 ЦПК України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Згідно ч.4 ст. 31 ЦПК України, кожна з сторін має право вимагати виконання судового рішення в частині, що стосується цієї сторони.
Відповідно до положень ст.2 Закону України Про судоустрій та статус суддів, суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно ст. 7 того ж закону, кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.
Таким чином суд, приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідача, щодо обраного позивачем способу захисту його майнових прав, доходить висновку про можливість встановлення відповідного порядку виконання рішення.
Наведені висновки суду відповідають положенням ст. 13 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, відповідно до змісту якої, кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі, пропорційному до частини задоволених позовних вимог, в сумі 3654,00 грн.
Керуючись ст.ст. 88, 208, 212-215, 219, 224-226 ЦПК України, 509, 525, 526, 530, 625, 1046, 1047 ЦК України суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (НОМЕР_1 від 04.11.1996 року, виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області, РНОКПП: НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 3440000,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 (НОМЕР_1 від 04.11.1996 року, виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області, РНОКПП: НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 компенсацію судових витрат в розмірі 3654,00 грн.
Встановити порядок виконання цього рішення після набрання ним законної сили, відповідно до якого воно є підставою для звернення стягнення заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 в загальному розмірі 3440000,00 грн. шляхом звернення стягнення на грошові кошти, що зараховані на вкладні рахунки:
1. № 2630.6.062302.005 у Публічному акціонерному товаристві Банк Фінанси та Кредит відкритого на імя ОСОБА_3 на підставі договору - заяви № 328823/117199/3-15 про банківський строковий вклад (депозит) Нові гроші на 3 місяці в національній валюті від 13 січня 2015 року;
4. № 2630.8.062302.003 у Публічному акціонерному товаристві Банк Фінанси та Кредит відкритого на імя ОСОБА_3 на підставі договору - заяви № 328823/1526/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) Стандарт на 5 місяців в іноземній валюті від 11 грудня 2014 року;
в межах суми заборгованості.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом 10 днів після проголошення рішення.

Суддя П. А. Прохоров