АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3340/15 Головуючий 1 інст. - Вікторов В.В.
Справа № 642/1094/15-ц
Категорія: право власності Доповідач - Котелевець А.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Шаповал Н.М., Кіпенка І.С.,

за участю секретаря - Варюшичевої А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок,

в с т а н о в и л а:

В лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок.

На обґрунтування вказав, що на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 березня 2014 року встановлено факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з відповідачкою в період з 05 грудня 2007 року по 30 квітня 2013 року він.

На протязі 2005-2006 років за власні кошти він розпочав будівництво житлового будинку АДРЕСА_1. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2014 року за ним визнано право власності на даний житловий будинок літ. «Б-1» площею 102,6 кв. м. з відкритою верандою літ. «б» площею 33,2 кв. м. та надвірними будівлями: льохом літ. «В» площею 21,5 кв. м., гаражем літ. «З» площею 52,2 кв. м. з оглядовою ямою літ. «з» площею 5,5 кв. м., огорожею № 1-3, колодязем № 4.

Додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2014 року постановлено анулювати право власності ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_1

Посилаючись на те, що на даний час ОСОБА_3, з якою він деякий час проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу, заявляє претензії щодо цієї нерухомості, просив задовольнити позов та визнати за ним право власності вказане домоволодіння.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2015 року позов задоволено.

За ОСОБА_2 визнано право власності на житловий будинок літ. «Б-1» АДРЕСА_1 загальною площею 102,6 кв. м. з відкритою верандою літ. «б» площею 33,2 кв. м. та надвірними будівлями: льохом літ. «В» площею 21,5 кв. м., гаражем літ. «З» площею 52,2 кв. м. з оглядовою ямою літ. «з» площею 5,5 кв. м., огорожею № 1-3, колодязем № 4.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального, процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Зокрема зазначає, що спірне домоволодіння було побудовано її батьками - ОСОБА_5, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1. Право власності на дане домоволодіння належним чином зареєстровано за ОСОБА_6, вона є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, однак суд не залучив її до участі у справі в якості належної особи.

ОСОБА_2 в запереченнях на апеляційну скаргу просить залишити рішення суду першої інстанції без змін. Зокрема, зазначає, що подружжя ОСОБА_6 не були зареєстровані за адресою спірного будинку; технічний паспорт на будинок АДРЕСА_1 відсутній.

ОСОБА_3 з заявою про перегляд заочного рішення суду першої інстанції не зверталась, заперечень на апеляційну скаргу не надала.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції - судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції вважав доведеними вимоги ОСОБА_2 про будівництво спірного домоволодіння за власні кошти на протязі 2005-2007 років. Однак погодитись з таким висновком не можна, оскільки суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального, процесуального права.

Рішення повинно бути законним і обгрунованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 213 ЦПК України).

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вказані вимоги закону залишились роза увагою суду першої інстанції.

За правилами, встановленими ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Спірним є домоволодіння АДРЕСА_1.

Матеріали справи свідчать, що житловий будинок з вказаною адресою належав на праві власності ОСОБА_8 на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 23 грудня 2002 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бєсєдою О.Д. за реєстровим № 1-1145, зареєстрованого у Харківському міському бюро технічної інвентаризації 28 грудня 2002 року за реєстровим № 3581; та Договору купівлі-продажу, посвідченого 23 грудня 2002 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бєсєдою О.Д. за реєстровим № 1-1148, зареєстрованого у Харківському міському бюро технічної інвентаризації 28 грудня 2002 року за реєстровим № 3581.

27 серпня 2004 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Середенко Н.В. за реєстровим № 24332 посвідчено договір купівлі-продажу, за умовами якого ОСОБА_8 передав у власність ОСОБА_4 житловий будинок АДРЕСА_1 по провулку Смоленському, з відповідними надвірними будівлями, а саме: літньою кухнею літ. Б; льохом літ. В; гаражами літ. Д, літ. З; сараєм літ. Ж; навісом літ. И; огорожами № 2, № 3, № 7, № 8; водопроводом № 4; зливними ямами № 5, № 6; замощенням 1. Право власності ОСОБА_4 зареєстровано Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 13 серпня 2004 року за № 3581.

ОСОБА_4 перебував в юридичному шлюбі з ОСОБА_6, зареєстрованому 29 липня 1961 року Дзержинським районним бюро РАГС за актовим записом № 1099.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 08 липня 2011 року за ОСОБА_6 визнано право власності на житловий будинок літ. «Б-1» АДРЕСА_1 загальною площею 102,6 кв. м. з відкритою верандою літ. «б» площею 33,2 кв. м. та надвірними будівлями: льохом літ. «В» площею 21,5 кв. м., гаражем літ. «З» площею 52,2 кв. м. з оглядовою ямою літ. «з» площею 5,5 кв. м., огорожею № 1-3, колодязем № 4.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності право власності ОСОБА_6 належним чином зареєстровано за № НОМЕР_1.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2014 року за ОСОБА_2 визнано право власності на житловий будинок літ. «Б-1» АДРЕСА_1 загальною площею 102,6 кв. м. з відкритою верандою літ. «б» площею 33,2 кв. м. та надвірними будівлями: льохом літ. «В» площею 21,5 кв. м., гаражем літ. «З» площею 52,2 кв. м. з оглядовою ямою літ. «з» площею 5,5 кв. м., огорожею № 1-3, колодязем № 4.

Однак рішенням апеляційного суду Харківської області від 11 червня 2015 року заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2014 року скасовано та в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

За правилами, встановленими статтею 319 ЦПК України, рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла.

Спадкоємцем першої черги за законом є ОСОБА_1 (а. с. 101-108, 116).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції на це уваги не звернув та не залучив до участі у справі в якості належної особи ОСОБА_1

За таких обставин заочне рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2

Оскільки заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2015 року є передчасним, підстав для задоволення клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі до закінчення апеляційного розгляду за його апеляційною скаргою на заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08 липня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Виконавчого комітету Харківської міської ради, за участю третьої особи - Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області про визнання права власності, немає.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 2, 313, 314 ч. 2, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2015 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок - відмовити.

Рішення набирає чинності негайно і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді