АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5672/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Українець В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 квітня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді: Білич І.М.

Суддів: Поліщук Н.В., Рубан С.М.

при секретарі: Прохоровій В.С.

за участю : позивача ОСОБА_3

представника відповідача Мостовенко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 4 березня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Обслуговуючого кооперативу «Ветеранів» про стягнення коштів.

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до Обслуговуючого кооперативу «Ветеранів» про стягнення коштів. Свої вимоги мотивував тим, що за період членства в кооперативі ним витрачено на будівництво гаражного боксу 19 113 гривень, у тому числі 5 428 гривень на придбання будматеріалів для добудови боксу господарським способом. На його звернення до відповідача про повернення коштів, витрачених на будівництво гаражного боксу НОМЕР_1 в зв'язку з виключенням з членів кооперативу 21 квітня 2012 року відповідач повернув грошові кошти в розмірі 6 250 гривень, що були сплачені в 2008 році на демонтажні та монтажні роботи. Решта коштів в розмірі 12 563 гривні, витрачені на будівництво боксу не повернуто, а відтак позивач ставив питання про їх стягнення.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 4 березня 2015 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, де ставив питання про його скасування та постановлення нового про задоволення позову у повному обсязі. Вказуючи при цьому на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апелянт у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача апеляційну скаргу не визнав, заперечував проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб що з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Вказуючи на доведеність заявлених позовних вимог, позивач при зверненні до суду виходив з наявності у нього доказів а саме: накладної від 02 червня про придбання цементу марки М400 на суму 228 гривень; накладної від 13 червня про придбання цементу марки М500 на суму 80 гривень; накладної від 07 жовтня 2008 року про придбання цегли на суму 688 гривень; накладної від 08 червня 2006 року про придбання полоси, квадрату, арматури, кутника, листу 2 мм х/к, листу 4 мм рифленого, швелера з урахуванням послуги по їх порізці на суму 4432, 80 гривень; квитанції до прибуткового касового ордеру № 1976 від 10 січня 1993 року про сплату безповоротного вступного внеску в сумі 500 карбованців; квитанцій про сплату пайового внеску протягом 1993 - 1999 років.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову виходив з того, що надані позивачем накладні не свідчать про те чи були використані придбані позивачем за цими накладними матеріали саме для добудови гаражного боксу. Крім цього судом також вказувалось на те, що зазначені документи не містять у собі повної дати їх складання.

Зазначаючи також, що позивач не надав доказів про укладення між ним та відповідачем будь-яких угод за якими він зобов'язаний був витрачати власні кошти на придбання будівельних матеріалів та добудову гаражного боксу НОМЕР_1, а відповідач зобов'язаний був повернути витрачені ним кошти у певний строк. Надані квитанції про сплату пайових внесків не є доказами витрат позивача на придбання матеріалів для добудови гаражного боксу.

Хоча відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Крім цього, на думку суду, не є підставою для задоволення позову те, що позивач вважав протокол № 7 зборів уповноважених Гаражно-будівельного кооперативу «Ветеран» від 21 березня 2004 року про виключення його з членів кооперативу підробленим.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон який їх регулює.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою апелянт вказував на те, що суд не з'ясував обставини, щодо пайових внесків, сплачених ним за період членства в кооперативі та помилково не врахував, що пайові внески, сплачені позивачем, були витрачені на будівництво за проектом ярусного (п'ятиповерхового гаражу),у складі якого гаражний бокс НОМЕР_1 (за первинною нумерацією НОМЕР_1). А також, суд не витребував у відповідача довідку про пайовій фонд кооперативу та розмір в ньому паю позивача. Суд не пересвідчився в достовірності наданої відповідачем копії витягу з протоколу №7 зборів уповноважених ГБК «Ветеран» від 21 березня 2004 року, та не перевірив відомості викладені і ньому. А також не було з'ясовано обставини виключення позивача з членів кооперативу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для перегляду рішення суду першої інстанції, так як позовна заява позивача, яка була предметом розгляду не містила у собі підстав щодо повернення зазначених коштів як пайових внесків. Позивачем ставилось питання лише про повернення коштів які були витрачені ним на будівництво гаражного боксу. Також позовна заява не містила у собі вимог щодо вирішення питань пов'язаних з правомірністю виключення позивача з членів кооперативу ( враховуючи наявність двох протоколів за № 7 від 2004 року та № 9 від 2012 року) рішення зборів уповноважених.

Положення Статуту обслуговуючого кооперативу „Ветеранів" не містять у собі положень які б передбачали повернення коштів внесених членом кооперативу на будівництво гаражного боксу. При цьому Статутом врегулювані питання пов'язані з виключенням члена кооперативу з кооперативу за різних підстав, а відтак і наявність прав та обов'язків сторін, що виникають між ними після прийняття рішення про виключення.

Зазначене свідчить про те, що позивач не позбавлений можливості вирішити питання пов'язані з поверненням коштів у відповідності до положень Статуту з підстав виключення із членів кооперативу.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 4 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: