Справа № 484/994/15-ц
Провадження № 2/484/616/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2015 р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Мельничук О.В.

при секретарі - Голубковій Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Первомайську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про усунення перешкоджання у користуванні житлом , -

ВСТАНОВИВ:

17.03.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив усунути перешкоджання з боку ОСОБА_2 у його проживанні в належній їй 1/2 частині будинку АДРЕСА_1 шляхом його вселення у вказане житло. Зобов'язати ОСОБА_2 надати йому ключі від вхідної хвіртки до садиби та самого житлового будинку і житлового приміщення, призначеного для його проживання; відшкодування за рахунок ОСОБА_2 понесені ним судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за рішенням Первомайського міського суду Миколаївської області від 06.01.1999 року він був усиновлений ОСОБА_4 та ОСОБА_2 і з тих пір проживав разом із батьками в належній їм 1/2 окремій частині двоквартирного будинку АДРЕСА_1. У 2012 чи 2013 році шлюб між батьками був розірваний, батько обрав собі інше місце проживання, а ОСОБА_2 залишилась мешкати у вказаному будинку, також там залишився мешкати і він, але через погіршення стосунків, ОСОБА_2 заявила йому що не вважає його сином та вигнала з будинку. З тих пір він мешкає у будинку ОСОБА_5, за винятком періоду у 2013-2014 роках, коли він навчався на денній формі в Миколаївському університеті ім. В.О. Сухомлинського, а відповідач перешкоджає йому вселитись та мешкати в будинку.

В судовому засіданні позивач та його представники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 позов підтримали та просили його задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_7 позов не визнали та в його задоволенні просили відмовити, так як в 2012 році позивач пішов із спірного будинку за власною ініціативою, що він сам підтвердив в судовому засіданні, ніяких перешкод в проживання в будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 позивачу не винила. Більш того, на момент розгляду справи, вона не являється власником будинку.

В судовому засіданні ОСОБА_3 в задоволенні позову просив відмовити, так як 27.04.2015 року він купив у ОСОБА_2 будинок АДРЕСА_1 для проживання свої сім'ї, і він проти, щоб там мешкав позивач.

Суд вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Ст. 47 Конституції України передбачає, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Ст. 405 ч.1 ЦК України передбачає, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається яке на підставу своїх вимог і заперечень.

Із копії будинкової книги квартири АДРЕСА_1 (а.с.34-35) видно, що у вказаному будинку зареєстровані ОСОБА_4 з 28.09.1995 року, ОСОБА_2 з 28.09.1995 року та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 25.11.2010 року. З копії договору купівлі-продажу квартири (а.с.28-29) видно, що ОСОБА_2 27.04.2015продала належну їй на підставі договору про поділ майна подружжя, посвідченого Цихонею В.А. приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області 25.11.2014 року квартиру АДРЕСА_1, яка складається із двох кімнат загальною площею 70,8 м.кв, жилою площею 26 м.кв. ОСОБА_3. Із копії довідки Миколаївського національного університету ім. В.О. Сухомлинського від 17.04.2014 року ( а.с.8) видно, що ОСОБА_1 навчається на денній формі з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року, а із довідки того ж університету від 29.05.2015 року (а.с.53) видно, що ОСОБА_1 навчається на заочній формі навчання і термін навчання: 01.02.2015 року - 30.06.2018 року. Із наведеного видно, що ОСОБА_2 була власницею квартири АДРЕСА_1 з 25.11.2014 року по 27.04.2015 року. Із пояснень позивача та його представника ОСОБА_5 видно, що ОСОБА_1 у спірному будинку не проживає з осені 2012 року, а згідно вищевказаних довідок Миколаївського національного університету ім. В.О.Сухомлинського позивач навчався на денній формі з 01.09.2013 року по 01.02.2015 року.

На підставі викладеного, суд знаходить, що даними в судовому засіданні поясненнями свідка ОСОБА_9 - голови квартального комітету, яку суд вважає незацікавленою в результаті розгляду даної справи, підтверджено те, що на час пред'явлення даного позову відповідач перешкоджала позивачу користуватись квартирою АДРЕСА_1, а тому позовні вимоги в частині зобов'язання ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у проживанні в квартирі АДРЕСА_1 необхідно задовольнити.

Враховуючи, що на час винесення рішення відповідач не являється власником спірного житла, то в задоволенні позовних вимог пред'явлених до неї в частині вселення позивача в спірну квартиру та вручення йому ключів від вказаної квартири, необхідно відмовити.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 243,60 грн. понесених ним витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 214, 215, 294-296 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у проживанні в квартирі АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60 грн. судового збору.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: