АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 754/3200/15-ц Головуючий у 1-ій інстанції - Бабко В.В.
Апеляційне провадження Доповідач - Іванченко М.М.
№22-ц/756/7330/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Іванченка М.М.

суддів: Желепи О.В., Рубан С.М.

при секретарі: Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом управління пенсійного фону України в Деснянському районі м. Києва до ОСОБА_2 про стягнення боргу

за апеляційною скаргою управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва

на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15 квітня 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення надмірно виплачених коштів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що УПФ України у Деснянському районі м. Києва під час проведення інвентаризації пенсійних справ виявлено відсутність рішення апеляційної інстанції в справах по яким здійснено перерахунок пенсії, згідно рішень суду про зобов'язання управління провести перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні за календарний рік, що визначався згідно зі ст.ст. 40, 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь УПФ України в Деснянському районі м. Києва суму надміру виплачених коштів в розмірі 1058 грн. 46 коп.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 15 квітня 2015 року у задоволені позову УПФ України в Деснянському районі м. Києва до ОСОБА_2 про стягнення надмірно виплачених коштів - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції УПФ України в Деснянському районі м. Києва подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15 квітня 2015 року та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Посилається на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи. Так, апелянт зазначає, що нормою ст.1215 ЦК України визначено чіткі умови, за яких пенсії не підлягають поверненню а саме: виплата проведена добровільно; виплата не була наслідком рахункової помилки, а також не містить недобросовісності з боку набувача.

Представник позивача та відповідач у судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача05 жовтня2015 року до суду надійшло клопотання про слухання справи за відсутності його представника. Тому колегія суддів вважає можливим розглядати справу за відсутності осіб, що не з'явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФ України в Деснянському районі м. Києва відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

За період з 08 травня 2014 року по 31 травня 2014 року УПФ України в Деснянському районі м. Києва ОСОБА_2 виплачені кошти у розмірі 1058 грн. 46 коп.

04 грудня 2014 року УПФ України в Деснянському районі м. Києва направило претензію ОСОБА_2 в якому просить добровільно сплати надмірно сплачені кошти у розмірі 1058 грн. 46 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що УПФ України в Деснянському районі м. Києва було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 згідно з постановою Деснянського районного суду м. Києва від 07 лютого 2011 року про зобов'язання Управління провести перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні за календарний рік, що визначався згідно зі ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Копія постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2012 року, якою була скасована постанова Деснянського районного суду м. Києва від 07 лютого 2011 року, своєчасно отримана позивачем не була, тоді як саме Управлінням ПФУ у Деснянському районі м. Києва подавалась апеляційна скарга на рішення суду, а отримана була 08 травня 2014 року. За таких обставин суд першої інстанції вважав, що позивачем у встановленому законом порядку не доведено рахункову помилку, яка відбулася з причин відсутності постанови київського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2012 року, внаслідок чого відповідачу було надміру виплачено кошти.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що сумлінність поведінки одержувача коштів ОСОБА_2 презумуються, та у зв'язку з тим, що позивачем не доведено, що перерахування пенсії сталося з причин, пов'язаних з технічною помилкою або що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Правовою позицією Верховного Суду України 22 січня 2014 року за результатами розгляду справи №6-151цс13 визначено, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат, встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

Крім того правовою позицією Верховного Суду України від від 02 липня 2014 року за результатами розгляду справи №6-91цс14 визначено, що до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України вказані правові позиції є обов'язковими для застосування судом.

А тому, колегія суддів вважає, що немає підтвердження фактів недобросовісної поведінки відповідача чи фактів зловживань, які відповідно до ст. 60 ЦПК України повинен довести позивач. Посилання представника УПФУ в Деснянському районі м. Києва про наявність підстав, передбачених ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення», для стягнення з відповідача безпідставно отриманої пенсії є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про те, що пенсія виплачувалась відповідачу не добровільно, а на підставі рішення суду є неправомірні, тому відсутні підстави для застосування ст. 1215 ЦК України, колегія суддів також вважає необґрунтованими, оскільки з матеріалів справи вбачається, що постанова Київського апеляційного адміністративного суду про скасування постанови Деснянського районного суду м. Києва від 07 лютого 2011 року була прийнята 18 травня 2012 року за апеляційною скаргою Управління, а переплата пенсії виникла за період з 08 травня 2014 року по 31 травня 2014 року.

Крім того, позивачем не надано обґрунтованих розрахунків, з яких можливо дійти висновку, що кошти у розмірі 1058 грн. 46 коп. становлять саме різницю між розміром пенсії, яка виплачувалась позивачу на підставі судового рішення, яке не набуло законної сили, та пенсії, яка була перерахована у зв'язку зі скасуванням зазначеного рішення. За таких обставин відсутні підстави вважати, що вказана виплата проведена не добровільно.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла до висновку про відсутність правових підстав для скасування рішення суду та задоволення позову, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів в сумі 1058 грн. 46 коп., які є пенсійною виплатою, як і не встановлено наявності рахункової помилки, то відповідно до вимог ст. 1215 ЦК України зазначена сума поверненню не підлягає.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, і на законність оскаржуваного рішення не впливають.

Тому колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, відповідає вимогам матеріального та процесуального права, внаслідок чого підстав для його скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів -

У Х ВА Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15 квітня 2015року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: