Номер провадження: 22-ц/785/3995/15
Головуючий у першій інстанції Васильків О. В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Драгомерецького М.М.

суддів: Панасенкова В.О.,

Парапана В.Ф.,

при секретарі: Добряк Н.І.,

за участю: представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на рішення Київського районного суду м.Одеси від 24 лютого 2015 року за позовом ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_5 про стягнення страхового відшкодування та відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

22 серпня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовною заявою, яку у подальшому уточнив, до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_5 про стягнення страхового відшкодування та відшкодування шкоди.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 27.11.2012 року ОСОБА_5, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по пр-ту. Маршала Жукова в м. Одесі, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожніх умов, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням позивача ОСОБА_3. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Київського районного суду м. Одеси від 21.01.2013 року по справі №1512/16753/2012, ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ«УПСК».

Відповідно до висновку № 1750 експертного автотоварознавчого дослідження визначення вартості матеріальної шкоди, спричиненої власнику транспортного засобу, складеного 30.05.2013 року, вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику «Chevrolet Niva 3НГ» р/н НОМЕР_3, 2010 року випуску, пошкодженого в результаті ДТП, станом на 27.11.2012 року визначається розміром 21 077,81 гривень.

З платіжного доручення № від 16.05.2013 року вбачається, що ПрАТ«УПСК» перерахувало позивачу відшкодування у розмірі 6 390,20 гривень, а відповідно до платіжного доручення № від 22.10.20144 року ПрАТ«УПСК» перерахувало позивачу відшкодування у розмірі 6 401,37 гривень.

Оскільки відповідач ПрАТ «УПСК» частково відшкодував позивачу суму страхового відшкодування, ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом та просив його задовольнити в повному обсязі з наведених у позовній заяві правових підстав.

Представник ПрАТ «УПСК» до судового засідання не з'явився, надав до суду письмові заперечення у яких зазначив, що страховик повністю виконав зобов'язання по врегулюванню наслідків ДТП, вчиненого 27.11.2012 року у м. Одесі, а тому просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 24.02.2015 року позов задоволено в повному обсязі.

У апеляційній скарзі ПрАТ «УПСК» просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечення на апеляцію, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, роз'яснень, що містяться в абзаці другому п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 р. № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За вимог ст. ст. 979, 988 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Судом першої інстанції встановлено, що 27.11.2012 року ОСОБА_5, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по пр-ту. Маршала Жукова в м. Одесі допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням позивача ОСОБА_3. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Київського районного суду м. Одеси від 21.01.2013 року по справі №1512/16753/2012, ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ«УПСК».

На замовлення ОСОБА_3 було проведено експертне автотоварознавче дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди, спричиненої власнику транспортного засобу, відповідно до висновку якого вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику «Chevrolet Niva 3НГ» р/н НОМЕР_3, пошкодженого в результаті ДТП, станом на 27.11.2012 року складає 21 077,81 гривень.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно ст. 22.1. Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Однак, як вбачається із платіжного доручення № від 16.05.2013 року та платіжного доручення № від 22.10.2014 року ПрАТ «УПСК» перерахувало позивачу відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 6 390,20 гривень та 6 401,37 гривень.

Відповідно до ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно положень ст. 36 Закону рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку.

Виходячи з наведених норм, колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах справи міститься лише заява-повідомлення ОСОБА_3 про дорожньо-транспортну пригоду та акт огляду пошкодженого транспортного засобу від 05.12.2012 року (а.с. 77).

Так, в матеріалах справи відсутній висновок про матеріальний збиток в наслідок пошкодження автомобіля позивача, розрахунок страхового відшкодування, який підлягає виплаті постраждалому у ДТП та дані про направлення даного розрахунку ОСОБА_3 для узгодження розміру виплати страхового відшкодування, що позбавило позивача оскаржити розмір відшкодування, який начеб-то було визначено ПрАТ «Українська пожежно - страхова компанія».

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10 червня 2015 року було витребувано з ПрАТ «Українська пожежно - страхова компанія» матеріали страхової справи ОСОБА_3, однак на адресу суду 01.07.2015 року надійшла відповідь ПрАТ «Українська пожежно - страхова компанія» про відмову в направленні до суду матеріалів страхової справи.

За таких обставин колегія суддів погоджується з доводами позивача, що складений за його зверненням висновок є єдиним належним доказом у справі про заподіяння майнової шкоди позивачу та обгрунтовує заподіяну йому шкоду.

Отже, доводи ПрАТ «Українська пожежно - страхова компанія» в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню не заслуговують на увагу, оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції вірно послався на норми закону, що регулюють правовідносини, які виникли між сторонами, перевірив усі докази по справі та зробив вірний висновок про часткове задоволення позовних вимог.

Таким чином, судова колегія дійшла до висновку, що суд першої інстанції в межах заявлених вимог повно і всебічно розглянув справу, дав належу оцінку наданим доказам, постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що законних підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» відхилити, рішення Київського районного суду м.Одеси від 24 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак вона може бути оскаржена на протязі двадцяти днів з дня її проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М. Драгомерецький

В.Ф. Парапан

В.О. Панасенков