Справа № 363/1375/15-ц Головуючий у І інстанції Підкурганний В. В.
Провадження № 22-ц/780/5237/15 Доповідач у 2 інстанції Іванова І. В.
Категорія 23 17.11.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

17 листопада 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Сліпченка О.І., Олійника В.І.

при секретарі - Петленко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 03 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що він є співвласником 1/2 частини магазину дитячих товарів і рішенням суду йому та відповідачці було виділено та передано у власність конкретні приміщення. В період 2014-2015 років відповідачка провела будівельні роботи по прокладенню водопроводу до своєї частини нерухомості, в ході чого була самочинно знищена його система водопостачання, яка проходила через частину підвального приміщення, яке було виділено їй у власність.

Крім того позивач послався, що рішенням суду йому було виділено у власність газове обладнання, що знаходиться у приміщенні котельні будинку, однак, відповідачка тримає в приміщення котельні особисті та легкозаймисті речі, чим створила небезпечні умови для функціонування газового обладнання та не реагує на його зауваження, тому просив суд зобов'язати ОСОБА_3 відновити його систему водопостачання у будинку АДРЕСА_1, провести останньою будівельні роботи з будівництва власної системи водопостачання та зобов'язати відповідача звільнити від власних та легкозаймистих речей зазначене приміщення.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 03 серпня 2015 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апелянт посилається на те, що судом відмовлено у позові з посиланням що він не надав доказів про порушення його прав, проте судом йому безпідставно було відмовлено у задоволенні клопотання про проведення будівельно-технічної експертизи, чим суд порушив процесуальні норми щодо змагальності сторін.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення учасників, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 27 січня 2012 року, яке набрало законної сили, виділено та передано у власність ОСОБА_3 в магазині дитячих товарів у АДРЕСА_1 наступні приміщення, зокрема, по підвалу, частину приміщення 1 площею 52,8 кв.м вартістю 480691 грн., приміщення 2 площею 17,4 кв.м вартістю 158410 грн. та разом по підвалу площею 70,2 кв.м вартістю 639101 грн. ОСОБА_2 було виділено та передано у власність в магазині дитячих товарів у АДРЕСА_1 приміщення, зокрема, по підвалу, частину приміщення 1 площею 49,5 кв.м вартістю 450648 грн. та разом по підвалу площею 49,5 кв.м вартістю 450648 грн. (а.с. 8-11).

26 липня 2011 року між ВМКП «Водоканал» та ОСОБА_2 було укладено договір № 388 на послуги централізованого водопостачання та водовідведення, згідно якого ВМКП «Водоканал» зобов'язувалося надавати споживачу послуги водопостачання та приймання каналізаційних стоків за адресою: АДРЕСА_1 магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1», а позивач в свою чергу зобов'язувався сплачувати за надані послуги, належно експлуатувати водопровідні та каналізаційні мережі, пристрої та прилади на них, які перебувають у нього на балансі (а.с. 102-105).

20 серпня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до директора ВМКП «Водоканал» з листом щодо прийняття міри по недопущенню самовільного будівництва ОСОБА_3 будівельних робіт по прокладенню водопроводу до будинку АДРЕСА_1 (а.с. 6).

21 серпня 2014 року директором ВМКП «Водоканал» була надано відповідь, що ОСОБА_3 запропоновано винести водопровідну трубу з плями забудови другої черги магазину та прокласти її в іншому місці (а.с. 7).

З листа першого заступника начальника Головного управління ДСНС України у Київській області від 10 червня 2015 року № 66/1/х-15 направленого на адресу позивача, вбачається, що ОСОБА_3 було проведено роз'яснювальну роботу та протипожежний інструктаж щодо недопущення порушень вимог правил пожежної та техногенної безпеки (а.с. 35).

З рапорту заступника начальника Вишгородського РВ ГУ ДСНС України у Київській області вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 було здійснено перевірку фактів викладених в зверненні ОСОБА_2 в результаті чого із сторонами було проведено інструктаж, щодо дотримання вимог пожежної та техногенної безпеки (а.с. 36, 115).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів наявність порушення його прав внаслідок дій відповідачки.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови в позові щодо зобов'язання відповідачки відновлення системи водопостачання.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідачка влаштувала до своєї частини будинку окремий водопровід по території на якій заплановано, згідно проектної документації, будівництво другої черги магазину та який не відповідає кресленням на облаштування водопроводу до будинку. Крім того, внаслідок обрізання трубопроводу в приміщенні першого поверху № 6 водопостачання будинку виконується по тимчасовому трубопроводу, що також не відповідає проектній документації (а.с.7,181).

При цьому колегія суддів приймає до уваги висновок експертного дослідження від 15.10.2015 року щодо облаштування системи водопостачання, який наданий позивачем до апеляційного суду, оскільки погоджується з доводами апеляційної скарги про неправомірну відмову судом першої інстанції заяви позивача про призначення експертизи для з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині відновлення системи водопостачання.

За викладених обставин колегія суддів дійшла висновку, що судове рішення в цій частині підлягає скасуванню із ухвалення нового рішення про зобов'язання відповідачку відновити становище, яке існувало до порушення, а саме відновити систему водопостачання у будинку АДРЕСА_1

Щодо іншої частини позовних вимог ОСОБА_2, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про їх необґрунтованість.

Так, відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні правовідносини.

Таким чином вимоги позивача про зобов'язання відповідачку провести будівельні роботи з будівництва власної системи водопостачання та зобов'язання її звільнити від власних та легкозаймистих речей зазначене приміщення задоволенню не підлягають, оскільки не входять у компетенцію суду.

Контроль за дотриманням законодавства у сфері пожежної безпеки та будівництва водопостачання здійснюються відповідним органом виконавчої влади, рішення якого позивач у випадку не згоди з ним, вправі оскаржувати у встановленому порядку до суду.

Відповідно до положень ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача судові витрати у справі.

Керуючись ст.ст. 309,314,316 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 03 серпня 2015 року скасувати в частині відмови в позові про зобов'язання відновлення системи водопостачання та ухвалити в цій частині нове рішення.

Зобов'язати відповідачку ОСОБА_3 відновити систему водопостачання у будинку АДРЕСА_1.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі 366 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :