Справа № 359/949/15 Головуючий у І інстанції Муранова - Лесів І.В.
Провадження № 22-ц/780/2076/15 Доповідач у 2 інстанції Верланов С.М.
Категорія 42 06.04.2015
УХВАЛА

Іменем України

06 квітня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Приходька К.П., Таргоній Д.О.,

при секретарі - Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2015 року у справі за поданням головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Салівон Анастасії Володимирівни про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2014 року головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції (далі - ВДВС Бориспільського МРУЮ) Салівон А.В. звернулася до суду з вказаним поданням, посилаючись на те, що на виконанні у ВДВС Бориспільського МРУЮ знаходиться виконавчий лист № 2/1005/741, виданий 19 березня 2014 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області про звернення стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1, яка перебуває у власності іпотекодавців ОСОБА_4 і ОСОБА_2 та підлягає реалізації шляхом проведення прилюдних торгів відповідно до процедури, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Боржник ОСОБА_2 самостійно рішення суду не виконує, доступу до квартири для проведення опису не надає. Головним державним виконавцем двічі здійснено виїзд за місцем проживання боржника для опису майна, яке перебуває в іпотеці та підлягає реалізації в рахунок погашення боргу у розмірі 409 330 грн. 62 коп., але в житло потрапити не вдалося можливим, оскільки ОСОБА_2 не надав доступу державному виконавцю до квартири, хоча був повідомлений належним чином про дату та час проведення вказаного опису.

З урахуванням наведеного, головний державний виконавець просив вирішити питання про примусове входження до квартири боржника ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, в якій проживають ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, для проведення виконавчих дій.

Справа судами розглядалася неодноразово.

Останньою ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2015 року подання задоволено. Надано дозвіл державному виконавцю ВДВС Бориспільського МРУЮ в Київській області та іншим учасникам виконавчого провадження на примусове входження в житло ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 для подальшого примусового виконання виконавчого листа Бориспільського міськрайонного суду Київської області №2/1005/741 від 19 березня 2014 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Задовольняючи подання головного державного виконавця ВДВС Бориспільського МРУЮ та надаючи дозвіл державному виконавцю на примусове входження до житла, суд першої інстанції виходив із того, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання покладених на нього обов'язків відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та перешкоджає державному виконавцю у здійсненні своїх обов'язків по виконавчому провадженні, що унеможливлює виконання виконавчого листа, а тому суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення подання.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Відповідно ч.2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. У разі виконання судового рішення про усунення перешкод у здійсненні права користування державним, комунальним майном чи майном громадських об'єднань у рамках виконавчого провадження, відкритого за заявою прокурора, строк для самостійного виконання рішення у постанові не зазначається, а примусове виконання судового рішення розпочинається невідкладно. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно з ч.1 ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Пунктами 10 та 15 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 24 квітня 2014 року головним державним виконавцем ВДВС Бориспілького МРУЮ Київської області Салівон А.В. відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2/1005/741, виданого 19 березня 2013 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, що перебуває у власності іпотекодавців ОСОБА_4, ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу перед ПАТ «Євробанк» (а.с. 3).

По справі встановлено, що в порядку примусового виконання вказаного вище виконавчого листа № 2/1005/741 від 19 березня 2013 року, головний державний виконавець 04 вересня 2014 року надіслав на адресу боржника ОСОБА_2 вимогу щодо його присутності 19 вересня 2014 року об 11 годині при проведені опису квартири.

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що боржник ОСОБА_2 отримав вимогу головного державного виконавця про зобов'язання бути присутнім при проведенні опису квартири 19 вересня 2014 року (а.с.6).

Факт отримання ОСОБА_2 повідомлення також підтверджується заявою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_6 від 18 вересня 2014 року щодо відкладення проведення виконавчих дій.

19 вересня 2014 року при виїзді по місцю виконавчих дій встановлено, що здійснити опис квартири АДРЕСА_1 не вдалося за можливе, оскільки двері боржником відчинені не були, про що головним державним виконавцем складено акт ( а.с.7).

Належних та допустимих доказів нез'явлення ОСОБА_2 19 вересня 2014 року на 11 годину для проведення опису квартири боржником не надано.

При цьому, судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_2 та його представником не надано головному державному виконавцю документів, що підтверджують факт перебування ОСОБА_2 у відрядженні. Не надано таких документів і суду.

Також по справі встановлено, що 19 вересня 20145 року головний державний виконавець надіслав на адресу боржника ОСОБА_2 вимогу щодо його присутності 30 вересня 2014 року об 11 годині при проведені опису квартири (а.с.8).

30 вересня 2014 року державним виконавцем було складено акт, відповідно до якого здійснити опис квартири АДРЕСА_1 не вдалося за можливе, оскільки двері боржником відчинені не були ( а.с. 9).

Як вбачається з конверта, у якому містився рекомендований лист боржнику ОСОБА_2 від 19 вересня 2014 року з вимогою державного виконавця бути присутнім при проведенні опису квартири, призначеного на 30 вересня 2014 року, він повернутий за закінченням терміну зберігання (а.с. 4).

При цьому, суд першої інстанції правильно зазначив, що ОСОБА_2 не надав будь-яких доказів, що він з поважних причин не звернувся за отриманням зазначеного рекомендованого листа, а також, що після 18 вересня 2014 року він та його представник звертались до ВДВС Бориспільського МРУЮ з метою з'ясування дати відкладення виконавчої дії або повідомляли про зміну місця перебування боржника.

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Згідно з ч.6 ст.12 вказаного вище Закону боржник зобов'язаний утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

За змістом ч.7 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

З урахуванням наведених вимог закону та встановлених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що боржник ОСОБА_2 недобросовісно користується правами сторони у виконавчому провадженні, наданими йому Законом України «Про виконавче провадження», з метою ухилення від виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Встановлено, що рішення суду, на підставі якого судом видано виконавчий лист №2/1005/741, не виконано, що не заперечується ОСОБА_2

Отже, враховуючи, що боржник ОСОБА_2 у добровільному порядку рішення суду не виконує, доступу до житла для проведення виконавчих дій не надає, а для виконання рішення суду державному виконавцю необхідно здійснити опис квартири АДРЕСА_1, колегія суддів вважає, що суд за правилами ст.376 ЦПК України правомірно задовольнив подання.

Тому доводи апеляційної скарги про те, що відсутні підстави для примусового проникнення до житла боржника, є необґрунтованими з наведених вище підстав.

Таким чином ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону та обставинам справи, і не свідчить про порушення судом норм матеріального та процесуального права. Підстав для її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не залучено до участі у справі ОСОБА_4, яка є боржником та співвласником предмета іпотеки, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до постанови головного державного виконавця ВДВС Бориспілького МРУЮ Київської області про відкриття виконавчого провадження від 24 квітня 2013 року боржником зазначено ОСОБА_2 та судом першої інстанції розглянуто дане подання головного державного виконавця саме до нього.

Інші доводи апеляційної скарги є необгрунтованими та не спростовують висновків суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді