АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Котули Л.Г., Ящук Т.І.

при секретарі:Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 липня 2015 року

в справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», третя особа: ОСОБА_4 про стягнення коштів.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернулась в суд із позовом до відповідача про стягнення коштів.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що у травні 2013р. між ОСОБА_4 та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» укладено договір банківського вкладу.

У вересні 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого позивачка отримала право вимагати від боржника виконання зобов'язань за основним договором щодо повернення частини вкладу, в сумі 10939 дол.13 центів.

Посилаючись на те, що банк свого зобов'язання не виконує, внесені вкладником грошові кошти не повертає, просила суд стягнути з відповідача заборгованість з урахуванням договору відступлення права вимоги у сумі 10939 дол. 13 центів.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 22 липня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивачки, посилаючись на неповне з'ясування районним судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши представника позивача, яка просила апеляційну скаргу задовольнити, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, між ОСОБА_4 та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» 13 травня 2013 року було укладено договір банківського вкладу №581892/2013, відповідно до умов якого вкладник вніс на вкладний рахунок грошові кошти в сумі 11126 дол. 00 центів з умовою про виплату йому процентів по закінченню строку дії вкладу (13 червня 2014 року) /а.с.4,5/.

10 вересня 2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого остання прийняла право вимоги до ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» за договором банківського вкладу в частині вкладу в сумі 10939,13 дол. США /а.с.7/.

У матеріалах справи міститься повідомлення, датоване 10 вересня 2014 року, яким ОСОБА_4 повідомляє банк про відступлення ним права вимоги на користь ОСОБА_3 /а.с.8/.

Утім, як убачається із матеріалів справи, і повідомлення про відступлення права вимоги, і вимогу про повернення ОСОБА_3 суми вкладу за договором, відповідачу направлено поштою лише 03 березня 2015 року /а.с.9-12/.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 року № 733/БТ «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.11.2014 року прийнято рішення № 123 про запровадження у банку з 21.11.2014 року тимчасової адміністрації .

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 березня 2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», після чого було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

У спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Враховуючи спеціальні норми, якими встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд критично ставиться до доводів апеляційної скарги позивачки щодо виконання відповідачем умов договору на підставі норм ЦК України.

Згідно з п.п.1, 2 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Виплати гарантованої суми відшкодування здійснюються відповідно до Реєстру переказів, вкладникам, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 27 Закону уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Положенням про виведення неплатоспроможного банку з ринку, яке затверджене Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05 липня 2012 року №2 визначено, що вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Зі справи убачається, що 03 березня 2015р. ОСОБА_4 виплачено з поточних рахунків грошові кошти в межах суми, гарантованої Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Отже, заміна кредитора у зобов'язанні до введення у банку тимчасової адміністрації не відбулась, зобов'язальні правовідносини між позивачкою та відповідачем не виникли, а тому районний суд правомірно відмовив ОСОБА_3 у задоволенні позову.

Колегія суддів враховує і те, що ПАТ «ВіЕйБі Банк» перебуває на стадії ліквідаційної процедури, передбаченої положеннями Закону України «Про відновлення платеспроможності боржника і визнання його банкрутом», у зв'язку з чим питання, пов'язані з набуттям ОСОБА_3 прав кредитора за договором банківського вкладу, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 липня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 761/9876/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/12535/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Рибак М.А.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.