Провадження №2/461/167/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2015 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Мисько Х.М.

при секретарі Коружинець Н.В.

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Гути О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського обласного центру Медико-соціальної експертизи про поновлення на роботі,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що вона працювала на посаді лікаря кардіолога - реабілітолога МСЕК №1. 22 лютого 2014 року Личаківським районним судом м. Львова винесено вирок, яким її було визнано винною у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.28, ч.3 ст.368 КК України (в редакції закону станом на 01 липня 2011 року) та було обрано покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням адміністративно-господарських повноважень строком на 2 роки. На підстав ст.75 КК України її звільнено від відбування призначеного судом основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю один рік. З 19 грудня 2012 року її до роботи не допускали і не було видано наказів ні про звільнення, ні про відсторонення від посади. Після набрання вищевказаним вироком законної сили їй було видано трудову книжку з записом про звільнення з посади у зв'язку із набранням законної сили вироком суду.

В судовому засіданні позивач та її представник уточнили позовні вимоги і просили поновити ОСОБА_1 на посаді лікаря - кардіолога (реабілітолога) міжрайонної спеціалізованої кардіологічної медико-соціальної експертної комісії №1 Львівського обласного Центру медико-соціальної експертизи.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, з мотивів викладених у запереченні. Зокрема, вважає, що спірний наказ про звільнення з посади лікаря - кардіолога є законним, оскільки прийнятий на підставі вироку Личаківського районного суду м. Львова, який набрав законної сили. Просить відмовити в задоволенні позову за безпідставністю.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що уточнений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 січня 2012 року, на підставі наказу № 23 від 17 січня 2012 року, позивача було переведено па посаду лікаря-кардіолога-реабілітолога міжрайонної спеціалізованої МСЕК №1 (а.с.7).

Відповідно до вироку Личаківського районного суду м. Львова від 28 лютого 2014 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винною у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.28, ч.3 ст.368 КК України (в редакції закону станом на 01 липня 2011 року) та засуджено до 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням адміністративно-господарських повноважень строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку один рік (а.с.33-42).

Наказом Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи № 93 від 10 квітня 2014 року ОСОБА_1 звільнено з посади лікаря-кардіолога (реабілітолога) міжрайонної спеціалізованої кардіологічної МСЕК № 1, 10 квітня 2014 року у зв'язку із набранням законної сили вироком Личаківського районного суду м. Львова від 28 лютого 2014 року, на підставі п. 7-1 ч.1 ст. 36 КЗпП України (а.с.25).

Згідно листа КЗ ЛОР «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи обласна МСЕК №2» №91 від 10 лютого 2015 року, 17 січня 2013 року ОСОБА_1 проходила медико-соціальну експертизу та рішенням комісії її визнано інвалідом ІІ групи безтерміново. Висновок про умови та характер праці - праця в кабінетних умовах без психоемоційних навантажень зі скороченим робочим днем. Посадова інструкція лікаря-кардіолога (реабілітолога) передбачає виїздні засідання у райони обслуговування. Враховуючи висновок про умови та характер праці, ОСОБА_1 не може займати посаду лікаря-кардіолога (реабілітолога) (а.с.50).

Відповідно п. 7-1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є набрання законної сили судовим рішенням, відповідно до якого працівника притягнуто до відповідальності за корупційне правопорушення, пов'язане з порушенням обмежень, передбачених Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Відповідно до ст.ст.6,19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до Законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Закону України «Про державну службу», державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах щодо практичного виконання завдань і функцій держави. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження. Прийняття на державну службу, просування по ній службовців, стимулювання їх праці, вирішення інших питань, пов'язаних із службою, проводиться відповідно до категорій посад службовців, а також згідно з рангами, які їм присвоюються. Основними критеріями класифікації посад державних службовців є організаційно-правовий рівень органу, який приймає їх на роботу, обсяг і характер компетенції на конкретній посаді, роль і місце посади в структурі державного органу.

Норма статті 2 Закону України «Про державну службу» визначає, що посада - це визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу та його апарату, на яку накладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень.

Відповідно до Розділу ХУ11 КК України до адміністративно-господарських повноважень законодавець відносить функції з управління або розпорядження державним, колективними чи приватним майном, що виявляється у встановленні порядку його зберігання , переробки, реалізації, забезпеченні контролю за цими операціями тощо.

Верховний суд України у Постанові №5 Пленуму «Про судову практику у справах про хабарництво» від 26 квітня 2002 року зазначає, що адміністративно-господарські обов'язки це обов'язки по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном. Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальних, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів, тощо. Працівники підприємств,установ, організацій,які виконують професійні (адвокат, лікар, вчитель тощо), виробничі або технічні функції, можуть визнаватися службовими особами лише за умови, що поряд із цими функціями вони виконують організаційно-розпорядчі або адміністративно-господарські обов'язки.

Як вбачається із Посадової Інструкції лікаря-кардіолога (реабілітолога) міжрайонної спеціалізованої кардіологічної медико-соціальної експертної комісії №1 Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи основним завданням лікаря - реабілітолога МСЕК є участь у проведенні медико-соціальної експертизи як фахівця - (реабілітолога), організація, планування та контроль за проведенням реабілітації хворих та інвалідів в регіоні діяльності МСЕК, вивчення якості реабілітації та підвищення культури медико-експертного обслуговування населення, визначення потреб хворих у зв'язку із інвалідністю; до обов'язків входить: проведення відбору інвалідів на реабілітацію для населення регіону обслуговування в складі комісії, ведення обліку інвалідів, які підлягають реабілітації, визначення потреб інвалідів в медичній реабілітації, протезуванні, засобах пересування, оснащення побутовими та робочими пристосуваннями, необхідність в працевлаштуванні, профнавчанні, санаторно-курортному лікуванні, сторонньому догляді тощо; організовує та контролює роботу МСЕК з питань медичної реабілітації інвалідів; оформляє індивідуальні програми реабілітації, веде їх облік та контроль виконання; організовує та контролює роботу МСЕК з питань працевлаштування та професійного навчання інвалідів; планує та виконує плани-графіки роботи комісії в частині реабілітації та працевлаштування; приймає участь в комплексному плануванні заходів з профілактики та зниження інвалідності в регіоні обслуговування по своїй спеціальності; займається аналітичною та методичною роботою, готує інформації та інші матеріали; взаємодіє в складі комісії з громадськими організаціями інвалідів, керівниками ЛПУ, підприємств, установ та організацій тощо; систематично аналізує роботу комісії в розрізі своєї спеціальності; систематично працює над підвищенням фахового рівня та спеціальних знань; дотримується Правил внутрішнього трудового розпорядку; проводить консультативну роботу з питань реабілітації для лікуючих лікарів та ЛКК; організовує, контролює та виконує інші роботи, направлені на покращення реабілітації, функціонування медико-соціальної експертизи та комісії по своїй ініціативі та дорученнях голови МСЕК; вивчає директивні, інструктивні та методичні матеріали з медико-соціальної експертизи та реабілітації інвалідів; забезпечує своєчасну підготовку та подання голові МСЕК форм звітності та аналізу роботи по реабілітації; приймає участь в конференціях, нарадах, семінарах з питань МСЕК та реабілітації інвалідів; дотримується принципів медичної етики та деонтології; веде медичну документацію з питань реабілітації; дотримується правил охорони праці, протипожежної та електробезпеки (а.с.43-45). До службових обов'язків лікаря - кардіолога - реабілітолога не входить виконання організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов'язків (повноважень).

Таким чином , аналіз зазначених норм та Посадової Інструкції дає підстави вважати, що хоча посада лікаря-кардіолога, і має в собі ознаки професії державної служби, однак, такою не є, відтак, ОСОБА_1 не є суб'єктом відповідальності за корупційне правопорушення, передбачене ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» і відповідно не може бути звільнена на підставі п. 7-1 ст. 36 КЗпП України.

Частиною 1 ст.233 КзПП України передбачено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Частинами 1, 2 ст.235 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

З огляду на викладене, оскільки звільнення позивача відбулось без законної підстави, вона вправі працювати на вищезазначеній посаді, відтак, підлягає поновленню на роботі.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст.6,19 Конституції України, ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 23, 36, 39-1, 235 КЗпП України, ст. 2 Закону України «Про державну службу» суд,-

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Поновити ОСОБА_1 на посаді лікаря - кардіолога (реабілітолога) міжрайонної спеціалізованої кардіологічної медико-соціальної експертної комісії №1 Львівського обласного Центру медико-соціальної експертизи.

Стягнути із Львівського обласного Центру медико-соціальної експертизи на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий суддя Мисько Х.М.