Справа № 523/9932/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 року Суворовський районний суд міста Одеси в складі: головуючого судді Гудіної Н.І.

при секретарі Мельніченко Г.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Одесі

справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання договору купівлі - продажу ? частини квартири недійсним та визнання права власності на ? частину квартири, витребування майна з чужого незаконного володіння , скасування державної реєстрації купівлі - продажу квартири, стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулась до ОСОБА_2, ОСОБА_3 (далі - Відповідачі), третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання договору купівлі - продажу ? частини квартири недійсним та визнання права власності на ? частину квартири, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації купівлі - продажу квартири, стягнення моральної шкоди за наступних обставин.

Суворовським районним судом м. Одеси по справі №2-866/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», про поділ сумісного майна подружжя ухвалено рішення від 21.02.11 року.

Зазначеним рішенням за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1. Рішенням від 13 липня 2011 року Апеляційного суду Одеської області вказане рішення суду було змінено та за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, а 1/2 частину квартири будинку АДРЕСА_1 залишено у власності ОСОБА_3.

Ухвалою від 01.08.2011 року Суворовського районного суду м. Одеси по справі №2- за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою від 03.10.11 року Суворовського районного суду м. Одеси, по вказаній справі, задоволена заява Позивача та знятий арешт з квартири, а іншою ухвалою від 03.10.11 року Суворовського районного суду м. Одеси, по зазначеній справі був накладений арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, яка залишена у власності ОСОБА_3 за вказаним рішенням суду.

25.10.2011 року Позивач звернулась до 1-го Суворовського відділу державної виконавчої служби ОДУЮ про примусове виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21.02.2011 року , а 10.11.2011 року вказаним відділом був накладений арешт на 1/2 частини спірної квартири. Тобто, арешт був знятий з частини квартири, яка визнана рішенням суду за Позивачем.

Для реєстрації права власності ? частини спірної квартири Позивач звернулась з рішенням суду першої та апеляційної інстанції в КП «ОМБТІ та РОН», що підтверджується замовленням №297241.69.11 від 18.10.2011 року.

Але ж, в реєстрації ? частини квартири їй було відмовлено на підставі того, на ? частину спірної квартири накладений арешт ухвалою суду від 03.10.1Іроку та 1-им Суворовським відділом державної виконавчої служби ОДУЮ від 10.11.11 року, що підтверджується рішенням реєстратора КП «ОМБТІ та РОН» про відмову в реєстрації від 29.11.2011 року.

З наведеного слідує, що в разі державної реєстрації рішення суду у Позивача б виникло право власності на ? частину вказаної квартири, тобто виникло б право спільної часткової власності на квартиру, а до державної реєстрації рішення суду квартира знаходилась на праві спільної сумісної власності.

КвартираАДРЕСА_1 була придбана під час шлюбу Позивача з ОСОБА_3, то вона є їх спільною сумісною власністю, судами першої та апеляційної інстанції встановлено також, що це спільна сумісна власність подружжя та було визнано право власності в рівних частинах, тобто по '/2 частині кожному. З вказаного слідує, що Позивач є співвласником квартири.

Проте, Позивачу стало відомо, що 03.11.2011 року між Відповідачами був укладений договір купівлі - продажу ? частини квартири АДРЕСА_1, який зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» під №1 9106169, номер запису:3750 в книзі:790пр-108.

Зазначений договір та матеріали справи свідчать, що згоди Позивач на відчуження ? частини квартир не було, а нотаріус лише повідомив про це Покупця - ОСОБА_2, що призвело до укладання незаконного договору.

Позивач вважає, що оскільки ? частина квартири під АДРЕСА_1, на яку рішенням від 13 липня 2011 року апеляційного суду Одеської області було визнано право власності за нею, вибула з її володіння на підставі вказаного договору, то поновити становища, що існувало до укладання цього договору, можливо лише шляхом визнання за нею права власності на вказану частину квартири.

Оскільки на момент укладання спірного договору відповідач - ОСОБА_3 не був власником спірної частини квартири та не було відповідної згоди від Позивача на продаж спільного майна,то при укладанні зазначеного договору були порушені вимоги передбачені ст.ст.369, 658 ЦК України, а тому такий договір має бути визнаний судом недійсним.

Крім того,як вважає Позивач, своїми діями Відповідач - ОСОБА_3 завдав їй моральну шкоду, яку вона оцінює у розмірі 100 000 грн. Завдана Відповідачем моральна шкода полягає в тому, що в результаті їх незаконних дій, пов'язаних з позбавленням мене права власності на ? частину спірної квартири, вона зазнала душевних страждань та хвилювань тому, що не має можливості розпорядитися своєю власністю на свій розсуд. Відповідач ОСОБА_3 самостійно розпорядився спільною сумісною власністю, провів розділ та продав всі приміщення в квартирі в ? частині.

Таким чином, Позивач при уточненні позовних вимог просить визнати недійсним договір купівлі-продажу ? частини квартири АДРЕСА_1 , укладений 03.11.2011 року між Відповідачами, витребувати вказану частину квартири з чужого незаконного володіння Відповідача ОСОБА_2, скасувати державну реєстрацію вказаного договору, визнати за Позивачем право власності на вказану частину квартири та стягнути з Відповідачів моральну шкоду в сумі 100 000 грн.

Представники Відповідачів позов не визнали.

В письмових запереченнях на позов Відповідач ОСОБА_3 посилається на те, що продаж ? частини квартири здійснено за домовленістю сторін, що Позивач своє право власності на продану частку квартири не підтвердила, що Позивач не є власником цієї частки квартири (т.1 а.с.64-66).

В письмових запереченнях на позов Відповідач ОСОБА_2 посилається на те, що договорі купівлі-продажу частки квартири було здійснено з дотримання вимог законодавства , а тому відсутні підстави щодо визнання його недійсним (т.1 а.с.89-90).

Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 надав письмові пояснення по справі, в яких підтверджує дотримання вимог чинного законодавства при укладанні та посвідченні договору купівлі-продажу частки квартири, укладеного між Відповідачами (т.1 а.с.87-88).

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухав пояснення сторін та ії представників, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судами попередніх інстанцій установлено, що квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від З0 травня 2007 року, яке було видано виконавчим комітетом Одеської міської ради (т.1 а.с.57-58, 139-140).

0З листопада 2011 року між Відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу 1/2 частини спірної квартири, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 (т.1 а.с.9).

15 листопада 2011 року Відповідач ОСОБА_2 зареєструвала право власності на вказану частину квартири після укладання з Відповідачем ОСОБА_3 договору купівлі-продажу (а.с.59).

Позивач згоду на відчуження 1/2 частини квартири не давала, а нотаріус не запитав у неї згоду на такі дії, а лише повідомив про це ОСОБА_2, що призвело до укладення оспорюваного договору.

Відповідач ОСОБА_3 продав Відповідачу ОСОБА_2 1/2 частину спірної квартири всупереч зазначеним нормам закону без згоди Позивача, надавши при цьому в нотаріальну контору витяг з державного реєстру про реєстрацію майнових прав про те, що він є єдиним власником спірної квартири.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2010 року був розірваний шлюб між Відповідачем ОСОБА_3 та Позивачем , який був зареєстрований 23 листопада 2002 року (т.1 а.с.199).

Отже, квартира АДРЕСА_1 була придбана Відповідачем ОСОБА_3 і Позивачем під час шлюбу, тобто на даний час квартира знаходиться в спільній частковій власності сторін. Дану обставину підтвердив у судовому засіданні й представник відповідача, котрий пояснив, що його довіритель не зареєстрував належну йому ? частину квартири в установленому законом порядку.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 13 липня 2011 року за Позивачем було визнано право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, а іншу 1/2 частину спірної квартири залишено у власності ОСОБА_3.(т.1 а.с.18-19).

18 жовтня 2011 року Позивач звернулась до КГІ «ОМБТ1 та РОН» з заявою про реєстрацію прав власника на 1/2 частину спірної квартири, однак їй було відмовлено у зв'язку з накладанням арешту на 1/2 частину спірної квартири на підставі рішення реєстратора про відмову в реєстрації від 29 листопада 2011 року (т.1 а.с.27-29).

При цьому Відповідач ОСОБА_3 з такою заявою до КП «ОМБТІ та РОН» не звертався.

Матеріалами справи встановлено, що 23 листопада 2011 року на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності Відповідачу ОСОБА_3 ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від З жовтня 2011 року накладений арешт.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2011 року на ? частину спірної квартири, яка належить ОСОБА_2 накладено арешт (т.1 а.с.35).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 23 січня 2013 року вказаний арешт знято (т.1 а.с.300-301).

Також з матеріалів справи вбачається, що 29 листопада 2011 року КП «ОМБТІ та РОН» відмовило ОСОБА_1 у реєстрації прав власності на 1/2 частину спірної квартири, у зв'язку з накладення арешту.

При цьому заява ОСОБА_2 про реєстрацію за нею права власності на 1/2 частину спірної квартири, придбану за договором купівлі-продажу від З листопада 2011 року була зареєстрована КП «ОМБТІ та РОН» в державному реєстрі 15 листопада 2011 року, тоді як на квартиру накладений арешт.

Згідно довідки КП «ОМБТІ та РОН» від 13 червня 2012 року за Відповідачем ОСОБА_3 зареєстровано ? частина квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Одеської міської ради 30 травня 2007 року, за Відповідачем ОСОБА_2 зареєстрована ? частина квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_4 (т. 1 а.с.136).

Ухвалою Суворовського районного суду від 12 серпня 2013 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 (т.2 а.с.12).

Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 05 жовтня 2012 року позовні вимоги Позивача щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу частки квартири, укладеного між Відповідачами , про зобов'язання повернути частину квартири у власність, про скасування державної реєстрації право власності та відшкодування моральної шкоди залишені без задоволення (т.1 а.с.217-221).

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 12 грудня 2012 року вказане рішення залишено без змін ( т.1 а.с. 271-274).

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України від 12 червня 2013 року зазначені судові рішення були скасовані (т.1 а.с.

Відповідно до ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Пунктом 1, частини 1, статті 4 цього Закону встановлено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права, а саме права право власності на нерухоме майно.

Згідно статті 367 ЦК України Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Статтею 362 ЦК України передбачено, що у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів.

Продавець частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає.

Якщо інші співвласники відмовилися від здійснення переважного права купівлі чи не здійснять цього права щодо нерухомого майна протягом одного місяця, а щодо рухомого майна - протягом десяти днів від дня отримання ними повідомлення, продавець має право продати свою частку іншій особі.

Якщо бажання придбати частку у праві спільної часткової власності виявили кілька співвласників, продавець має право вибору покупця.

У разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може пред'явити до суду позов про переведення на нього прав та обов'язків покупця. Одночасно позивач зобов'язаний внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором повинен сплатити покупець.

До таких вимог застосовується позовна давність в один рік.

Передача співвласником свого переважного права купівлі частки у праві спільної часткової власності іншій особі не допускається.

Відповідно до статті 363 ЦК України частка у праві спільної часткової власності переходить до набувача за договором з моменту укладення договору, якщо інше не встановлено домовленістю сторін.

Частка у праві спільної часткової власності за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, переходить до набувача відповідно до статті 334 цього Кодексу.

Згідно ч. З ст. 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подано письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Відповідно до ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Відповідно до п. 1,ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечить цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до п.1.3 .ст.215 ЦК України Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною 1-3,5.6 ст.203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Частиною 2 статті 216 ЦК України передбачено, якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином, суд вважає, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу ? частини квартири АДРЕСА_1 від 03 листопада 2011року, щодо скасування державної реєстрації від 15 листопада 2011 року та щодо визнання за Позивачем права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Суд також вважає, що в іншій частині позову слід відмовити, оскільки вимоги щодо витребування майна з незаконного чужого володіння заявлені передчасно, та не підлягає задоволення відшкодування моральної шкоди в сумі 100 000 грн, у зв'язку з відсутністю відповідних доказів спричинення такої шкоди.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57,60,61,209, 212- 215 ,218 ЦПК України , ст.203 ,ч. 2 статті 216, п.1.3 .ст.215,334, п. 1,ч.1 ст.388 ,392,658 ,ч.1 ст.1167 ЦК України ,ч. З ст. 65 СК України , суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання договору купівлі - продажу1/2 частини квартири недійсним та визнання права власності на ? частину квартири, витребування майна з чужого незаконного володіння н , скасування державної реєстрації купівлі - продажу квартири, стягнення моральної шкоди задовольнити частково .

Визнати недійсним договір від 03.11.2011 року купівлі - продажу ? частини квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» під. № 19106169, номер запису 3750 в книзі 790 пр.-10.

Скасувати державну реєстрацію від 15.11.2011 року , реєстраційний номер 19106169 договору купівлі - продажу ? частини квартири АДРЕСА_1, укладеному між ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частини квартири АДРЕСА_1.

В іншої частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд Суворовського району міста Одеси шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя -