Справа № 466/8137/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13 листопада 2015 року

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого-судді Невойта П.С.

при секретарі с/з Леон Я.О.

за участю представників ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа Орган опіки та піклування - Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

29.09.2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_5, третя особа Орган опіки та піклування - Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2

Позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 1997 р. по 2009 р. Від спільного шлюбу у них народився син ОСОБА_6 прізвище до зміни - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 21.01.2009 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Неповнолітній ОСОБА_8 з часу розлучення з відповідачем постійно проживає з нею та їх новою сім'єю, перебуває на її вихованні та повному матеріальному утриманні. Більше семи років відповідач ОСОБА_5 не бере участі у вихованні сина, не спілкується з ним, не вітає з днем народження, не піклується про його духовний та фізичний розвиток, не цікавиться його життям, навчанням, здоров'ям тощо, не допомагає матеріально та не вчиняє жодних інших дій, які б свідчили, що він вважає себе батьком ОСОБА_6. Оскільки син постійно проживає у її сім'ї, за згодою органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради у 2011 році позивачем змінено прізвище сина з прізвища батька «ОСОБА_6» на прізвище «ОСОБА_6».

Такими своїми діями відповідач фактично ухилився від обов'язку виховання їх дитини. Позивачка створила належні умови для проживання, навчання та розвитку дитини, а тому з урахуванням наведеного, просить позбавити відповідача ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2

У судовому засіданні позивач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_2, яка діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, договору про надання правової допомоги №002 б/09/15 від 25.09.2015 р. та ордеру серії ЛВ №038422 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи через засоби масової інформації (газету Львівська Пошта від 05.11.2015 року №125 (1736) заперечень на позовну заяву ним до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач та її представник не заперечують проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Представник третьої особи ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Просить позов задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника третьої особи, свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №14 від 21.01.2009 р., що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції (а.с.8).

У даному шлюбі у них народився син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується долученим до матеріалів справи повторно виданим свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 9). З даного свідоцтва вбачається, що батьками дитини є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 - сторони по справі.

Неповнолітній син зареєстрований та проживає разом з матір'ю у АДРЕСА_1, що підтверджується відміткою в паспорті громадянина України позивача та її сина (а.с.6,10).

З довідки Львівської середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 44 ім. Т.Шевченка (а.с. 18) вбачається, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 навчався у цій школі протягом 2004-2015 рр. За час навчання ОСОБА_6 його вихованням займалась тільки мати ОСОБА_4, яка відвідувала як батьківські збори, так і протягом навчання цікавилась виховним процесом, поведінкою та успішністю сина. За вказаний вище період навчання батько ОСОБА_6 ОСОБА_5 до школи ніколи не навідувався, не цікавився навчанням сина, здоров'ям, вихованням того. З батьком ОСОБА_6 вчителі школи не знайомі. Крім того, у 2011 р. ОСОБА_6 було проведено зміну прізвища з прізвища батька «ОСОБА_6» на прізвище матері «ОСОБА_6» (а.с.18).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_5 з 2009 року ухиляється від виконання свої батьківських обов'язків щодо дитини ОСОБА_8, на протязі цього часу не відвідує дитину, не спілкуються із ним, не цікавиться шкільним життям, не забезпечує матеріально та взагалі не займається його виховання.

З показань свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вбачається, що вони щотижня бачаться та спілкуються з мамою дитини та бувають в них у гостях. З 2009 року жодного разу не бачили батька дома та підтвердили його відсутність за місцем проживання дитини.

Відповідно до ч.3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до абз. 3 ч.2 ст. 3 СК України дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини передбачені ст.150 Сімейного кодексу України, та полягають, зокрема, в наступному: батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та інше.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Статтею 12 вищезгаданого Закону передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї.

Відповідно до ст.14 Закону діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Як зазначено у пунктах 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 20, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, відповідач ОСОБА_5 повністю ухилився від виконання батьківських обов'язків щодо свого сина, він не цікавиться його життям, навчанням, вихованням, не спілкується з ним та не надає жодної матеріальної допомоги. Жодних перешкод у вихованні свого сина не встановлено.

Згідно долученого до матеріалів справи висновку органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради №36-1709 від 22.07.2015 року з метою захисту прав та інтересів дитини ОСОБА_6, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_14 відносно неповнолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11).

На підставі вищенаведеного, з урахуванням того, що відповідач не виконує без поважних причин обов'язків по вихованню дитини, ухиляється від виконання цих обов'язків, оцінюючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позов про позбавлення батьківських прав є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 60, 88, 169, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.19,164, 165 Сімейного Кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя П. С. Невойт