АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Кочкової Н.О., Рудь В.В.

за участю секретаря - Добролюбової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2015 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № DN1RRC01550006 від 02.02.2007 року на рах. НОМЕР_1: заборгованість по процентам за користування кредитом - 3 988 грн. 34 коп.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 128 грн. 52 коп.; на рах. НОМЕР_2: судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду в частині відмови позову про стягнення неустойки та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, котрим суд виконав всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, прийняте на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.

Вказані вимоги ЦПК України суд першої інстанції не врахував.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.309 ЦПК підставами для скасування рішення суду першої інстанції ї ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог в частині стягнення неустойки, суд першої інстанції посилався на те, що позивачем не надано суду обґрунтований розрахунок заборгованості щодо неустойки (пені та штрафів).

Проте, колегія суддів не погоджується з такими доводами, оскільки банком надано розрахунок заборгованості де зазначено нарахування пені та штрафу (фіксована частина та процентна складова).

Відповідно до ст..10 ЦПК, суд сприяє у повному на всебічному з'ясуванню обставин справи. Однак суд першої інстанції вимоги вказаної статті не виконав та у випадку незрозумілості або недостатності наданого розрахунку не витребував у банку більш детальний або зрозумілий розрахунок.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.02.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений договір, згідно умов якого - позивач надав відповідачеві кредитні кошти у сумі 2 920 грн. 50 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач не виконувала належним чином зобов'язань за кредитним договором.

Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 02.12.2014 року сума боргу становить 17 538 грн. 32 коп., в тому числі: заборгованість по процентам за користування кредитом - 3 988 грн. 34 коп.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 128 грн. 52 коп.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання - 12 110 грн. 11 коп.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 811 грн. 35 коп. (а. с. 4).

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідачем умови договору щодо стягнення пені, штрафу (фіксованої частини та процентної складової) не оспорювалися та є чинними на даний час, а тому підлягають застосуванню.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими, рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні з відповідача пені та штрафу (фіксованої частини та процентної складової) таким, що підлягає скасуванню із стягненням з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» пені в розмірі 12110,11 грн., штрафу (фіксованої частини) 500 грн. та штрафу (процентної складової) - 811,35 грн. В зв'язку із задоволенням апеляційної скарги стягненню з відповідачки на користь апелянта підлягають судові витрати в розмірі1339,8 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А::

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2015 року в частині відмови у стягненні неустойки скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» пеню в розмірі 12110,11 грн., штраф (фіксованої частини) 500 грн. та штраф (процентної складової) - 811,35 грн., судові витрати в розмірі1339,8 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: