Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/3928/14-ц

номер провадження 2/695/237/15

08 квітня 2015 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Таратіна В.О.

при секретарі Біліченко С.В.,

з участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи ліквідатор - арбітражний керуючий Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 - ОСОБА_2, Приватне підприємство «Інтеркос плюс», про визнання майна спільною власністю подружжя, поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_3 звернулась з позовом до ОСОБА_4, третя особа ФОП ОСОБА_4 в особі ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_2 про визнання майна, а саме нежитлового приміщення площею 168,7 м.кв. по АДРЕСА_1 - спільною власністю подружжя, поділ майна подружжя.

Судом залучено до участі в справі в якості третьої особи власника вказаного вище спірного нежитлового приміщення - Приватне підприємство «Інтеркос плюс».

Позов мотивований тим, що з 2.09.1984 року позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 виданого Коробівською сільрадою, Золотоніського району, Черкаської області, 2.11.1984 р., актовий запис №15.

За час перебування у шлюбі позивачка спільно з відповідачем придбали за власні кошти певне майно, у тім числі нежитлове приміщення, загальною площею 168,7 кв.м., яке розташоване по АДРЕСА_1 Черкаської області, за договором купівлі-продажу нежилого приміщення від 18.03.2005 року, посвідченим державним нотаріусом Золотоніської районної державної нотаріальної контори та зареєстрованим в реєстрі за №772. Реєстрацію права власності на вказане приміщення було проведено на відповідача ОСОБА_4, 21.03.2005 року зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Дані обставини підтверджуються вищевказаним договором та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №6788554 від 21.03.05 р.

19.10.2005 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_2 від 19.10.2005 р., однак питання про поділ майна подружжя не ставало, а спірним майном за взаємною згодою продовжував користуватись відповідач ОСОБА_4

Нещодавно від відповідача позивачці випадково стало відомо, що стосовно її колишнього чоловіка ОСОБА_4, як суб'єкта підприємницької діяльності, господарським судом Черкаської області відкрито справу про банкрутство, призначено ліквідатора-арбітражного керуючого, а спірне майно - нежитлове приміщення - включено до ліквідаційної маси, що у зв'язку з цим порушує права позивачку як реального співвласника майна.

Позивачка вказує, що самим фактом перебування майна у користуванні відповідача після розірвання шлюбу її не порушувались, однак на даний час у зв'язку з ліквідацією суб'єкта господарювання виникає загроза втрати нею своєї власності, у зв'язку з чим вона змушена звертатись за захистом свого права до суду.

У зв'язку з тим, що позивачці жодним чином не було відомо про вищевказані обставини, а саме факт банкрутства відповідача та включення спірного майна до ліквідаційної маси, їй не було раніше відомо про порушення її прав, а тому просить суд поновити строк на звернення до суду як пропущений з поважних причин.

На сплату грошової компенсації замість частки у майні позивачка не погоджується.

В судове засідання позивачка не з'явилась, надавши повноваження на ведення справи від її імені представнику.

Представник позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні наполягав на задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_4 надав в судове засідання заяву про розгляд справи у його відсутність та визнав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник третьої особи ФОП ОСОБА_4 - ОСОБА_2 позовних вимог не визнав, вважає пропущеним позивачкою строку позовної давності звернення до суду з позовом про поділ майна подружжя, а також невірно обраним позивачкою способу захистку порушеного права.

Представник третьої особи ПП «Інтеркос плюс» в судове засідання не з'явився повторно.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків:

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Так учасниками процесу не заперечувався факт перебування в шлюбі, розірвання шлюбу та перебування спірного майна у спільному володінні до розірвання шлюбу 19.10.2005 р.

Також відповідно до ст.68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу, а розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст.70 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 320 ЦК України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом. Законом можуть бути встановлені умови такого використання.

ОСОБА_4 як особисто, так і як ФОП, а також ліквідатор банкрута не володіють майном, питання про поділ якого ставить позивач.

В процедурі банкрутства ФОП ОСОБА_4, в особі попереднього ліквідатора ОСОБА_5, було продано належне йому майно - спірне нежитлове приміщення - ОСОБА_6 за договором купівлі-продажу від 06.11.2008. ОСОБА_6, в свою чергу, продав дане майно ПП «Інтеркос плюс» на підставі договору купівлі-продажу №504 нежитлового приміщення від 17.02.2009 р., здійснена державна реєстрація прав власності на зазначене нерухоме майно 17.03.2009 р.

Ухвалою суду Черкаської області від 30.11.2011 у справі № 18/10/14/2181 визнано недійсним договір купівлі-продажу від 06.11.2008, укладений між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_6

Рішенням господарського суду Черкаської області від 05.03.2014р. по справі № 925/1986/13 в задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_4, в особі ліквідатора, до ПП «Інтеркос плюс» про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.05.2014р. по справі № 925/1986/13 скасовано рішення господарського суду Черкаської області від 05.03.2014р., прийнято нове, яким задоволено позовні вимоги ліквідатора ФОП ОСОБА_4, витребувано у ПП «Інтеркос плюс» на користь ФОП ОСОБА_4 нежиле приміщення, що знаходиться в АДРЕСА_1

Постановою Вищого господарського суду України від 02.09.2014р. по справі № 925/1986/13 постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.05.2014р. залишено без змін.

Рішення Київського апеляційного господарського суду від 28.05.2014р. по справі № 925/1986/13 не виконано, ліквідатору ФОП ОСОБА_4 не передано витребуване приміщення та право власності на нього досі зареєстроване за ПП «Інтеркосплюс».

Отже фактично позивач просить поділити майно, яким відповідач не володіє та не має повноважень на його управління, використання чи розпорядження.

Крім того відповідно до ч.2 ст.72 СК України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки.

Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

У справі встановлено, що позивачем пропущено строки давності та суд не знаходить підстав для їх поновлення.

Зокрема ухвалою господарського суду Черкаської області від 20.05.2008р. порушено провадження у справі про банкрутство фізичної особи - підприємця ОСОБА_4

Оголошення про порушення справи про банкрутство було здійснено в газеті «Голос України» № 111 від 12 червня 2008 року.

Інформація про продаж нерухомого майна ОСОБА_4 також публікувалася в газеті «От і До» в № 15 (679) від 22 квітня 2009 року.

Вказані публікації у відповідності до вимог ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» є офіційним підтвердженням обізнаності будь-кого про порушену справу про банкрутство та продаж майна підприємця, в тому числі і майна, яке належить підприємцю як фізичній особі.

Таким чином позивач достеменно міг знати про продаж майна ОСОБА_4 ще в 2008 році, а з позовом звернувся лише зараз, майже через сім років.

Крім того відповідно до ч.1 ст.68 СК України дійсно розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

В той же час відповідно до ч.2 цієї статті розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України.

Також у відповідності до ч.2 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений.

Такого договору ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не укладали.

Керуючись ст.ст. 212-218 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя В. О. Таратін