АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/7932 /2015 р. Головуючий у 1 інстанції - Букіна О.М.
Доповідач - Мараєва Н.Є.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2015 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 28 квітня 2015 р.

в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, 3-особа: ОСОБА_5

про усунення перешкод та вселення

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 28 квітня 2015 р. відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, 3-особа: ОСОБА_5 про усунення перешкод та вселення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить це рішення скасувати і постановити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, на те, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 05.05.1995 року ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 була придбана квартира АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу (а.с.36).

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 28 січня 2013 р. у справі № 2-2609/29089/12 визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 (а.с.35).

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або оо щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначення часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Таким чином, судом було встановлено, що співвласниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (1/6 частина квартири), ОСОБА_2 (1/6 частина квартири), ОСОБА_6 (1/3 частина квартири) та ОСОБА_4 (1/3 частина квартири).

Згідно ч.1 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. При відсутності згоди - спір вирішується судом.

Обгрунтовуючи свій позов позивач посилався, зокрема, на те, що йому чиняться перешкоди з боку відповідачів у здійсненні ним права власності на вказану вище квартиру.

Згідно ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може ( протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.391 ЦК України - власник майна має право вима усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З матеріалів справи також вбачається, що між сторонами після розірвання шлюбу склалися конфліктні стосунки.

Постановлюючи рішення суд виходив, зокрема, з того, що доводи позивача щодо вчинення йому перешкод у користування вказаною квартирою не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Так, встановлено, що позивач вільно користується спірною квартирою, має власні ключі та вільний доступ до неї.

Доказів того, що відповідачі чинили та чинять йому перешкоди у користуванні спірною квартирою АДРЕСА_1, позивачем не надано.

Суд правильно вважав, що доводи позивача про те, що відповідачі вчиняють відносно нього фізичне насильство, псують його речі і тим самим чинять перешкоди у користуванні спірною квартирою, є необгрунтованими в розумінні вимог закону щодо усунення перешкод користуванні нерухомим майном.

Також не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні доводи позивача в частині зобов'язання мешканців квартири не чинити перешкод працівникам КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» у доступі до зазначеної квартири, оскільки не підтверджуються належними доказами.

Тому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Також правильно суд вважав, що відсутні підстав для задоволення вимоги в частині вселення у спірну квартиру дружини позивача -3-особи по справі ОСОБА_5, то суд правильно вважав що такі вимоги не підлягають задоволенню, оскільки не грунтуються на вимогах закону, що його позовні вимоги в цій частині не містять вимог про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права позивача.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргуОСОБА_1 - відхилити, а рішення Солом»янського районного суду м. Києва від 28.04.2015 р. - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :