ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/857/15-ц
Провадження № 2/362/1020/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

при секретарі - Даниленко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Продагрозбут» про стягнення заборгованості, пені, 3% річних та інфляційних витрат,-

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) «Продагрозбут» заборгованості, пені, 3% річних та інфляційних витрат, що виникли в звязку із невиконанням договору про поворотну фінансову допомогу, укладеного 08 травня 2014 року між сторонами по справі, якій у квітні 2015 року зменшив та остаточно просив суд стягнути з відповідача на його користь пеню у розмірі 1 710 000 грн., 3% річних в сумі 2810, 96 грн. та інфляційних витрат в сумі 29 742 грн. (а.с.43-45).

Вказуючи на те, що між сторонами 08 травня 2014 року було укладено Договір про поворотну фінансову допомогу (далі-Договір), умови якої позивач виконав належним чином, а відповідач від виконання взятих на себе зобовязань ухиляється, що змусило його звернутися до суду із даним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні зменшені вимоги підтримав, вказав, що надати оригінал договору він не може оскільки у нього його немає, а довіритель не може його знайти, а тому він не має можливості виконати вимогу суду. Також зазначив, що твердження представника відповідача про нібито того, що директором товариства цей договір не укладався і не підписувався, а був підписаний іншою особою не мають юридичного значення для даної справи, оскільки позивач надав, а відповідач прийняв кошти у розмірі 600 000 грн. тобто відповідач, як юридична особа, схвалив укладений правочин і зобовязаний був у визначені в договорі строки повернути позивачу. А будь-які твердження представника відповідача про укладення договору від 08.05.2014 року не уповноваженою особою безпідставні, а тому просив вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заявлених позивачем вимог не визнала, вказуючи на те, що Договір про поворотну фінансову допомогу від 08 травня 2014 року було укладено між сторонами в усній, а не письмовій формі, що не передбачала штрафних санкцій, та умови якого на підставі усних домовленостей довірителем повернуто в обумовлений усними домовленостями строки до 31 грудня 2014 року; заявила клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи для ідентифікації особи, підпис якої постановлено на Договорі про поворотну фінансову допомогу від 08 травня 2014 року від імені ОСОБА_2, оскільки поставлений підпис останньому не належить. Також, представник відповідача заявила клопотання про повторне витребування у позивача оригіналу Договору, який був запитуваний судом 08 квітня 2015 року (а.с. 57), але представником позивача не надано, вказуючи на його відсутність на даний час.

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положенням ч. 1 ст. 57, ч. 1 ст. 58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно із ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Разом із тим відповідно до ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами, які беруть участі у судовому розгляді, доказуванню не підлягають.

Судом встановлено, що 08 травня 2014 року ОСОБА_1 перерахував на рахунок ТОВ «ПРОДАГРОЗБУТ» грошові кошти в розмірі 600 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 123673 від 08 травня 2014 року (а.с. 8).

26.03.2015 року представником ОСОБА_1 ОСОБА_3 направлено ТОВ «ПРОДАГРОЗБУТ» Вимогу про погашення заборгованості (а.с.53-54).

30 грудня 2014 року ТОВ «ПРОДАГРОЗБУТ» перерахувало на рахунок ОСОБА_1 в рахунок повернення безвідсоткової поворотної фінансової допомоги згідно договору від 08 травня 2014 року 600 000,00 грн., що підтверджується випискою з рахунку № 6745 АТ «ЗЛАТОБАНК» (а.с. 51).

Як вбачається із наданої копії договору про поворотну фінансову допомогу від 08 травня 2014 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ПРОДАГРОЗБУТ» було укладено вказаний договір (а.с.5-7).

В судовому засіданні представником відповідача не визнано укладення та підписання директором відповідача договору про поворотну фінансову допомогу від 08 травня 2014 року у письмовій формі.

У звязку з чим 20 квітня 2015 року ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області за клопотанням відповідача призначено почеркознавчу експертизу на вирішення якої постановлено питання щодо того, чи виконаний підпис на Договорі про поворотну фінансову допомогу від 08 травня 2014 року від імені директора товариства з обмеженою відповідальністю «Продагрозбут» ОСОБА_2 саме цією особою (далі-ухвала) (а.с. 65-66).

При цьому, ухвалою суду зобовязано ОСОБА_1 направити безпосередньо до суду протягом пяти днів з дня отримання цієї ухвали оригінал Договору про поворотну фінансову допомогу від 08 травня 2014 року, укладеного між ТОВ «Продагрозбут» в особі директора ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підлягає направленню на експертизу, а директора ТОВ «Продагрозбут» ОСОБА_2 протягом пяти днів з дня отримання цієї ухвали зявитися до Васильківського міськрайонного суду Київської області для дачі експериментальних зразків підписів та направити безпосередньо до суду оригінали документів, що містять підпис останнього та складені починаючи з 2014 року, для направлення на експертизу (а.с. 65-66).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач покладені на нього судом обовязки виконав, проте позивачем оригінал договору надано не було, в звязку із чим 01 вересня 2015 року до суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз направлено повідомлення № 8735/8736/15-32 про неможливість дати висновок судово-почеркознавчої експертизи від 26 серпня 2015 року у звязку з відсутністю оригіналу досліджуваного документа (а.с. 90-91).

Відповідно до ст. 146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

В судовому засіданні представником позивача визнано відсутність оригіналу договору, а тому викладені в наданому позивачем копії договору про поворотну фінансову допомогу від 08 травня 2014 року обставини судом до уваги не приймаються як такі, що належно не доведені.

Представником позивача клопотань про проведення додаткової експертизи на спростування невизнаних відповідачем вимог не заявлялося.

Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Стаття 1047 ЦК України визначає що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що у судовому засіданні на підставі зібраних по справі доказів установлено, що ОСОБА_1 перерахував на рахунок ТОВ «ПРОДАГРОЗБУТ» грошові кошти в розмірі 600 000 грн., що не заперечувалося сторонами, а тому договір позики був укладений з моменту передання грошей, представником позивача доказів, на підтвердження своїх доводів щодо укладання у письмовій формі та порушення відповідачемумов договору поворотної фінансової допомоги від 08 травня 2014 року,а само оригіналу договору надано не було, договором не встановлений строк повернення позики, а тому цей строк визначається моментом пред'явлення вимоги, яка була направлена 26.03.2015 року, але 30 грудня 2014 року ТОВ «ПРОДАГРОЗБУТ» на рахунок позивача перерахувало 600 000 грн. взяті у борг кошти позивача чим виконало взяті на себе зобовязання в повному обсязі, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволені позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 61, 88, 143-146, 209, 212-215, 223 ЦПК України, ст.ст. 526, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Продагрозбут» про стягнення заборгованості, пені, 3% річних та інфляційних витрат відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 30 жовтня 2015 року.

Суддя Г.М.Лебідь-Гавенко