РІШЕННЯ

Іменем України

25 листопада 2015 р. м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Кротінова В.О., при секретарі Яцканич А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 до територіальної громади Селидівської міської ради про визнання права на спадок за заповітом, -

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача звернулась до суду в інтересах ОСОБА_2 із позовом, в якому зазначила, що 25.06.2011 р. померла ОСОБА_3. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається із квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Після її смерті спадщину прийняв ОСОБА_4, але не оформив своїх спадкових прав. При житті ОСОБА_4 склав заповіт, в якому на випадок своєї смерті заповів все своє майно ОСОБА_5. ОСОБА_2 звернулась до державного нотаріуса з питанням про визнання права на спадкове майно за заповітом. У зв»язку з тим, що було заведено спадкову справу за № 27/2015 до майна померлого 07.02.2015 року ОСОБА_4, нотаріусом їй було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 11.08.2015 року на грошові внески на рахунках у ТВБВ № 10004/92 філії Донецького обласного управління АТ Ощадбанку України м.Селидове. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.11.2015 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру у зв»язку з тим, що правовстановлюючі документи щодо належності вищевказаної квартири, втрачені і неможливо визначити склад спадкового майна. Згідно довідки КП «Бюро технічної інвентаризації» м.Селидове, квартира за адресою: АДРЕСА_2 числиться за ОСОБА_4 та ОСОБА_3. Просить суд, визнати за ОСОБА_2 право власності на спадок за заповітом на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, що належить спадкодавцю ОСОБА_4, на праві приватної власності згідно свідоцтва № 12106 про право власності на житло від 02 липня 1996 року, виданого службою приватизації державного житлового фонду в/о «Селидіввугілля» та зареєстрованого в Селидівському бюро технічної інвентаризації 30.08.1996 року № 465 загальною площею 54,84 кв.метри, житловою площею 41,1 кв.метри, який помер 07 лютого 2015 року.

Позивач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином.

Представник позивача в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та прийняти рішення на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_4 помер 07 лютого 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО № 907817, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області(а.с.11).

При житті ОСОБА_4 заповів все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом буде мати право ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується заповітом, складеним 15.09.2011 року, посвідченим секретарем виконкому Української міської ради міста Селидове Донецької області(а.с.12).

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві власності належала квартира за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 41,1 кв.метри, інвентаризаційна вартість квартири складає 39813,00 гривень, що підтверджується свідоцтвом № 12106 про право власності на житло від 02 липня 1996 року, виданим службою приватизації державного житлового фонду в/о «Селидіввугілля» та зареєстрованим в Селидівському бюро технічної інвентаризації 30.08.1996 року № 465(а.с.13), довідкою КП «Селидівсько бюро технічної інвентаризації» № 366 від 23.10.2015 р.(а.с.16).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.08.2015 року, державним нотаріусом Другої селидівської державної нотаріальної контори посвідчено, що на підставі заповіту, посвідченого Українською міською радою м.Селидове Донецької області 15 вересня 2011 року, зареєстрованого у реєстрі за № 484, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 07 лютого 2015 року, є ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, буд.№ 37АДРЕСА_4, проживає за адресою: Російська Федерація, Курська обл., Обоянський район, сл..Рибінські Буди, вул..Холодна Гора, буд. № 41. Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з:грошових внесків у ТВБВ № 10004/093 с.Курахівка філії Донецького обласного управління АТ Ощадбанку України з усіма належними відсотками та компенсаціями; грошових внесків у ТВБВ № 10004/098 м.Українська філії Донецького обласного управління АТ Ощадбанку України з усіма належними відсотками та компенсації(а.с.8).

Як вбачається з постанови державного нотаріуса Другої селидівської державної нотаріальної контори від 03.11.2015 р. ОСОБА_1, яка діє за довіреністю від імені ОСОБА_2 з»явилась до нотаріуса з заявою про видачу ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Але державним нотаріусом було відмовленоМендальовій Є.О. у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру у зв»язку з тим, що спадкоємцем за заповітом втрачений правовстановлюючий документ на спадкове майно та не можливо визначити склад спадкового майна(а.с.10).

Згідно відповіді Другої селидівської державної нотаріальної контори № 549/01-16 від 18.11.2015 р. після смерті ОСОБА_4, померлого 07.02.2015 р. конторою заведена спадкова справа № 27/2015 від 19.02.2015 р. по заяві про прийняття спадщини по закону від дочки померлого ОСОБА_6. 15.05.2015 р. конторою була отримана заява про прийняття спадщини за заповітом від онуки померлого ОСОБА_2. Від імені ОСОБА_4 15.09.2011 р. № 484 був посвідчений заповіт Української міською радою, в якому все своє майно заповідав ОСОБА_2(31.10.1991 р.н.). Спадкове майно померлого складається з грошових внесків в Ощадбанку України та квартири за адресою: АДРЕСА_5, одна частка якої належала спадкодавцю ОСОБА_4, друга частка дружині спадкодавця ОСОБА_3, яка померла 25.06.2011 р. після смерті якої ОСОБА_4 спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав(зазначена квартира була приватизована ОСОБА_4 та його дружиною ОСОБА_3 у спільну сумісну власність без визначення часток). 11.08.2015 р. на ім»я ОСОБА_2 нотаріальною конторою було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові внески в Ощадбанку України. 03.11.2015 р. ОСОБА_2 конторою була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану квартиру через відсутність правовстановлюючого документу(свідоцтва про право власності). Додатково повідомлено, що після смерті ОСОБА_3 була заведена спадкова справа № 23/2012 по заяві про прийняття спадщини від чоловіка померлої ОСОБА_4 і 26.03.2012 року на його ім»я було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові внески в Ощадбанку України.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст..16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно ст.. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, які засвідчує його право власності.

Згідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємцями, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством; у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та його дружині ОСОБА_3 на праві спільної приватної власності належала квартира за адресою: АДРЕСА_5, одна частка якої належала спадкодавцю ОСОБА_4, друга частка дружині спадкодавця ОСОБА_3, яка померла 25.06.2011 р. після смерті якої ОСОБА_4 спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав(зазначена квартира була приватизована ОСОБА_4 та його дружиною ОСОБА_3 у спільну сумісну власність без визначення часток). Спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_2, яка не має можливості підтвердити право власності крім як шляхом звернення до суду.

З огляду на вищезазначене суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 1223, 1268-1269 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 212-215, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 до територіальної громади Селидівської міської ради про визнання права на спадок за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадок за заповітом на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, що належить спадкодавцю ОСОБА_4, на праві приватної власності згідно свідоцтва № 12106 про право власності на житло від 02 липня 1996 року, виданого службою приватизації державного житлового фонду в/о «Селидіввугілля» та зареєстрованого в Селидівському бюро технічної інвентаризації 30.08.1996 року № 465 загальною площею 54,84 кв.метри, житловою площею 41,1 кв.метри, який помер 07 лютого 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя