У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів:Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,Кадєтової О.В., Наумчука М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про припинення права власності на частку у праві спільної часткової власності, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 19 листопада 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні власністю.

ОСОБА_6 у травні 2013 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7 про припинення права власності на частку у праві спільної часткової власності, посилаючись на те, що йому на праві власності в порядку спадкування належить 9/10 частин у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1, а його тітці ОСОБА_7 належить 1/10 частина вказаної квартири на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 лютого 2012 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 25 квітня 2012 року.

Так як частка ОСОБА_7 у спільній власності на квартиру є незначною і дану частку не можна виділити в натурі, ОСОБА_6 просив припинити право власності ОСОБА_7 на її частку з виплатою грошової компенсації та визнати за ним право власності на частку ОСОБА_7

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 липня 2014 року позовну заяву ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні власністю залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, у зв'язку з повторною неявкою позивача в судове засідання без поважних причин.

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 липня 2014 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 19 листопада 2014 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив із того, що ОСОБА_6 не виконав вимоги ч. 2 ст. 365 ЦК України щодо попереднього внесення позивачем на депозитний рахунок суду вартості частки у спільному майні, а невиконання цієї умови є підставою для відмови в задоволенні повних вимог про припинення права особи на частку у спільному майні.

Однак, з такими висновками судів погодитись не можна, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_7 (1/10 частина) на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 лютого 2012 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 25 квітня 2012 року та ОСОБА_6 (9/10 частин) в порядку спадкування після смерті батька.

Висновком судової будівельно-технічної експертизи від 21 травня 2014 року визначено ринкову вартість вказаної квартири, яка складає 341 996,00,00 грн та встановлено, що виділення в натурі 1/10 ідеальної частки спірної квартири є неможливим.

Згідно зі ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_6 не вніс на депозитний рахунок суду вартість частки майна, яка належить ОСОБА_7, а відповідно до ст. 365 ЦК України вимога про попереднє внесення на депозитний рахунок суду вартості частки в спільному майні, у разі припинення права власності за вимогою інших співвласників, є однією з основних умов ухвалення рішення про припинення права власності на частку у спільному майні.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про наявність підстав, визначених ч. 1 ст. 365 ЦК України для припинення права власності ОСОБА_7 на 1/10 частку спірної квартири. При цьому, апеляційний суд правильно зазначив, що ОСОБА_6, як сторону по справі було позбавлено можливості виконати умову щодо попереднього внесення позивачем вартості частки у спільному майні на депозитний рахунок суду, оскільки ОСОБА_6 не було надано реквізитів депозитного рахунку суду, чи в разі його відсутності - рахунку Територіального управління державної судової адміністрації у Черкаській області, який може використовуватись як депозитний рахунок, а апеляційний суд позбавлений можливості під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції визначати реквізити депозитного рахунку.

За таких обставин, колегія суддів не може визнати законним і обґрунтованим рішення суду першої інстанції, оскільки спір залишився не вирішеним по суті позовних вимог.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції правильно встановив, що частка ОСОБА_7 у спільній власності на квартиру є незначною, дану частку не можна виділити в натурі і спільне володіння та користування жилим приміщенням є неможливим, але судом в порушення ст. 365 ЦК України взагалі не з'ясовувалось питання, чи має ОСОБА_7 інше житло, та у зв'язку з цим чи не завдасть істотної шкоди її інтересам припинення права на її частку у спільному майні, тому суди дійшли передчасного висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6

Враховуючи вищевикладене, ухвалені у справі рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених ч.2 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 19 листопада 2014 року скасувати.

Справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова М.І. Наумчук