печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

18 листопада 2015 року Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого: судді Остапчук Т.В.,
при секретарі:Котко А.С.
за участю:
позивача:не з'явився,
відповідача:не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2.) звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач, ОСОБА_3.), в якому просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 19.12.2003 року Відділом державної реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 1244.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що з 19.12.2003 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу подружжя має двох дітей 2004 та 2013 року народження. У 2014 році родина переїхала з тимчасово окупованої території України - Луганської області, до м. Києва та стала на облік за адресою: АДРЕСА_1. З березня 2014 року сторони припинили спільне проживання як подружжя та не ведуть спільне господарство. Діти проживають з матір'ю. Збереження шлюбу є неможливим, оскільки спроби примиритися не дали позитивних результатів, шлюб існує лише формально. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, у сторін на даний час немає.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.08.2015 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання позивач не з'явилась, у письмовій заяві просила розглядати справу за її відсутності та задовольнити позов.

В судове засідання відповідач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи, повідомлявся належним чином, причини неявки невідомі.

За таких обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 19.12.2003 року у Відділі державної реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції у Луганській області між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб про що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний актовий запис № 1244.

У шлюбі у сторін народилось двоє дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивач бажає розірвати шлюб, строк на примирення надавати не просила, на розірванні шлюбу наполягає.

Як визначено у ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст.. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч. 3 та ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, встановивши, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин неможливе, суд вважає, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід розірвати.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 243,60 грн. у відшкодування судового збору.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 21, 24, 56, 110-112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 79, 88, 174, 212-215, 223-228 Цивільного процесуального кодексу України, -

В и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 19.12.2003 року Відділом державної реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 1244, - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 243 грн. 60 коп. у відшкодування судових витрат.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії до Печерського районного суду міста Києва.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.В. Остапчук