Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних справ
Суддя 1-ї інстанції Гасанбеков С.С. Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 322/611/15
12 жовтня 2015 року Справа № 22ц/778/5226/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Коллегія судової палаті з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді: Подліянова Г.С., Дашковська А.В.

секретар - Евальд Д.Д.

при участі: прокурора - адвоката -

____________________________________________________________________________________________

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 23.07.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, стверджуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_3. Після смерті матері відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 5,11 га на території Новомиколаївської селищної ради. Вона є спадкоємцем за заповітом. Відповідач (її сестра) - спадкоємець за законом. В встановлений законом строк, з заявою за прийняттям спадщини до нотаріальної контори не звернувся із-за правової необізнаності щодо наявності спадкового майна та хворобливого стану. Тому просив визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 23.07.2015 року позовні вимоги відхилені.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на те, що суд неправильно з'ясував обставини спору, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів судової палаті з цивільних справ апеляційного суду дійшла до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.309 ЦПК суд апеляційної інстанції змінює рішення суду першої інстанції і ухвалює нове рішення в зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та неправильного застосування норм матеріального права.

Як видно із матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача, після її смерті відкрилася спадщина на майно, в тому числі і на земельну ділянку площею 5,11 га на території Новомиколаївської селищної ради.(а.с.34,47,58 - спадкова справа).

Норми ст.1220 ЦК пов'язують відкриття спадщини з фактом (часом) смерті спадкодавця.

Прийняття спадщини - це дія спадкоємця, яка засвідчує про його згоду вступити в спадкові права.

Суд зазначає, що для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємець за заповітом або за законом, має прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК).

Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.

Акт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться.

Строк прийняття спадщини встановлюється у шість місяців з дня відкриття спадщини (ст.1270 ЦК).

Встановлений законом строк для прийняття спадщини є строком спеціальним, протягом якого існує саме право на спадщину. Пропуск цього строку позбавляє спадкоємця права вимагати повернення майна, що перейшло до інших спадкоємців, або права на відшкодування вартості цього майна.

Натомість, спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини (ст.1272 ЦК).

У п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі мотиви пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Ураховуючи викладене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відмовляючи в позові, суд виходив з того, що у позивача не було поважних причин які б перешкоджали та заважали йому своєчасно звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та відсутності порушених майнових інтересів.

Поважність причини пропуску строку для звернення з відповідною заявою до нотаріальної контори заявник пов'язував з тривалим хворобливим станом. При цьому він посилався на медичні довідки, лікарські виписки.

Як суд зазначав, спадкодавець пішов із життя ІНФОРМАЦІЯ_1, а отже кінцевим днем для подання заяви про згоду на прийняття спадщини є 03 грудня 2007 року.

За інформацією яка міститься у виписному епікризі Запорізької обласної клінічної лікарні, позивач перебував на лікуванні у згаданій установі з 31.10.2014 року по 12.11.2014 року. Після отримання медичних заходів стан здоров'я був нормалізований й йому були рекомендовані амбулаторні процедури (лікарські рекомендації) щодо приймання медичних препаратів (а.с.10).

Виражених гострих проявів розпалу хвороби (її рецидивів), несприятливих факторів захворювання після лікування, які б мали несприятливий вплив на організм заявника не встановлено.

Втім, суд зауважує, що лікування було проведено не в межах строку прийняття спадщини, а згодом 7 років.

Слід зазначити й те, що дані медичних довідок та медичних книжок заявника на які заявник посилається як докази на поважність причин звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини вказують, що він мав захворювання у 2006 році, а отже ще до моменту відкриття спадщини (а.с.12,13,14).

Із решти медичних записів слідує, що до лікаря заявник звертався у 2008 році та у 2015 році й знову ж за межами шестимісячного строку.

До кінцевого строку прийняття спадщини (03.12.2007 року), на лікуванні він не перебував.

Як висновок, позивач не мав в період строку прийняття спадщини об'єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання заяви про прийняття спадщини, викликаних хворобою.

Суд першої інстанції, зазначені обставини врахував, але ж мотивував своє рішення відсутністю порушених прав заявника тому, на думку колегії суддів, у зв'язку з чим рішення підлягає зміні в частині правового обґрунтування підстав відмови у задоволені заявлених вимог.

Керуючись ст.307,309,313,314,316,317 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 23.07.2015 року у цій справі змінити в частині правового обґрунтування мотивів відмови у задоволені позову.

Рішення судової колегії може бути оскаржене безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: Судді: