Справа № 226/2925/15-ц
Справа № 2/226/1252/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 року м.Димитров

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Мітюхіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Димитров справу за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Красноарммійськвугілля» про зобовязання надати вугілля, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до державного підприємства «Красноармійськвугілля», в обґрунтування якого вказала, що вона з 15.07.2014 року є пенсіонеркою за віком, якого вона досягла, працюючи у відокремленому підрозділі відповідача «Шахта «Родинська». Її чоловік ОСОБА_2, який також працював на вказаному підприємстві та був пенсіонером, помер 29.04.2015 року. У звязку з тим, що вона з чоловіком проживала у приватному будинку та на підставі того, що вони були пенсіонерами та працювали на вугільному підприємстві, вони обоє мали право на отримання безоплатного вугілля для опалення в розмірі 5,9 тонн на рік. До смерті її чоловіка вони вирішили, що отримувати вугілля буде саме він. Для цього у 2014 році її чоловік подав заявку на отримання вугілля за І півріччя 2015 року, у звязку з чим у грудні 2015 року отримав від відповідача відповідний талон. Проте відповідач свої обовязки не виконав і вугілля не завіз. Після смерті чоловіка вона 16.07.2015 року звернулася до відповідача з вимогою надання їй вугілля за І півріччя 2015 року, на що отримала відмову, оскільки побутове вугілля не передається як спадщина. Між тим, відповідно до Інструкції про порядок забезпечення працівників побутовим вугіллям та Гірничого закону України вона має право на отримання вугілля за двома умовами, самостійно, як особа, яка проробила у відповідаа 16 років, та як жінка померлої ососби, яка мала право на отримання цього вугілля. Тому позивач звернулася до суду з проханням стягнути з відповідача на її користь 5,9 т вугілля за перше півріччя 2015 року.

Під час розгляду справи позивач ОСОБА_1 уточнила свої позовні вимоги, звернувшись до суду з проханням зобовязати відповідача надати їй, як вуглеотримувачу, вугілля на побутові потреби за перше півріччя 2015 року у кількості 2950 кг.

Сторони до судововго засіданні не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач вказала, що вона наполягає на своїх уточнених вимогах, а представник відповідача ОСОБА_3 вказав, що він проти уточнених позовних вимог не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який помер 29.04.2015 року, перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб, про смерть (а.с.5, 6).

Згідно записів з трудової книжки та пенсійного посвідчення встановлено, що у період з 12.11.1998 року по 23.12.2014 року позивач ОСОБА_1 перебувала в трудових відносинах з шахтою «Родинська», яка є відокремленим підрозділом відповідача, працюючи робочою виробничої лазні, звідки вона звільнилася відповідно до наказу підприємства від 23.12.2014 року № 1239-к за власним бажанням, у звязку з виходом на пенсію за ст.38 КЗпП України (а.с.9, 12-13).

Згідно квитанції від 19.02.2015 року ОСОБА_2 було сплачено за завантаження та привіз вугілля на загальну суму 346 грн. 84 коп. (а.с.14).

Відповідно до листа відповідача від 24.07.2015 року на звернення позивача ОСОБА_1 останнім повідомлено, що вона має право на отримання вугілля, оскільки проробила на підприємстві 16 років. Але, оскільки вона не звернулась після смерті чоловіка до 15.06.2015 року з необхідними документами і не оформила виписку вугілля на своє імя, отримання вугілля за І півріччя 2015 року неможливе (а.с.3).

На звернення позивача ОСОБА_1 від 29.07.2015 року відповідач своїм листом від 17.08.2015 року пояснив їй, що виписка побутового палива проводиться підприємством не рідше одного разу на півріччя: за перше півріччя з 01.02.2015 року по 15.06.2015 року, за друге півріччя з 01.07.2015 року по 15.11.2015 року. Побутове паливо виписується вуглеотримувачем, який має право на отримання вугілля, з наданням документів, підтверджуючих це право. Оскільки ОСОБА_1 не звернулася в строки виписки вугілля за перше півріччя 2015 року та не надала документи на підтвердження свого права на отримання побутового палива на вказаний період, їй було відмовлено у наданні вугілля (а.с.4, 23).

Відповідно до ч.7 ст.43 Гірничого Закону України підприємства з видобутку вугілля та вуглебудівні підприємства безоплатно надають вугілля на побутові потреби у розмірі, що визначається колективним договором, у тому числі таким категоріям осіб, як: пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, вуглебудівних підприємствах: на підземних роботах - не менше ніж 10 років для чоловіків і не менше 7 років 6 місяців - для жінок; на роботах, пов'язаних із підземними умовами, - не менше ніж 15 років для чоловіків і не менше 12 років 6 місяців - для жінок; на роботах технологічної лінії на поверхні діючих шахт чи на шахтах, що будуються, розрізах, збагачувальних та брикетних фабриках - не менше ніж 20 років для чоловіків і не менше 15 років - для жінок.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2012 року № 608 затверджено мінімальну норму забезпечення твердим пічним побутовим паливом осіб, які мають право на його отримання згідно із Гірничим Законом України, у кількості 5,9 тонни вугілля на одне домогосподарство на рік.

Вказаним законодавством не обмежується право особи на отримання вугілля часовими періодами, а саме: якщо позивач не звенулася та не надала документів на отримання безоплатного вугілля від підприємтсва до 15.06.2015 року, вона не втратила право на його отримання.

Зміст вищевказаних правових норм зафіксований у п.10.12 Колективного договору відокремленого підрозділу «Шахта «Родинська» ДП «Красноармійськвугілля», умови якого обовязкові для виконання підприємством.

Отже, судом встановлено, що позивач є пенсіонеркою, яка пропрацювала на вугільному підприємстві понад 15 років, має право на отримання вугілля на побутові потребі, так як мешкає у приватному будинку, розташованому за адресою: Донецька область, м.Димитров, вул.Крупської, б.40, та користується пічним опаленням. Ці факти відповідачем не оспорюються.

Оскільки відповідач відмовляється у добровільному порядку забезпечити вугіллям на побутові потреби позивача, її вимоги підлягають задоволенню.

На підставі Гірничого закону України, керуючись ст.ст.10, 11, 57, 209, 212, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до державного підприємства «Красноарммійськвугілля» про зобовязання надати вугілля задовольнити.

Зобовязати державне підприємство «Красноарммійськвугілля» надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як вуглеотримувачу, вугілля на побутові потреби за перше півріччя 2015 року у кількості 2950 (дві тисячі девятсот пятдесят) кг.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його оголошення. Особи, які брали участь, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати судову скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 12.10.2015 року.

Суддя Ж.Є.Редько