АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва у складі:

головуючого судді - Панченка М.М.

суддів - Побірченко Т.І., Барановської Л.В.

при секретарі - Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє за дорученням ОСОБА_2, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 04 вересня 2015 року про відмову в задоволенні заяви щодо забезпечення позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа - ОСОБА_3, про визнання договору поруки недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа - ОСОБА_3, про визнання договору поруки недійсним.

В ході розгляду справи, представник позивача заявив клопотання про забезпечення позову шляхом заборони відповідачеві вчиняти будь-які дії, спрямовані на стягнення з поручителя майна в рахунок погашення заборгованості позичальника перед Банком за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог послався на те, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 26 липня 2013 року вже стягнуто кредитну заборгованість солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Банку, а тому незабезпечення даного позову у вказаний спосіб може значно утруднити виконання можливого рішення суду про визнання договору поруки недійсним, враховуючи, що на виконання судового рішення про стягнення кредитної заборгованості вже відкрито виконавче провадження та провадяться виконавчі дії.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 вересня 2015 року в задоволенні указаної заяви відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі представник позивача просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову. Посилається на те, що судом не враховано доводи вказаної заяви та помилково зроблено висновок про неспівмірність позовних вимог обраному заходу забезпечення позову.

Заслухавши думки учасників процесу, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги, та залишення без змін ухвали суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Як вбачається з ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії.

За змістом ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується колегія суддів, виходив з неспівмірності позовних вимог обраному заходу забезпечення позову.

Разом з тим, колегія вважає за необхідне додатково зазначити наступне.

Заявляючи вимоги про забезпечення позову шляхом заборони відповідачеві вчиняти будь-які дії, спрямовані на стягнення з поручителя майна в рахунок погашення заборгованості позичальника перед Банком за кредитним договором, позивач фактично просить зупинити виконання судового рішення Франківського районного суду м. Львова від 26 липня 2013 року про стягнення кредитної заборгованості, що є недопустимим в межах процедури забезпечення даного позову.

Крім того, стягнення кредитної заборгованості, зокрема і з поручителя, жодним чином не перешкоджає виконанню можливого судового рішення про визнання договору поруки недійсним, що є основною передумовою для вжиття заходів забезпечення позову.

Таким чином, оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням вимог чинного законодавства, а доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Відповідно до п.1ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст.307,312 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну ОСОБА_1, який діє за дорученням ОСОБА_2, відхилити, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 04 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: