АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Пікуль А.А., Соколової В.В.

при секретарі: Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕК-ПМ» на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 02 липня 2015 року у цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕК-ПМ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/12419/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Супрун Г.Б.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖЕК-ПМ» (далі по тексту - ТОВ «ЖЕК-ПМ») звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 02 липня 2015 року відмовлено у прийнятті заяви ТОВ «ЖЕК-ПМ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг.

Не погодившись із такою ухвалою суду, ТОВ «ЖЕК-ПМ» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просило ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для повторного вирішення питання про прийняття заяви до суду першої інстанції. Зазначає, що ТОВ «ЖЕК-ПМ» обґрунтувало свої вимоги та додало документи, що підтверджують правильність і безспірність розрахунків та застосування тарифів на відповідні послуги, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, посилаючись на наявність спору про право.

В судове засідання представник ТОВ «ЖЕК-ПМ» не з'явився, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення, ТОВ «ЖЕК-ПМ» просило слухати справу за відсутності представника, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за відсутності представника особи , що подала апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи в прийнятті заяви про видачу судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що із заяви і поданих документів вбачається спір про право, суд позбавлений можливості визначити розмір заборгованості боржника та правильність її нарахування на користь заявника.

Проте, з таким висновком суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Згідно до п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Як зазначено в п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказаного провадження» наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Згідно з п. 9, 13 вищезазначеної Постанови наявність спору про право можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України (далі - ЦК). Разом із тим лише той факт, що договірні зобов'язання (наприклад, у частині оплати заборгованості телекомунікаційних послуг чи послуг телебачення і радіомовлення) не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право.

Якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Як вбачається з матеріалів справи, до заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за період з 01 серпня 2010 року по 30 квітня 2015 року в сумі 56 358 грн. 57 коп. ТОВ «ЖЕК-ПМ» було надано: копії розрахункових квитанцій з зазначеними в них тарифами на утримання будинку та прибудинкової території та кількістю використаних боржником гігакалорій на опалення, витяг з розпорядження виконавчого комітету органу КМДА про затвердження тарифів на житлово-комунальні послуги від 26 квітня 2011 року № 617, копію розпорядження КМДА № 1222 від 29 грудня 2010 року, копію розпорядження КМДА № 99 від 27 січня 2011 року, копію розпорядження КМДА № 875 від 31 травня 2011 року, копію витягу з розпорядження КМДА № 140 від 03 лютого 2011 року, які в період виникнення заборгованості були чинними.

Таким чином, заявник надав докази, що підтверджують надання житлово-комунальних послуг боржнику, розмір боргу боржника в зв'язку з несплатою за такі послуги, право заявника вимагати від боржника погашення боргу, водночас матеріали справи не містять доказів жодних претензій чи заперечень боржника щодо наданих житлово-комунальних послуг. Тобто, у суду першої інстанції були всі правові підстави для видачі судового наказу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про відмову в прийняті заяви ТОВ «ЖЕК-ПМ» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 є помилковим, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки відкриття наказаного провадження є виключною компетенцією саме цього суду.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕК-ПМ» задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 02 липня 2015 року скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: А.А. Пікуль

В.В.Соколова