Справа № 285/1915/15-ц
провадження у справі № 2/0285/815/15
02 листопада 2015 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді…………..ОСОБА_1
при секретарі………….......... ОСОБА_2
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом Моторного (транспортного) бюро України
про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування,
Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 4 956 грн. 82 коп. виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу, 637 грн. 24 коп. витрат за послуги аварійного комісара та судові витрати.
В обґрунтування позову зазначає, що 07 грудня 2010 року з вини відповідача, який керував мікроавтобусом «Богдан» державний номерний знак НОМЕР_1 скоєна дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено автомобіль «Рено» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до висновку експерта складає 5948,18 грн., в тому числі 991,36 грн. ПДВ. 10 грудня 2010 року ОСОБА_4 подав відповідну заяву з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем. В зв'язку з настанням події, передбаченої ст.41 п.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачем виплачено відшкодування ОСОБА_4 в розмірі 4 956, 82 грн. Крім того, позивачем здійснено витрати на залучення аварійного комісара в розмірі 637,24 грн. Позивач звернувся до відповідача із проханням добровільно компенсувати завдані збитки, але сума відшкодування сплачена не була, що змусило позивача звернутися із позовом до суду.
Сторони в судове засідання не прибули.
Позивач в письмовій заяві просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив щодо заочного вирішення справи /а.с.35/.
Враховуючи те, що про час та місце судового розгляду відповідач був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд, за письмовою згодою представника позивача, вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.
З матеріалів справи вбачається, що постановою Дарницького районного суду м. Києва від 03.03.2011 року/а.с.13/ водія мікроавтобуса «Богдан», д.н.з. НОМЕР_3 ВВ, відповідача по справі, було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.
10 грудня 2010 року потерпілий, ОСОБА_4 подав позивачу повідомлення про настання ДТП /а.с.9/.
Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до звіту про оцінку автомобіля Renault Kangoo 1/5 D держномер АА 7576 НС від 27 грудня 2010 року складає 5948 грн. 18 коп., в тому числі ПДВ (991 грн. 36 коп.) /а.с.15-18/.
17.03.2011 року ОСОБА_4 подав позивачу заяву про виплату грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем в порядку ст.35, пп.а ст.41.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в розмірі 5 948,18 грн. /а.с. 10/.
На підставі довідки № 1 від 08.04.2011 року про розмір страхового відшкодування, Наказу генерального директора МТСБУ від 15.04.2011 року, позивачем виплачено відшкодування ОСОБА_4 в розмірі 4 956 грн. 82 коп.( 5 948 грн. 18 коп. (матеріальна шкода завдана відповідачем) 991,36 грн. (ПДВ, яке не є прямим збитком тому не може бути включеним МТСБУ до суми регламентованої виплати) /а.с.24, 25/.
Крім того, позивачем здійснено витрати на залучення аварійного комісара - спеціаліста авто товарознавця в розмірі 637,24 грн. /а.с.23/.
Доказів сплати виплаченої суми страхового відшкодування відповідачем суду не надано.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до пп.а) п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ відшкодовує шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно зі ст.27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 993, 1191 ЦК України до страхової організації, що сплатила страхове відшкодування за майновим страхуванням в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яку особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяну шкоду.
Згідно з підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право вимагати в порядку регресу з власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст. 13 цього Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.
Внаслідок викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та наявні всі підстави для задоволення позову із стягненням на користь позивача з відповідача суми в розмірі 4 956 грн. 82 коп., виплаченого страхового відшкодування.
Крім того, умови та порядок провадження діяльності аварійних комісарів, які з'ясовують причини настання страхового випадку та визначають розмір збитків відповідно до Закону України «Про страхування», визначені Типовим положенням про організацію діяльності аварійних комісарів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №8 від 05 січня 1998 року, відповідно до ст. ст. 2, 5 якого аварійний комісар - особа, яка з'ясовує причини настання страхового випадку та визначає розмір збитків і відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Нацкомфінпослуг та діяльність аварійного комісара щодо з'ясування обставин і причин настання страхового випадку та визначення розміру збитків провадиться на підставі договору із страховиком.
Відповідно до ст.ст. 16, 17 зазначеного Типового положення на підставі проведеного дослідження і зібраних документів аварійний комісар складає аварійний сертифікат. Аварійний сертифікат - це документ, в якому зазначаються обставини і причини настання страхового випадку та розмір заподіяної шкоди.
За вимогами п.п. 18, 19, 20 Типового положення аварійний комісар, який складає аварійний сертифікат, несе персональну відповідальність за достовірність відомостей, зазначених у ньому і такий сертифікат підписується аварійним комісаром, що з'ясував обставини і причини настання страхового випадку, і завіряється штампом.
Аварійний сертифікат складається у двох примірниках, один з яких видається страховику (страхувальнику), а другий зберігається в аварійного комісара.
Матеріали справи не містять аварійного сертифікату, складеного відповідно до зазначеного положення, а містять звіт авто товарознавчого дослідження, складений спеціалістом авто товарознавцем, внаслідок чого підстав для стягнення витрат на залучення аварійного комісара суд не вбачає.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України з урахуванням задоволених майнових вимог позивача судові витрати в розмірі 243,60 грн. (а.с. 34), понесені позивачем при зверненні до суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 207, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму в розмірі 4 956 грн. (п`ятдесят тисяч) грн. 82 коп. виплаченого страхового відшкодування.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути переглянуте судом, який його постановив, за заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів після одержання його копії.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення або з дня отримання його копії.

Головуючий Л. Й. Савицька