Номер провадження 2-п/754/17/15
У Х В А Л А

Іменем України

17.04.2015 року Деснянський районний суд м.Києва

в складі головуючого - судді Смирнової Є.П.

при секретарі Кузьменко А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача

ОСОБА_1 - ОСОБА_2

про перегляд заочного рішення, -

В С Т А Н О В И В :

По справі за позовом ТОВ "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, Деснянським районним судом м. Києва 28.11.2014 року було постановлено заочне рішення.

Згідно даного рішення суду позов ТОВ "ОТП Факторинг Україна" задоволено та стягнуто з відповідачів, солідарно, заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 62.071,96 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 01.04.2014 року складає 682.673 грн. 62 коп., пеню за прострочення виконання зобов'язання в розмірі 682.673 грн. 62 коп., а також судовий збір у розмірі 3.441 грн.

15.01.2015 року представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд вищевказаного заочного рішення суду, посилаючись на те, що ОСОБА_1 особисто не отримувала жодних повісток або інших відомостей про час та місце розгляду справи в суді, так як тривалий час була відсутня за місцем свого постійного проживання, чим порушено її право на участь у судовому засіданні.

Як вказує ОСОБА_2, внаслідок відсутності в судовому засіданні в день винесення заочного рішення відповідачка була позбавлена можливості реалізувати своє конституційне право на захист та змагальність сторін, з'явитися в судове засідання, звернутися по правову допомогу, надати суду належні клопотання та докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Крім того, представник відповідачки зазначає, що Деснянським районним судом м. Києва була незаконно прийнята до розгляду позовна заява, подана неналежним позивачем - ТОВ "ОТП Факторинг Україна", з яким у відповідача не існує ніяких зобов'язальних правовідносин.

Також, ОСОБА_2 вважає, що ТОВ "ОТП Факторинг Україна" не має права вимагати стягнення заборгованості у доларах США, так як товариство не є банківською установою, не має відповідних ліцензій, які необхідні для даного виду діяльності, та не має права займатися стягненням за даним кредитним договором саме в валюті кредиту - доларах США.

Представник відповідачки ОСОБА_1 вважає посилання позивача на факторинг нікчемними та такими, що суперечать ст. 203, 227 ЦК України та п. "г" ч. 4 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", згідно якого індивідуальної ліцензії потребують операції по використанню іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави. Крім того, дане посилання, на думку ОСОБА_2, суперечить п. 3 ч. 1 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" від 03.06.2014 року, відповідно до якого кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункту 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи.

Також, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначає, що ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" є резидентами України, і відповідно, перехід права власності на валютні кошти між ними є валютною операцією та обов'язково потребує індивідуальної ліцензії, яка в матеріалах справи відсутня.

Представник відповідачки також вказує на те, що в матеріалах справи відсутні докази обґрунтування позовних вимог, а саме: оформлені касові документи (виписки банку), первинні бухгалтерські документи, які підтверджують факт видачі та отримання ОСОБА_1 кредитних коштів, зокрема, заяви на видачу готівки, та інші належні докази, які підтверджують порушення позичальником зобов'язань за кредитним договором.

Посилаючись на викладені обставини, положення ст.ст. 224-232 ЦПК України, ОСОБА_2 просить задовольнити його заяву та переглянути заочне рішення суду від 28.11.2014 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заяву про перегляд заочного рішення підтримали та просять її задовольнити.

Представник ТОВ "ОТП Факторинг Україна" Владімірова О.В. в судове засідання не з"явилась. В заяві від 16.04.2015 року просить розглянути заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду без її участі та відмовити в її задоволенні.

Крім того, від Владімірової О.В. 12.03.2015 року надішли до суду заперечення, в яких представник позивача вказує на те, що згідно матеріалів справи відповідачка ОСОБА_1 належним чином була повідомлена про розгляд справи в суді.

Крім того, представник позивача зазначає, що відповідачкою не надано жодних доказів на підтвердження обставин, які б мали істотне значення для вирішення справи, що є однією з умов перегляду заочного рішення. Тому, на думку Владімірової О.В., відсутні будь-які підстави для перегляду заочного рішення по даній справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 28.11.2014 року, виходячи з наступного.

Згідно ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи їх представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час та місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Згідно ч. 3 ст. 76 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування.

Як вбачається з матеріалів справи, справа призначалася до розгляду неодноразово, а саме: на 14.03.2014 року, 16.05.2014 року, 03.06.2014 року, 28.07.2014 року та 28.11.2014 року.

Про розгляд справи відповідачка ОСОБА_1 була повідомлена належним чином, що підтверджується копіями листів про виклик ОСОБА_1 в судове засідання, зворотними повідомленнями, отриманими чоловіком та донькою відповідачки ОСОБА_1, а також зворотними повідомленнями, які були повернуті до суду за закінченням терміну їх зберігання на поштовому відділенні через неявку адресата за їх отриманням (а.с. 57, 65, 66, 67, 83, 84, 86, 107, 123, 135, 136, 147, 168, 170).

28.11.2014 року було постановлено заочне рішення по справі, яке представник відповідача ОСОБА_2 просить скасувати та переглянути, посилаючись на те, що відповідачка не з'явилася в судове засідання з поважних причин, так як особисто не отримала жодного судового виклику.

Вказані доводи ОСОБА_2 суд не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, але будь-яких заяв щодо неможливості з'явитися в судове засідання або про перенесення розгляду справи від неї не надходило.

Крім того, суд не приймає до уваги обставини, які представник відповідачки вважає істотними, в тому числі щодо визначення зобов'язання за кредитним договором не в національній валюті, а в іноземній, та відсутність у банку індивідуальної ліцензії на проведення операцій в іноземній валюті, оскільки вважає, що вони не є тими істотними обставинами, які мають значення для правильного вирішення справи та можуть бути підставою для скасування та перегляду заочного рішення.

Суд також враховує, що при укладанні кредитного договору 06.11.2007 року відповідачка ОСОБА_1 погоджувалася з усіма його умовами, в тому числі з наданням кредиту в іноземній валюті.

Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав інший особі за правочином. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов"язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Статтею 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов"язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 26.06.2010 року ПАТ "ОТП Банк" відступило, а ТОВ "ОТП Факторинг Україна" прийняло право вимоги за кредитним договором № МL-003/265/2007 від 06.11.2007 року, укладеним між ПАТ "ОТП Банк" та відповідачкою ОСОБА_1

ТОВ "ОТП Факторинг Україна" є юридичною особою, належним чином створеною та зареєстрованою відповідно до законодавства України.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що відповідачка не з'явилася в судове засідання без поважних причин, а докази, на які посилається представник відповідачки ОСОБА_2 в своїй заяві про перегляд заочного рішення суду, не є істотними, тому не вбачає підстав для задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Керуючись ст.ст. 74, 230-232 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 28.11.2014 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: Є.П. Смирнова