Справа № 466/507/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 квітня 2015 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого - судді Невойта П.С.

при секретарі с/з Леон Я.О.

за участю представників ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Львові справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_7 про визнання заміни боржника у зобов'язанні , -

у с т а н о в и в:

27.01.2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_5 з позовною заявою до ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_7 про визнання заміни боржника ОСОБА_7 на нового боржника ОСОБА_5 за зобов'язанням зазначеним у договорі «Позики грошових коштів» від 25.01.2012 року.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 25 січня 2012 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було підписано договір позики грошових коштів. В п. 1 договору зазначено, що ОСОБА_6 передав у власність ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 240 000 грн., що на день укладення договору є еквівалентом 30 000 доларів США строком повернення до 25.01.2013 року. Незважаючи на той факт, що строк повернення коштів вийшов, ОСОБА_6 11.06.2013 року уклав з нею розписку із змісту якої вбачається, ОСОБА_5 бере на себе зобов'язання погасити борг по коштах, згідно позики від 25.01.2012 року, наданий ОСОБА_7 в сумі 40 000 доларів США. Кошти зобов'язується погасити до кінця 2013 року. ОСОБА_6 в свою чергу підписав дану розписку як власним прізвищем, підписом так і власним написом: «Умови розписки підтримую». Оскільки, 11.06.2013 року відбулась зміна боржника в зобов'язанні проте, ОСОБА_6 ігноруючи таку зміну пред'являє вимогу повернення боргу до ОСОБА_7, а не до нового боржника ОСОБА_5 вона була змушена звернутись до суду.

Позивач, будучи допитаною у судовому засіданні як свідок позовні вимоги підтримала повністю та дала показання про те, що кошти на підставі договору позики від 25.01.2012 року

отримувала фактично вона, а тому у червні 2013 року при зустрічі з ОСОБА_6 написала розписку про заміну вборжнитка, на якій останній підписався та погодив умови розписки. На час розгляду справи їй відомо, що рішення знаходиться на виконанні у державній виконавчій службі, однак провадження зупинено до розгляду її касаційної скарги у ВСС України з розгляду цивільних та криміфнальних справ..

Просила позов задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги №18 від 19.03.2014 року (а.с.4) підтримав позовні вимоги, покликаючись на викладені в позовній заяві мотиви та додатково пояснив, що сторони за договором позики добровільно погодились на зміну боржника у зобовязанні, що підтверджується розпискою, оригінал якої знаходиться у матеріалах кримінального провадження щодо ОСОБА_5, яке розглядається Личаківським районним судом м.Львова. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_6 у судове засідання не з'явився довіривши представлення своїх інтересів ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності від 14.08.2014 року (а.с.28), та будучи у судовому засіданні позовні вимоги заперечив, та додатково пояснив, що розписка, копія якої долучена до позовної заяви виготовлена не у тій формі, що і договір позики, тобто не засвідчена нотаріально, а тому немає правов

ого значення. При розгляді цивільної справи про стягнення коштів за договором позики від 25.01.2012 року, суд апеляційної інстанції дав правову оцінку розписці, яка не впливає на виконання зобловязань зі сторони ОСОБА_7 та просив у позові відмовити.

Третя особа на сторін позивача ОСОБА_7 у судове засідання також не з'явилась довіривши представлення своїх інтересів ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності від 09.09.2013 року (а.с.25) та будучи у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та додатково пояснив, що його довіритель не заперечує щодо заміни боржника у зобовязанні. Просить позов задовольнити.

Заслухавши показання позивача, пояснення представника позивача, представника відповідача та представника третьої особи на стороні позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення за безпідставністю.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 07.02.2014 року позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 240 000, 00 грн. заборгованості за договором позики та 2 400, 00 грн. судового збору. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_11 про визнання договору позики неукладеним відмовлено (а.с.29-31).

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 15.05.2014 року, апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_4 відхилено. Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 07.02.2014 року залишено без змін (а.с.32-33). Згідно ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.08.2014 року, касаційну скаргу ОСОБА_7, подану представником ОСОБА_4, відхилено. Рішення Сихівського районного суду м.Львові від 07.02.2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 15 травня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за договором позики, за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_11, про визнання договору позики неукладеним, залишено без змін.

Судові рішення набрали законної сил.

Як вбачається з рішення Сихівського районного суду м.Львова від 07.02.2014 року, 25.01.2012 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 укладено договір позики грошових коштів, відповідно до умов якого ОСОБА_6 передав у власність ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 240 00,00 грн., що на день укладення договору є еквівалентом 30 000 доларів США за комерційним курсом встановленим за погодженням сторін, строком повернення до 25 січня 2013 року без нарахування відсотків. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гусак Р.Т. та зареєстрований в реєстрі №122 (а.с.5 справа №464/8213/13-ц, 2/464/211/14).

Сторони у судовому засданні визнали, що на виконання рішення Сихівського районного суду м.Львова від 07.02.2014 року був отриманий виконавчий лист та по ньому відкрито виконавче провадження, яке на даний час зупинено.

У відповідності до ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач як на підставу своїх позовних вимог посилається на розписку, укладену 11.06.2013 року між нею та ОСОБА_6 із змісту якої вбачається, що ОСОБА_5 бере на себе зобов'язання погасити борг по коштах, згідно позики від 25.01.2012 року, наданої ОСОБА_7 в сумі 40 000 доларів США. кошти зобов'язується погасити до кінця 2013 року, копі даної розписки долучена до матеріалів справи (а.с.7). При цьому позивач та представник відповідача визнали факт наявності такої розписки.

У відповідності до ст.520 ЦК України, боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Стаття 521 ЦК України передбачає, що форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу.

Згідно ст.513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 654 ЦК зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, який змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

А тому суд вважає, якщо договір був нотаріально посвідчений, то договір про його зміну також підлягає нотаріальному посвідченню.

Водночас у ЦК України не вказується на те, яке значення має державна реєстрація договору для випадків внесення до нього змін або його розірвання. Втім, якщо договір був зареєстрований, то й зміни до нього, а також його розірвання піддягають реєстрації.

Окрім цього, у відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З урахуванням наведених вимог закону, розписка на яку посилається позивач, згідно з якою ОСОБА_5 взяла на себе зобов'язання погасити борг по коштах ОСОБА_7 відповідно до договору позики від 12 січня 2012 року в сумі 40 000, 00 доларів США та позику, надану ОСОБА_5 02 липня 2012 року в сумі 30000, 00 доларів США - не впливає на взяті сторонами на себе зобов'язання відповідно до нотаріального засвідченого договору позики, та боржник у даному зобов'язанні згідно даної розписки не може бути змінений.

До того ж у тексті розписки зазначено, що "в разі порушень смною зобовязань по сплаті відсотків кожного 25 числа місяця, ця угода буде вважатись розірваною".

Судом зясовано, що станом на час розгляду справи рішення Сихівського районного суду м.Львова від 07.02.2014 року не виконане та

здійснюється виконавче провадження з виконання рішення суду.

Статтею 378 ЦПК України передбачено, що у

разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

У разі згоди учасників виконавчого провадження, сторона не позбавлена права звернутися до суду для заміни сторони, у даному випадку одного боржника на іншого.

За таких обставин, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є безпідставним та не підлягає до задоволення.

У відповідності до ст.88 ЦПК України з позивача слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави, оскільки такий збір не був сплачений під час подання заяви, а рішення ухвалене не на його користь.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 60, 88, 169, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 205, 520, 521, 527 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_7 про визнання заміни боржника ОСОБА_7 на нового боржника ОСОБА_5 за зобов'язанням, зазначеним у договорі «Позики грошових коштів» від 25.01.2012 року - відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь держави 243,60 грн. судового збору.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної.

Суддя: П. С. Невойт