Справа № 342/1111/15-ц
Провадження № 2/342/668/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2015 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

з участю секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим будинком по вул. Шевченка, 19 в м. Городенка Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона є власником вищевказаного житлового будинку. 07.06.2012 року позивачка дала дозвіл на реєстрацію проживання ОСОБА_2 і його проживання зареєстроване в її житловому будинку. Відповідач народився в м. Стаханов Луганської області. Він змінив своє прізвище з Квочка на ОСОБА_2, одержав в Городенківському РВ УМВС України новий паспорт громадянина України і після цього виїхав з м. Городенка на роботу в Луганську область. Місце проживання відповідача на даний час ОСОБА_1 невідоме, з ним зв'язку немає. З осені 2012 року ОСОБА_2 в будинку не проживає без поважних причин по даний час. Позивачка як власник будинку має право на призначення субсидії на комунальні послуги, але скористатись нею не може, так як відповідач формально значиться членом її сім'ї, більше року будинком не користується без поважних причин. Реєстрація його проживання в будинку порушує законне право та інтереси ОСОБА_1 Все це є підставою для звернення до суду.

Сторони в судове засідання не зявилися. Позивачка подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає, претензій до виписки з будинку не має, бути присутнім на судових засіданнях не може.

Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з приналежними господарськими прибудовами, що знаходиться в місті Городенка, вул. Шевченка, буд. 19 Городенківського району Івано-Франківської області, що стверджено Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 05.02.2009 р., зареєстрованим в реєстрі за № 261 по спадковій справі № 121 та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22137847 від 12.03.2009 р.

Відповідно до копії будинкової книги № 485 для реєстрації громадян, що проживають ІНФОРМАЦІЯ_2 вулиці на ОСОБА_3 м. Городенка та повідомлення Городенківського РС УДМС в Івано-Франківській області № 13/2118 від 13.10.2015 року - відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований з 07.06.2012 року за адресою: м. Городенка, вул. Шевченка, 19 Городенківського району Івано-Франківської області.

Актом комісії Городенківської міської ради від 06.10.2015 р. стверджено, що за адресою м.Городенка, вул. Тараса Шевченка, 19, окрім заявника - ОСОБА_1 у будинку за згаданою адресою зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 - знайомий заявника, однак він, за цією адресою не проживає.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно з ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Ст. 310 згаданого кодексу визначено, що фізична особа має право на місце проживання.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач тривалий час, більше року, не проживає в будинку по вул.Шевченка, 19 в м. Городенка Івано-Франківської області, хоча зареєстрований в ньому.

Ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази в їх сукупності, перевіривши відповідність позову ОСОБА_1 діючому законодавству України, суд дійшов висновку про задоволення вимог, оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що позивачка, як власник будинку, є позбавлена можливості у повній мірі використовувати своє право власності у звязку з тим, що за адресою зазначеного нерухомого майна зареєстровано відповідача ОСОБА_2, який більше року не проживає за вказаною адресою. Причини відсутності відповідача не є поважними, домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності між власником та відповідачем не було.

Таким чином, суд вважає за доцільне ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком, що знаходиться по вул.Шевченка, 19 в м. Городенка Івано-Франківської області.

На підставі ст. ст. 15, 29, 310, 316, ч. 1 ст. 319, ст. 391, ч.2 ст. 405 ЦК України, ст. ст. 72, 150 Житлового кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим будинком по вул. Шевченка, 19 в м. Городенка Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Федів Л.М.