Справа № 760/1803/15-ц
Провадження № 2-2284/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді - Лазаренко В.В.
при секретарі - Подобєді О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, -
29.01.2015 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно їхнього малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В обґрунтування вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 народила від ОСОБА_1 сина ОСОБА_3, що підтверджується актовим записом №1139 в книзі записів актів громадського стану про народження, батьківство щодо якого позивачем визнано у встановленому законом порядку, що підтверджується свідоцтвом про народження сина, виданим 24.11.2001 року Відділом реєстрації актів громадського стану Залізничного районного управління юстиції у м. Києві, відповідно до якого в графі батько зазначено ОСОБА_1.
В зареєстрованому шлюбі з відповідачкою позивач не перебував. Сторони жили однією сім'єю без укладання шлюбу. Дитина відповідно постійно мешкала з батьками та матір'ю позивача в квартирі, що належить останній, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Починаючи з 2013 року, відповідачка почала не ночувати вдома за вказаною вище адресою, часом навіть по 2-3 доби поспіль, пояснюючи це ненормованим графіком роботи.
В грудні 2013 року відповідачка забрала свої речі, залишила сім'ю та малолітнього сина, і з цього часу проживає окремо в іншому місті та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної та будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання щодо виховання дитини позивач вирішує самостійно.
При цьому відповідачка утворила нову сім'ю, з якою і мешкає, та не переймається долею сина. Така поведінка відповідачки як матері загальмовує духовний, моральний і соціальний розвиток дитини. Позивач вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина сприятиме найбільш повному та всебічному забезпеченню прав та законних інтересів дитини, так як відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Також позивач звертає увагу суду на те, що 24.01.2015 року відповідачка власноручно склала нотаріально засвідчену заяву, згідно якої відмовилася від власної дитини та участі у її житті. Так, в заяві за реєстровим № 24 від 24.01.2015 року відповідачка зазначила, що вона «розуміючи значення своїх дій, умови та правові наслідки, не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав, відносно малолітнього ОСОБА_3, та просить розглядати вказане питання в суді і відповідному органі опіки та піклування без її присутності", чим на думка позивача також підтверджується самоусунення матері від виховання, розвитку та утримання дитини.
Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.
Представник третьої особи - служби у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації у судовому засіданні підтримала позов ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 і просила цей позов задовольнити.
Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Враховуючи положення ст. 224 ЦПК України, а також те, що позивач не заперечував проти вирішення справи у порядку передбаченому даною статтею, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутності відповідачки на підставі наявних доказів.
Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 народила від ОСОБА_1 сина ОСОБА_3, що підтверджується актовим записом №1139 в книзі записів актів громадського стану про народження, батьківство щодо якого позивачем визнано у встановленому законом порядку, що підтверджується свідоцтвом про народження сина, що видано 24.11.2001 року Відділом реєстрації актів громадського стану Залізничного районного управління юстиції у м. Києві, відповідно до якого в графі батько зазначено - ОСОБА_1.
Зазначене підтверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтва про народження НОМЕР_1 (а.с. 7).
Як пояснив позивач в судовому засіданні, в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою позивач не перебував. Сторони жили однією сім'єю без укладання шлюбу. Дитина відповідно постійно мешкала з батьками та матір'ю позивача в квартирі, що належить останній, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Починаючи з 2013 року, відповідачка почала не ночувати вдома за вказаною вище адресою, часом навіть по 2-3 доби поспіль, пояснюючи це ненормованим графіком роботи. В грудні 2013 року відповідачка забрала свої речі та залишила сім'ю та малолітнього сина, і з цього часу проживає окремо в іншому місті та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної та будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання щодо виховання дитини позивач вирішує самостійно. При цьому відповідачка утворила нову сім'ю, з якою і мешкає, та не переймається долею сина. Така поведінка відповідачки як матері загальмовує духовний, моральний і соціальний розвиток дитини.
Позивач вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина сприятиме найбільш повному та всебічному забезпеченню прав та законних інтересів дитини, так як відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов'язків.
Судом встановлено, що 24.01.2015 року відповідачка власноручно склала нотаріально засвідчену заяву, згідно якої відмовилася від власної дитини та участі у її житті. Так, в заяві за реєстровим № 24 від 24.01.2015 року відповідачка зазначила, що вона «розуміючи значення своїх дій, умови та правові наслідки, не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав, відносно малолітнього ОСОБА_3, та просить розглядати вказане питання в суді і відповідному органі опіки та піклування без її присутності" (а.с. 11).
Крім того факт ухилення відповідачки від участі у вихованні дитини підтверджено іншими наданими суду письмовими доказами.
Так, згідно Висновку органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, з рідною матір'ю ОСОБА_3 давно не спілкувався, вона зовсім не цікавиться життям сина. Син не має бажання спілкуватись та зустрічатися з рідною матір'ю та не заперечує проти позбавлення матері батьківських прав.
Виходячи з наведеного вище, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 повністю ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків, участі у вихованні та навчанні дитини не приймає, її фізичним та психічним розвитком не займається та не цікавиться.
З висновку органу опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 19.03.2015 за №108-3550/01 слідує, що органом опіки та піклування розглянуто звернення гр. ОСОБА_1 про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
Орган опіки та піклування, виходячи з інтересів дитини, враховуючи думку дитини та рішення комісії з питань захисту прав дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_2 відносно її малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані, виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Верховний Суд України в частині 2 пункту 16 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 03.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Судом встановлено, що відповідачка своїх батьківських обов'язків, зокрема обов'язку виховувати дитину не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання, при чому робить це свідомо, без поважних причин, оскільки позивач не чинив перешкод для виконання нею своїх обов'язків та спілкування з дитиною.
Відповідно до заяви ОСОБА_2, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Савенко В.С., ОСОБА_2 не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про позбавлення відповідачки батьківських прав відносно малолітньої дитини знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, у зв'язку з чим приходить до висновку про задоволення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Виходячи з цього, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача витрати понесені ним на оплату судового збору в сумі 243,60 гривень.
Керуючись ст. ст. 10-11, 57-60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.164-166 СК України, суд, -
Позбавити ОСОБА_2, уродженку м. Києва, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м. Києва, актовий запис № 1139 зроблений 24 листопада 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Залізничного районного управління юстиції у м. Києві.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 243,60 грн..
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: