УХВАЛА

12.10.2015 року Провадження №2/425/966/15

Справа №425/2138/15-ц

місто Рубіжне Луганської області

«12» жовтня 2015 року

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Мирошникової О.Ш.,

за участю секретаря Кулішової О.С.,

з участю позивача ОСОБА_1, представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання частково недійсним договору дарування, визнання права власності на частку майна, -

встановив:

Рубіжанським міським судом Луганської області розглядається цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання частково недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1, посвідченого 24.06.2003 року, визнання права власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_4 по ? частці вказаної квартири за кожним як на обєкт права спільної сумісної власності.

12.10.2015 року в судовому засіданні представником позивача було заявлено клопотання про прийняття уточненої позовної заяви, яке підтримано іншим представником позивача та позивачем, відповідно до прохальної частини якої вона просить суд:

-Визнати причини пропуску для звернення до суду за захистом прав та законних інтересів поважними та поновити даний строк;

-Визнати договір дарування від 24.06.2003 року квартири АДРЕСА_2, укладеного між ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_4 удаваним правочином;

-Визнати та встановити договір дарування квартири договором купівлі-продажу цієї квартири;

-Визнати спільним сумісним майном подружжя зазначену квартиру, обєктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4;

-Виділити частки у спільному сумісному майні ОСОБА_1 та ОСОБА_4 по ? частині кожному зазначеної квартири;

-Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_4 право власності по ? частині за кожним на зазначену квартиру.

В судовому засіданні відповідач та його представник заперечували проти задоволення клопотання позивача, представник відповідача зазначив, що з позовних вимог вбачається зміна предмета позову, що на даній стадії розгляду справи є неможливим, просили відмовити в задоволенні клопотання.

Відповідно ст. 31 ЦПК України позивач протягом усього часу розгляду справи має право, зокрема, збільшити або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду справи по суті позивач має право, зокрема, шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову.

Як вбачається з тексту «Уточненої позовної заяви» позивачем викладено в новій редакції вимогу «Визнати та встановити договір дарування договором купівлі-продажу» замість «Визнати частково недійсним договір дарування…» та збільшено позовні вимоги й додано нову вимогу немайнового характеру про визнання договору дарування удаваним правочином, що в первинній позовній заяві позивачем заявлена не була.

Одночасно, суд вважає, що дане уточнення позовної заяви не є зміною предмета позову, як про це заявляє представник відповідача, а є лише збільшенням позовних вимог шляхом додавання нової вимоги про визнання договору дарування удаваним правочином.

Відповідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» № 484-VІІІ від 22.05.2015 року, який набрав законної сили 01.09.2015 року збільшено ставки судового збору.

Відповідно п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у такому розмірі: позовна заява немайнового характеру, яка подана фізичною особою 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, а саме: 487,20 гривень.

Відповідно ч. 2, 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред'явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою. У разі коли у позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем всупереч ст. 6 Закону України «Про судовий збір» не було сплачено судового збору за нову вимогу немайнового характеру у розмірі 487,20 гривень.

В судовому засіданні при заявлені клопотання про прийняття уточненої позовної заяви, представник позивача просила відстрочити сплату судового збору, у звязку з тим, що позивач отримує тільки пенсію у 900,00 гривень.

Відповідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору, враховуючи майновий стан сторони, яка заявила таке клопотання.

Доказів, які б підтверджували майновий стан позивача не надано, також не надано доказів неможливості сплати судового збору позивачем, тому суд вважає за доцільне відмовити у задоволенні клопотання про відстрочення судового збору.

Отже, ОСОБА_10 слід виправити зазначені недоліки зміненої позовної заяви, а саме доплатити судовий збір за нову позовну вимогу за ставкою, встановленою для позову немайнового характеру у розмірі 487,20 гривень та надати до суду оригінал платіжного документу про таку сплату.

Судовий збір необхідно сплатити за такими реквізитами: отримувач: УДКСУ у м. Рубіжне, код отримувача 37904431, банк отримувача: ГУДКСУ у Луганській області, МФО 804013, п/р 0071, код класифікації доходів бюджету: 22030001.

У відповідності до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119, 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що необхідно залишити уточнену позовну заяву ОСОБА_1 від 12.10.2015 року без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

На виконання вимог, передбачених ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд розяснює позивачу, якщо вона відповідно до цієї ухвали суду у встановлений строк усуне зазначені недоліки, сплатить судовий збір та надасть до суду оригінал платіжного документу, заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 119, 121, 209, 210 ЦПК України, суд,-

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про відстрочення судового збору.

Уточнену позовну заяву ОСОБА_1 від 12.10.2015 року, яку було подано в судовому засіданні 12.10.2015 року, - залишити без руху та надати ОСОБА_1 відповідно до цієї ухвали суду строк для усунення недоліків до 16 жовтня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Мирошникова О.Ш.