Справа № 225/3234/15-ц
Провадження № 2/225/1291/2015
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 жовтня 2015 року м. Дзержинськ

Дзержинський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Геря О.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Савченко О.О.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача адвоката ОСОБА_3,

свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_6, про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

02.06.2015 року позивачка звернулася з вищевказаним позовом до суду. На доведеність своїх вимог зазначила, що 16.11.1996 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, 10.05.2011 року шлюб було розірвано. Від вказаного шлюбу мають сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. До досягнення сином повноліття відповідач сплачував аліменти на його утримання за рішенням суду. На теперішній час син ОСОБА_2 навчається на 2 курсі денного відділення в Національному юридичному університеті імені ОСОБА_7, та продовжуватиме навчання до 30.06.2018 року. Працевлаштуватися не має змоги, тому потребує від батька матеріальної допомоги до закінчення навчання, оскільки мати не в змозі повноцінно забезпечити його матеріально усім необхідним для навчання. Відповідач інших утриманців не має. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі ? частини від всіх видів доходу, щомісячно, до закінчення сином навчання.

Позивачка у судовому засіданні пояснила, що відповідач сплачував аліменти на утримання сина до його повноліття. На даний час син навчається, ніяких доходів не має, з 01.08.2015 року стипендію не отримує. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги синові не надає і не спілкується з ним. Позовні вимоги підтримала, наполягала на задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідач та його представник у судовому засіданні з позовними вимогами погодились частково.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що він згодний сплачувати аліменти на період навчання ОСОБА_2 у розмірі 1/10 частини від усіх видів заробітку. Також суду пояснив, що він є пенсіонером та отримує пенсійні виплати, знаходиться на обліку з гіпертонічним захворюванням та на обліку у туберкульозному диспансері і потребує постійного лікування. Нещодавно отримав у спадок квартиру, що розташована у м. Дзержинську, сплачує комунальні послуги, доходів від квартири не має. На даний час проживає з ОСОБА_5 у зареєстрованому шлюбі. Крім того, разом з ними проживають ще донька його дружини від першого шлюбу і малолітня онука, вони ведуть спільне господарство.

Третя особа ОСОБА_2 до суду не зявився з причин, визнаних судом поважними.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона є дружиною відповідача, проживають з ним однією сімєю. Відповідач утримує їх сімю, отримує пенсію. Її чоловік працював на підземних роботах у шахті. Внаслідок чого на теперішній час хворіє, тому потребує чималих витрат на лікування, що становить на місяць приблизно 1000 грн. На даний час з ними разом проживають дочка ОСОБА_5 від першого шлюбу з малолітньою дитиною. Відповідач сплачував своєму синові від першого шлюбу аліменти до 18 років. Після того як син почав навчання до батька він не звертався, допомоги в добровільному порядку не просив.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона є рідною сестрою позивачки. На протязі пяти років відповідач взагалі не спілкується з її племінником, у звязку з чим останній переживає. Відповідач сплачував аліменти на утримання сина до 18 років за рішенням суду. Племінник навчається, стипендію не отримує. Відповідач матеріальної допомоги сину не надає.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

У п. 20 постанови пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 навчається на 2 курсі денного відділення в Національному юридичному університеті імені ОСОБА_7, та продовжуватиме навчання до 30.06.2018 року, власних доходів він не має, стипендію не отримує, тому потребує матеріальної допомоги батька, оскільки мати не в змозі повноцінно забезпечити його матеріально усім необхідним для навчання.

Позивач є дієздатною, працює, отримує заробітну плату та пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІІ групи.

Відповідач є дієздатним, не працює, отримує щомісяця пенсійні виплати. На даний час проживає з ОСОБА_5 у зареєстрованому шлюбі з 08.07.2011 року. Згідно акту вуличного комітету від 07.09.2015 року відповідач проживає однією сімєю з ОСОБА_5, ведуть спільне господарство, мають взаємні права і обовязки. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач перебуває на диспансерному обліку з 09.08.2013 року по теперішній час у КЛПУ «Міський протитуберкульозний диспансер м. Дзержинська» і за станом здоровя потребує оздоровлення у санаторіях туберкульозного профілю. В період з 08.09.2015 року по 18.09.2015 року знаходився на стаціонарному лікуванні з гіпертонічною хворобою. За станом здоровя потребує постійного лікування. Інших утриманців не має.

Згідно зі ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище позивача, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї, батьків, дітей.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання сина у розмірі 1/8 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи з 02.06.2015 року, щомісячно, на період навчання ОСОБА_2, тобто до 30.06.2018 року включно, частково задовольнивши вимоги позивача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

На підставі ст.ст. 191, 198-201 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.10, 15, 60, 88, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання сина, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/8 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи з 02.06.2015 року, щомісячно, на період навчання ОСОБА_2, тобто до 30.06.2018 року включно.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в дохід держави судовий збір у сумі 121,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

С у д д я: