Ухвала

іменем україни

02 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Дочірнього підприємства «Умань-Агро» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та відшкодування завданих збитків, за касаційною скаргою Дочірнього підприємства «Умань-Агро», яке діє через представника Вахмякова Олександра Сергійовича, на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 14 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

В травні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11 червня 2012 року їй стало відомо, що в Уманському районному відділі Черкаської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» (далі - ДП «Центр ДЗК» зареєстровано договір оренди земельної ділянки від 11 листопада 2006 року, укладеного між нею та Дочірнім підприємством «Ілліч-Агро Умань» Відкритого акціонерного товариства «ММК ім. Ілліча» (далі - ДП «Ілліч-Агро Умань» ВАТ «ММК ім. Ілліча»), на земельну ділянку площею 3,2942 га (рілля), що знаходиться в адміністративних межах Максимівської сільської ради Уманського району Черкаської області, строком на 20 років починаючи з дати його державної реєстрації. Вказаний договір нею не укладався і не був підписаний, що підтверджується висновком почеркознавчої експертизи. Враховуючи викладене, просила визнати недійсним вказаний договір оренди земельної ділянки від 11 листопада 2006 року та стягнути з Дочірнього підприємства «Умань-Агро» (далі - ДП «Умань-Агро») на її користь завдані збитки у вигляді витрат на проведення експертного почеркознавчого дослідження та сплачений судовий збір.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 14 січня 2015 року, позов задоволено. Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 11 листопада 2006 року, укладений між ОСОБА_4 та ДП «Ілліч-Агро Умань» ВАТ «ММК ім. Ілліча» на земельну ділянку площею 3,2942 га (рілля), в адміністративних межах Максимівської сільської ради Уманського району Черкаської області, зареєстрованого 10 січня 2007 року в Уманському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК». Стягнуто з ДП «Умань-Агро» на користь ОСОБА_4 завдані збитки у вигляді витрат на проведення експертного почеркознавчого дослідження в розмірі 735,60 грн та судовий збір в розмірі 243,60 грн.

У касаційній скарзі представник ДП «Умань-Агро», посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судами першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Доводи касаційної скарги представника ДП «Умань-Агро» не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку, обґрунтовано виходив із того, що відповідно до висновку експерта підпис у спірному договорі оренди виконаний не ОСОБА_4, а іншою особою. З боку позивача не було вільного волевиявлення на розпорядження вказаною власністю і між сторонами не було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов цього договору. Позивачем не пропущено строк позовної даності, оскільки про порушення свого права вона дізналася лише у червні 2012 року, а з позовом до суду звернулася у травні 2014 року, тобто в межах строку, встановленого ст. 257 ЦК України.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Таким чином, судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому їх слід залишити без змін, а касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Дочірнього підприємства «Умань-Агро», яке діє через представника Вахмякова Олександра Сергійовича, відхилити.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 14 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

А.О. Леванчук Л.М. МазурТ.О. Писана