АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-4330 Головуючий у 1-й інстанції - Клочко І.В.
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 квітня 2015 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Шахової О.В.

ПобірченкоТ.І.

при секретарі Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 2 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 2 лютого 2015 року частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Суд розірвав шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зареєстрований 1 вересня 2006 року, актовий запис №3 у Виконкомі Тернівської сільської ради Бершадського району Вінницької області та стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 900 грн. щомісячно з наступною індексацією згідно з чинним законодавством починаючи з 3 листопада 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Суд стягнув з ОСОБА_3 у дохід держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Не погодившись з рішенням суду в частині визначення розміру аліментів, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду в цій частині скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 у розмірі 500 грн. щомісячно (а.с.38-41).

Рішення суду в частині задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу сторонами не оскаржується, а тому в апеляційному порядку не перевіряється.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників судового розгляду: відповідача та його представника, ОСОБА_6., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, ОСОБА_4, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

При ухваленні рішення про стягнення аліментів суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

На час розгляду справи малолітня ОСОБА_5 ніде не зареєстрована, відповідно до довідки №1063 від 22 жовтня 2014 року проживає з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1 - без реєстрації (а.с.9). Даний факт сторонами не оспорювався.

Відповідач є працездатною людиною, відповідно до даних довідки №517 від 12 листопада 2014 року, виданої Виконкомом Тернівської сільської ради Бершадського району, Вінницької області, ОСОБА_3, 1979 року народження, зареєстрований в АДРЕСА_2, не працював та не працює по даний час, трудова книжка не видавалась.

В судовому засіданні відповідач наголошував на тому, що він має на утриманні матір, яка перебуває на обліку та потребує постійного лікування, в підтвердження чого надані довідки №51 від 12 січня 2015 року та №1 від 12 січня 2015 року (а.с.20, 22).

За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 900 грн. щомісячно.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі - 900 грн. щомісячно, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Посилання відповідача у апеляційній скарзі на ті обставини, що районним судом в оскаржуваному рішенні неправомірно встановлено відповідачу обов'язок сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_3 має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також посилання відповідача на те, що районним судом безпідставно не враховані його пояснення в судовому засіданні, що на його утриманні перебуває хвора матір, відхиляються апеляційним судом з огляду на наступне.

При визначенні розміру аліментів суд відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України повинен врахувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За правилом ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В даному випадку районним судом встановлено, що відповідач не працює, тобто не має стабільного доходу. Окрім того в матеріалах справи наявна довідка №517 від 12 листопада 2014 року, видана Виконкомом Тернівської сільської ради Бершадського району Вінницької області ОСОБА_3, для пред'явлення за місцем вимоги про те, що він не працював та не працює по даний час.

Таким чином, районний суд дійшов обґрунтованого висновку щодо встановлення аліментів у твердій грошовій сумі, у розмірі, визначеному з урахуванням того, що на утриманні відповідача перебуває хвора матір.

Доказів, які б спростовували такі висновки Деснянського районного суду м. Києва та підтверджували, що відповідач має стабільний дохід, зокрема, за місцем постійної роботи чи від здійснення підприємницької діяльності, ОСОБА_3 в ході апеляційного розгляду не пред'явлено.

Доводи відповідача про необхідність сплати аліментів у розмірі 500 грн. щомісячно, оскільки аліменти у розмірі 900 грн. є для нього непосильними та занадто завищеними, є необґрунтованими, оскільки розмір аліментів визначений районним судом з урахуванням матеріального становища та потреб неповнолітньої дочки сторін (900 : 30 дн. = 30 грн. на день) у порівнянні з матеріальним станом відповідача, який хоча і має нестабільний та невисокий дохід, однак при цьому за станом свого здоров'я в змозі надавати належну допомогу на утримання дитини, що перебуває на утриманні матері, котра здійснює догляд за дитиною, і саме на матері лежать обов'язки по забезпеченню щоденних потреб дитини.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст.303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 2 лютого 2015 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення аліментів залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: О.В. Шахова

Т.І. Побірченко