АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Оксюта Т.Г.
№ 22-ц/796/5083/2015 Доповідач: Шебуєва В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі:

головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Українець Л.Д., Оніщука М.І.,

при секретарі Троц В.О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_2, на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27 січня 2012 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 27 січня 2012 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №49-Ф/08-02 від 16 липня 2008 року та договором поруки №49-Ф/08-02-Р від 16 липня 2008 року в сумі 21487,43 долари США та 5637,50 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» суму сплаченого судового збору 1700,00 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

26 вересня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суд із заявою про перегляд заочного рішення суду. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2014 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить вказане рішення суду скасувати, справу направити на новий розгляду суду першої інстанції. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що відповідач не погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості. Суд не призначив бухгалтерську експертизу. Відповідач ОСОБА_2 не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому був позбавлений можливості надати суду свої заперечення та докази.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_3 та їх представники не з'явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Представник ПАТ «Укргазанк» просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення представника ПАТ «Укргазбанк», дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 липня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» (кредитор) та ОСОБА_3 (позичальник) був укладений кредитний договір №49-Ф/08-02. Відповідно до п 1.1. договору ОСОБА_3 отримав кредит в сумі 65 000 доларів США зі сплатою відсотків за користуванню кредитом у розмірі 13,8 % річних з кінцевим терміном повернення 15 липня 2038 року.

Відповідно до п.п. 3.3.3 та 3.3.4 договору, позичальник зобов'язався здійснювати повернення суми кредиту на відкритий у ВАТ АБ «Укргазбанк» рахунок з 1-ого по 10-е число кожного місяця, починаючи з серпня 2008 року, в розмірі не менше 1/360 від суми отриманого кредиту, що становить 181,00 доларів США, а останній платіж в сумі 21,00 доларів США не пізніше 15 липня 2038 року, щомісячно, один раз на місяць, не пізніше 10-го числа місяця наступного за місяцем користування кредитом (окрім останнього місяця користування кредитом) та в день закінчення строку, на який надано кредит. У відповідності з п. 1.1 та/або п. 1.6 цього договору, сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки зазначеної в п. 1.1 цього договору, у разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом - сплачувати проценти за користування кредитом виходячи з процентної ставки, зазначеної у п. 1.1. збільшеної на 1 процент, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості.

Згідно з п. 5.3 договору за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,1 % від сумі невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності (а. с. 11-13).

16 липня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» (кредитор), ОСОБА_2 (поручитель) та ОСОБА_3 (позичальник) було укладено договір поруки №49-Ф/08-02-Р, відповідно до якого поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед кредитором за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором №49-Ф/08-02 (а. с. 15).

Посилаючись на те, що ОСОБА_3 не виконує взяті на себе зобов'язання, ПАТ АБ «Укргазбанк» порушило перед судом питання про дострокове стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 солідарно заборгованості за кредитним договором №49-Ф/08-02 від 16 липня 2008 року, яка відповідно до наданих ним розрахунків станом на 07 вересня 2011 року складає 21 487,43 доларів США та 5 637,50 грн., з яких: 20 000,00 доларів США - заборгованість по кредиту строкова; 287,34 доларів США - заборгованість по процентах поточна; 1 200,09 доларів США - заборгованість по процентах прострочена; 5 637,50 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів.

Суд першої інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для дострокового стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 солідарно заборгованості за кредитним договором №49-Ф/08-02 від 16 липня 2008 року в сумі 21487,43 долари США та 5637,50 грн., установивши, що ОСОБА_3 неналежним чином виконує зобов'язання за кредитним договором.

Належних та допустимих доказів на спростування наданого банком розрахунку заборгованості апелянт не надав.

Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 11 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, суд розглянув справу за відсутності відповідачів . ОСОБА_3 і ОСОБА_2

Порушуючи питання про перегляд заочного рішення, відповідач ОСОБА_2 не навів доказів неправильного обрахування позивачем заборгованості у валюті кредиту. ОСОБА_2 заперечував право ПАТ «Укргазбанк» стягнути наявну заборгованість у доларах США. Відповідач ОСОБА_2 в суді першої інстанції не порушував питання про призначення судово-бухгалтерської експертизи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка зібраним доказам по справі, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_2, відхилити, а заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27 січня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді