УХВАЛА

іменем україни

25 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Горелкіної Н.А., Євграфової Є.П.,

Євтушенко О.І., Журавель В.І.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ будинку за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 20 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, в обґрунтування якого зазначав, що 12 квітня 1994 року його бабуся ОСОБА_5 заповіла йому Ѕ частку 45/100 частини житлового будинку АДРЕСА_2, а 28 травня 1994 року вона подарувала йому 55/100 части цього будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. 28 грудня 1996 року ним було отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12 квітня 1994 року на Ѕ від 45/100 частин житлового будинку АДРЕСА_2 і він став власником 77,5/100 частини даного житлового будинку. Іншу Ѕ частку 45/100 частин житлового будинку прийняла дочка ОСОБА_5 - ОСОБА_6, яка померла в червні 2013 року. Спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 є її дочка відповідачка по справі - ОСОБА_4

Відповідачка будь-якої участі у підтриманні технічного стану будинку не приймає, на неодноразові його звернення спільно користуватися будинком або сплатити вартість належної їй частки вона не реагує.

Посилаючись на наведене, просив поділити спірний будинок наступним чином: йому, як співвласнику №1, переходить у власність 775/1000 частини: веранда 1-1, площею 8, 0 кв.м. вартістю 2 093 грн. 24 коп.; кухня 1-1 площею 13, 7 кв.м. вартістю 3 584 грн. 67 коп.; кімната 1-2 площею 9, 4 кв.м. вартістю 2 459 грн. 56 коп.; кімната 1-4 площею 17, 7 кв.м. вартістю 4 631 грн. 29 коп.; кімната 1-5 площею 14, 0 кв.м. вартістю 3 663 грн. 17 коп.

ОСОБА_4, як другому співвласнику 225/1000 частини, переходить у власність кімната 1-3 площею 23, 44 кв.м. вартістю 6 133 грн. 19 коп.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 12 червня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 20 листопада 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Проведено поділ спадкового майна, а саме житлового будинку АДРЕСА_2 між двома спадкоємцями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 згідно першого варіанту поділу, визначеного висновком експерта №16/09-2014 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи та виділено ОСОБА_3 веранду №1 площею 8 кв.м. вартістю 35 325 грн., кухню №1 площею 13, 7 кв.м. вартістю 47 051 грн., кімнату №2 площею 9, 4 кв.м. вартістю 32 283 грн., кімнату №4 площею 17, 7 кв.м. вартістю 63 191 грн., кімнату №5 площею 14 кв.м. вартістю 48 081 грн. Всього по будинку 62, 8 кв.м. вартістю 225 931 грн.

Господарські будівлі та споруди: вбиральню №Т вартістю 4 400 грн., 775/1000 частин огорожі №N-1 вартістю 14 806 грн. Всього по будівлям та спорудам - 245 137 грн.

Виділено ОСОБА_4 кімнату №3 площею 22, 1 кв.м. вартістю 80 364 грн., та 225/1000 частин огорожі №N-2 вартістю 4 299 грн. Вього по будівлям та спорудам - 84 663 грн.

Для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, які виділяються співвласникам житлового будинку необхідно провести наступні будівельні роботи: демонтаж дверного блоку між приміщеннями №3 (площею 22, 1 кв.м.) та №1 (площею 13, 7 кв.м.); №4 (площею 17, 7 кв.м.) та №5 (площею 14, 0 кв.м.) з подальшим закладанням прорізу та штукатуренням із обох сторін; улаштування дверного прорізу з подальшим встановленням внутрішнього дверного блоку між приміщеннями №2 (площею 9, 4 кв.м.) та №5 (площею 14, 0 кв.м.) з наступним штукатуренням укосів із обох сторін; у приміщенні №3 (площею 22, 1 кв.м.) влаштувати нову перегородку, що розділить приміщення та тамбурне приміщення та житлову кімнату; демонтувати піч в приміщенні №3 (площею 22, 1 кв.м.) та вжити заходів щодо улаштування кухні-ніші; передбачити заходи щодо зміни цільового призначення житлової кімнати №2 (площею 9, 4 кв.м.) на кухню (влаштувати систему примусової вентиляції, забезпечити водопостачанням та водовідведенням, тощо).

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 10 458 грн. компенсації та 2 965 грн. 40 коп. судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на порушення ним норм матеріального і процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам ухвалене у справі рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що ОСОБА_5 була власником житлового будинку АДРЕСА_2. За життя остання заповіла Ѕ частку 45/100 частини вказаного будинку ОСОБА_3 та 55/100 частин будинку йому подарувала згідно з договором дарування від 28 травня 1994 року

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла.

Після смерті останньої відкрилася спадщина на 45/100 частини вказаного будинку, Ѕ від 45/100 частини якого успадкував згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 28 рудня 1996 року ОСОБА_3, а іншу Ѕ частку 45/100 частини будинку успадкувала дочка померлої - ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 8 січня 1997 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла.

Спадкоємцем після померлої ОСОБА_6 є її дочка, відповідач - ОСОБА_4

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_4 своїх спадкових прав після смерті матері ще не оформила, спадкова справа не заводилася, а тому вона не є співвласником вказаного житлового будинку.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд виходив з того, що ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті своєї матері, оскільки проживала разом з нею та продовжує проживати у вказаному будинку, а тому вважав за можливе поділити вказане домоволодіння по першому варіанту поділу згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи.

Проте повністю погодитися з таким висновком апеляційного суду не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Із матеріалів справи вбачається, що після смерті матері відповідачки ОСОБА_6 спадкова справа не заводилася, так як спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину не зверталися (а.с. 47).

Ухвалюючи рішення про поділ житлового будинку, суд апеляційної інстанції посилався на норму ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) та вважав, що відповідачка є співвласником даного домоволодіння шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Спадкодавець ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому спірні правовідносини регулюються ЦК України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, однак суд апеляційної інстанції помилково застосував до цих правовідносин норми ЦК Української РСР 1963 року.

Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_4 проживала разом з матір»ю в квартирі АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, про відмову від спадщини не заявила, а тому доводи касаційної скарги про те, що вона не прийняла спадщину безпідставні.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що висновок апеляційного суду про поділ спірного будинку по першому варіанту поділу згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи є передчасним.

Так, судова будівельно-технічна експертиза від 16 вересня 2014 року була проведена внаслідок натурного обстеження будинку АДРЕСА_2, доступ до будинку експерту позивачем не надано. Відповідачка не погоджується з висновком щодо характеристики та вартості житлових приміщень.

Для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, які пропонується виділити співвласникам за варіантом поділу №1, необхідно провести наступні будівельні роботи: демонтаж дверного блоку між приміщеннями №3 (площею 22, 1 кв.м.) та №1 (площею 13, 7 кв.м.); №4 (площею 17, 7 кв.м.) та №5 (площею 14, 0 кв.м.) з подальшим закладанням прорізу та штукатуренням із обох сторін; улаштування дверного прорізу з подальшим встановленням внутрішнього дверного блоку між приміщеннями №2 (площею 9, 4 кв.м.) та №5 (площею 14, 0 кв.м.) з наступним штукатуренням укосів із обох сторін; у приміщенні №3 (площею 22, 1 кв.м.) влаштувати нову перегородку, що розділить приміщення та тамбурне приміщення та житлову кімнату; демонтувати піч в приміщенні №3 (площею 22, 1 кв.м.) та вжити заходів щодо улаштування кухні-ніші; передбачити заходи щодо зміни цільового призначення житлової кімнати №2 (площею 9, 4 кв.м.) на кухню (влаштувати систему примусової вентиляції, забезпечити водопостачанням та водовідведенням, тощо), проте вартість цих робіт експертом не визначена, а судом не зазначено на кого із сторін покладається обов»язок проведення зазначених переобладнань.

Крім того, суд не взяв до уваги вимоги ст.152 ЖК України, згідно з якою переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

З огляду на викладене ухвалене судом апеляційної інстанції рішення не можна вважати законними та обґрунтованим, воно підлягає скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 20 листопада 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик

Судді: Н.А. Горелкіна

Є.П. Євграфова

О.І. Євтушенко

В.І. Журавель