Справа № 372/4514/14-ц Головуючий у І інстанції Зінченко О. М.
Провадження № 22-ц/780/6509/15 Доповідач у 2 інстанції Журба С. О.
УХВАЛА

Іменем України

23 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Мережко М.В., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Говорун В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 23 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Обухівського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя. Представник позивача подав до суду клопотання про забезпечення позову, в якому просив накласти арешт на належні відповідачу ОСОБА_2 причіп «Санте 2000», 2008 року випуску VIN-кузов НОМЕР_4, д.н.з. НОМЕР_1, автомобіль «Мерседес Бенц Е200, 2001 року випуску VIN-кузов НОМЕР_5, д.н.з. НОМЕР_2, автомобіль «Ауді» Q7, 2010 року випуску VIN-кузов НОМЕР_6, д.н.з. НОМЕР_3. Свою заяву обґрунтовував тим, що відповідач протягом тривалого часу не вчинив жодних дій для поділу спільного майна, не бажає розділити його, намагається розпорядитися спірним майном на свій розсуд, що свідчить про наміри ухилитися від вирішення спору. За таких умов існують об'єктивні підстави вважати, що ненакладення арешту на належне відповідачу майно ускладнить або ж унеможливить виконання рішення у разі задоволення позову.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 23 вересня 2015 року клопотання представника ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, відповідач ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та у задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовити. Скаргу обґрунтував тим, що судом першої інстанції невірно надано оцінку наданим доказам, а його висновки не відповідають обставинам справи. Вказує, що майно, на яке накладена заборона на відчуження, не є його власністю, за таких умов накладення арешту на вказане майно порушує права інших осіб, які не приймають участі у справі. Зазначає, що він не є власником причепу «Санте 2000» з 16 червня 2011 року, автомобіля «Ауді» Q7 - з 29 жовтня 2014 року, а автомобіль «Мерседес Бенц Е200» взагалі не був у його власності, а перебував лише у його тимчасовому користуванні.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав:

Задовольняючи клопотання про забезпечення позову, суд першої інстанції обґрунтовував це тим, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить або ж унеможливить виконання рішення суду.

Такі висновки судді колегія суддів апеляційного суду вважає правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи той факт, що спірне майно, на яке було накладено арешт судом першої інстанції, прямо є предметом позову в даній справі, позивач просить його розподілити між сторонами в порядку розподілу власності подружжя, колегія суддів вважає, що накладення на нього арешту в порядку забезпечення позову відповідає вимогам чинного процесуального законодавства. За таких умов підстав для скасування ухали суду першої інстанції колегія не вбачає.

Також колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що у відповідності до положень ст. 3 ЦПК України судовому захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси особи, яка звертається до суду. В той же час в ході розгляду апелянтом не було належним чином обґрунтовано, яким же чином були порушені його права у зв'язку з накладенням арешту на спірне майно.

У відповідності до положень ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 23 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий С.О.Журба

Судді: М.В. Мережко

А.С.Сержанюк