у х в а л а

іменем україни

25 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О. П.,

суддів: Амеліна В. І., Карпенко С. О.,

Гончара В. П., Остапчука Д. О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про припинення іпотеки, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 26 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, у якому просила припинити іпотеку нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, яка виникла на підставі договору іпотеки, укладеного між нею та Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ВАТ «Райффайзен Банк Аваль») в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»), посвідченого 27 березня 2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого у реєстрі за № 1102; застосувати наслідки припинення іпотеки шляхом вилучення запису про обтяження вказаного майна іпотекою з державного реєстру іпотек.

Посилалась на те, що прилюдні торги з реалізації спірної квартири, які були проведені 15 травня 2013 року, 26 червня 2013 року та 09 серпня 2013 року не відбулися у зв'язку з відсутністю попиту на арештоване майно. Державною виконавчою службою на адресу відповідача було направлено пропозицію про придбання предмета іпотеки за початковою ціною у рахунок часткового погашення позивачем боргу за кредитним договором від 21 березня 2007 року № 014/0029/74/1896. Проте відповідач як іпотекодержатель не скористався своїм правом придбати предмет іпотеки, у зв'язку з чим іпотека припинилася.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26 листопада 2014 року, позов задоволено.

Припинено іпотеку нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, яка виникла на підставі договору іпотеки, укладеного між ОСОБА_3 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», посвідченого 27 березня 2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого у реєстрі за № 1102.

Знято заборону відчуження зазначеного в договорі іпотеки нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, з єдиного державного реєстру заборон, яка була накладена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 і зареєстрована у реєстрі за № 82, та вилучено запис щодо зазначеної іпотеки з державного реєстру іпотек.

У поданій касаційній скарзі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль», посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що відповідач не скористався правом, передбаченим ч. 1 ст. 49 Закону України «Про іпотеку», і не придбав предмет іпотеки за початковою ціною шляхом зарахування своїх забезпечених вимог у рахунок ціни непроданої квартири.

Проте з такими висновками судів повністю погодитись не можна з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 21 березня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 014/0029/74/1896, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 220 382 доларів США, а остання зобов'язалася повернути кредит у строк до 21 березня 2027 року та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 13,25 % річних.

Із метою забезпечення виконання вказаного кредитного договору 27 березня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого остання надала в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1.

Пунктом 4.4. вказаного іпотечного договору передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється: за рішенням суду, у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

22 червня 2011 року Приморським районним судом м. Одеси у справі № 2-5829/11 ухвалено рішення про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ПП «Агенство нерухомосі «Альянс» як поручителя на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 430 645,66 доларів США заборгованості за кредитним договором від 21 березня 2007 року № 014/0029/74/1896.

У грудні 2012 року Другим Суворовським ВДВС Одеського МУЮ проведено опис та арешт предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1.

У квітні 2013 року Другим Суворовським ВДВС Одеського МУЮ вказану квартиру на підставі договору № 10/095/13/І про надання послуг з організації і проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, укладеного 05 квітня 2013 року з Одеською філією ПП «СП «Юстиція», було передано на реалізацію шляхом проведення прилюдних торгів.

Прилюдні торги з реалізації іпотечної квартири, які призначались на 15 травня 2013 року, 26 червня 2013 року та 09 серпня 2013 року не відбулися у зв'язку з відсутністю попиту на арештоване майно.

14 серпня 2013 року на адресу відповідача ВДВС було направлено пропозицію про придбання непроданої квартири за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог у рахунок часткового погашення боргу, яку останній отримав 14 серпня 2013 року.

02 вересня 2013 року Другим Суворовським ВДВС Одеського МУЮ було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з відсутністю бажання залишити за собою непродане майно.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 49 Закону України «Про іпотеку», у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, іпотекодержатель має право придбати предмет іпотеки шляхом заліку своїх забезпечених вимог у рахунок ціни майна, якщо треті прилюдні торги визнано такими, що не відбулись, а якщо він таким правом не скористався, іпотека може бути припиненою за рішенням суду.

Підстави припинення іпотеки передбачені ст. 17 Закону України «Про іпотеку» та п. 5.2 іпотечного договору, однією із яких є припинення основного зобов'язання, забезпеченого іпотекою.

У той же час, вирішуючи спір по суті, на порушення приписів ст. ст. 212-214, 303 ЦПК України суди, не визначившись із характером спірних правовідносин та нормою права, яка підлягає застосуванню, не звернули уваги на те, що наявність невиконаного судового рішення про стягнення кредитної заборгованості не припиняє виконання основного зобов'язання, рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки не ухвалювалося, а іпотечна квартира була передана на реалізацію прилюдних торгів державним виконавцем у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з п. 3 ч. 1, ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» відмова стягувача залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення, є підставою для повернення виконавчого документа стягувачу. Повернення виконавчого документа стягувачу з цих підстав не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Із постанови Другого Суворовського ВДВС Одеського МУЮ про повернення виконавчого документа стягувачеві від 02 вересня 2013 року вбачається, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлений для виконання в строк до 02 вересня 2014 року.

У той же час, на момент звернення позивача до суду з указаним позовом - січень 2014 року, строк для повторного пред'явлення стягувачем виконавчого листа до виконання не сплив.

З огляду на зазначене висновки судів про наявність підстав для припинення договору іпотеки на підставі ч. ч. 1, 3 ст. 49 Закону України «Про іпотеку» є передчасними.

Порушення судами при розгляді справи норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому ухвалені у справі судові рішення не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу вимог ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 26 листопада 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О. П. Касьян

Судді: В. І. Амелін

В. П. Гончар

С. О. Карпенко

Д. О. Остапчук