У Х В А Л А

28 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Лященко Н.П.,Сімоненко В.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 квітня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 8 жовтня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнено солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту у розмірі 32 594,78 доларів США, що в еквіваленті становило 294 581 грн 85 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 3 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким у позові відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 квітня 2015 року рішення суду апеляційної інстанції скасовано, рішення суду першої інстанції залишено в силі.

У заяві ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про перегляд судових рішень порушується питання про скасування ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 квітня 2015 року і залишення в силі рішення Апеляційного суду Київської області від 3 грудня 2014 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме частини п'ятої статті 3, частини четвертої статті 36 та статті 38 Закону України «Про іпотеку».

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 посилаються на ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 червня 2014 року та 8 липня 2015 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд касаційної інстанції, виходив з того, що 30 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_4 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 у розмірі 156 000,00 дол. США.

ОСОБА_4, усупереч умов указаного кредитного договору, не здійснював платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушив взяті на себе договірні зобов'язання.

26 червня 2012 року відповідачем в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором було перераховано кошти в розмірі 120 000,00 дол. США, отримані шляхом продажу предмету застави. Дана сума була зарахована на погашення кредитної заборгованості, з розрахунку 92 820,73 дол. США - у рахунок погашення залишку простроченої заборгованості та частини строкової заборгованості за кредитом; 19 179,27 дол. США - у рахунок погашення простроченої заборгованості та строкової заборгованості по процентам.

Станом на 26 червня 2012 року, після внесених коштів відповідачем, основна заборгованість по кредиту складала 25 200 дол. США, що в подальшому при несплаті щомісячних платежів по погашенню тіла кредиту і відсотків, потягло за собою збільшення кредитної заборгованості.

Відповідно до виписки з протоколу № 36/1 засідання Комітету по роботі з борговими активами АО «УкрСиббанк» від 25 червня 2012 року було вирішено надати згоду ОСОБА_4 на добровільну реалізацію заставного майна, при умові погашення заборгованості в розмірі не менше 112 000,00 дол. США по кредитному договору № 0 від 30 жовтня 2007 року. Залишок заборгованості після реалізації застави належало стягнути з позичальника.

У зв'язку із обґрунтованністю вимог позивача в частині солідарного стягнення з відповідачів суми кредитної заборгованості та заборгованості по процентам позов у цій частині було задоволено.

Однак, суд першої інстанції не погодився із розміром пені за прострочення сплати процентів, нарахованим позивачем, застосовуючи положення спеціальної позовної давності щодо вимог про стягнення суми заборгованості по пені, закріплені у статті 258 ЦК України.

В ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 червня 2014 року, що надана заявником як приклад неоднакового правозастосування, зазначено, що банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з пропущенням строку позовної давності.

В ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 липня 2015 року, що надана заявником як приклад для порівняння, установлено, що після продажу предмета іпотеки та погашення заборгованості за тілом кредиту ще залишилися грошові кошти.

Порівняння змісту вказаних для прикладу судових рішень зі змістом судового рішення, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за заявою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 квітня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
Н.П. Лященко В.М. Сімоненко