Справа № 461/3276/15 Головуючий у 1 інстанції: Фролова Л.Д.
Провадження № 22-ц/783/4823/15 Доповідач в 2-й інстанції: Гірник Т. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Гірник Т.А.

суддів - Бакуса В.Я., Левика Я.А.

секретаря - Глинський О.А.

з участю представника позивача Дац Н.І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Яворівському районі Львівської області на рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 травня 2015 року у справі за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Яворівському районі Львівської області до територіального управління Держгірпромнагляду у Львівській області, треті особи - ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергія-Тепловодосервіс» про скасування акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-5, акту про нещасний випадок, пов»язаний з виробництвом, за формою Н-1, проведення повторного розслідування нещасного випадку, -

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 15 травня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач в особі начальника відділення Давидюк В. Вважає його незаконним та необґрунтованим, ухваленим з невідповідністю висновків суду обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог. Мотивує тим, що суд дійшов помилкового висновку про те, що позивачем не доведено в судовому засіданні необхідності скасування актів про проведення повторного розслідування нещасного випадку з ОСОБА_5 При цьому суд погодився з доводами позивача, що відсутність підпису члена комісії ОСОБА_6 на акті форми Н-1 є певним порушенням вимог п.47 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, захворювань і аварій на виробництві, однак вважав, що дане порушення суттєво не впливає на висновки спеціальної комісії і не може бути підставою для скасування актів.

Так, Державною службою гірничого нагляду та промисловості безпеки України листом від 31 січня 2012 року №716/0/3-1-6/12 надано наступні роз'яснення: «В разі, якщо комісією з розслідування допущено помилку або неточності, посадова особа Держгірпромнагляду має право відповідно до п.34 Порядку видати обов»язковий для виконання роботодавцем припис за формою Н-9 щодо проведення розслідування нещасного випадку, затвердження чи перегляду актів форми Н-5 та або Н-1.

На виконання вимог зазначеного припису комісія з розслідування нещасного випадку складає нові акти, до яких вносяться необхідні зміни та уточнення, які після затвердження надсилаються роботодавцем особам та органам, визначеним у Порядку. При цьому на раніше складених актах робиться запис про підставу втрати їх чинності та визначається номер та дата нових актів. Відповідні зміни вносяться до журналу реєстрації осіб, що потерпіли від нещасних випадків. (додаток 7 Порядку)».

Суд не обґрунтував чому не прийняв як докази детальні пояснення представника позивача, експерта з охорони праці управління виконавчої дирекції ФССНВ у Львівській області по обставинах, викладених в позові.

Вказує, що спеціальна комісія, яка проводила розслідування гострого професійного отруєння наказом Держгірпромнагляду №956 від 17.10.2014 року ввела до її складу представника закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, що за вимогою ст.. 38 Порядку відбувається тільки у випадку розслідування гострого професійного отруєння. Для цього були всі підстави, оскільки смерть ОСОБА_5 настала від однократної дії сірководню. Однак належним чином це оформлено не було, оскільки відсутня карта П-5, відсутній підпис представника державної санітарно-епідеміологічної служби у складі комісії на акті про нещасний випадок на виробництві форми Н-1.

Зазначає, що проведене розслідування не дало відповідь на питання який саме страховий випадок згідно з переліку (додаток №6 до зазначеного Порядку) мав місце в даному випадку.

Представник апелянта при розгляді апеляційної скарги доводи такої підтримав. Просить врахувати, що в тому числі з метою недопущення у подальшому випадків неповного, на думку позивача, розслідування обставин нещасного випадку, необхідно скасувати дані акти. Суд не з»ясував, чи виконувала особа роботу у межах посадових обов»язків, чи дотрималась техніки безпеки чи видавався наряд саме на цей об»єкт, де мав місце випадок, чи не було інших чинників, які призвели до смерті робітника, а саме не враховано обставин обривання троса, на якому намагались інші робочі підняти робітника, коли останній відчув вплив шкідливих факторів. Отже обставини випадку встановлені не повно.

В запереченнях на апеляційну скаргу треті особи ТзОВ «Енергія-Тепловодсервіс» та ОСОБА_3 просять рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, а апеляційну скаргу без задоволення.

Інші учасники в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, завчасно та належно повідомлені про розгляд справи за апеляційною скаргою, про що до справи долучено розписки про отримання 08.07.2015 року судових повісток та з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертались. Розгляд справи відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності цих осіб.

Заслухавши пояснення представника апелянта, суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Матеріалами справи встановлено, що наказом територіального управління Держгірпромнагляду у Львівській області № 772 від 03 вересня 2014 року створена комісія для спеціального розслідування нещасного випадку що стався 01 вересня 2014 року з працівником ТзОВ «Енергія-Тепловодосервіс» - ОСОБА_5 (а.с.7).

17 жовтня 2014 року наказом № 956 до складу комісії був включений начальник відділу забезпечення управління Держсанепіднагляду Яворівського районного управління Головного управління держсанепідслужби у Львівській області ОСОБА_6(а.с.20).

29 жовтня 2014 року членами комісії був складений акт форми Н-5 (а.с.8-11). Акт підписаний всіма членами комісії, що прийшла до висновку про визнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, і необхідність скласти акт форми Н-1.

У акті форми Н-1 (а.с.12-15) вказані обставини, за яких стався нещасний випадок. При цьому у розділі шкідливий або небезпечний фактор та його значення записано «токсична дія сірководню». Акт підписаний головою та членами комісії, за виключенням підпису ОСОБА_6

05 грудня 2014 року відділ виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Яворівському районі Львівської області звернувся до відповідача з проханням провести повторне розслідування нещасного випадку (а.с.32-33), але отримав відмову (а.с.34).

Згідно листа Яворівського районного управління Головного управління держсанепідслужби у Львівській області від 13 березня 2015 року (а.с.37) нещасний випадок не розцінений як гостре професійне отруєння, так як працівник не пов»язаний з обов»язком виконувати роботи з підвищеною небезпекою /в т.ч. чистки колодязів/, медогляд у потерпілого був впорядкований згідно займаної посади, тому форма П-5 не складалася з вищевказаної причини та з інших; відсутність екстреного повідомлення ЛПЗ, заключення профпатолога, відсутність можливості проводити будь-які лабораторні дослідження / із-за несвоєчасного повідомлення/. На думку судової колегії, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що такі обставини не спростовують факту настання нещасного випадку на виробництві, саме при виконанні роботи у складі бригади, про що у справі є докази, які проаналізовано судом. Настання смерті працівника внаслідок разового впливу шкідливого фактору - отруєння сірководнем при виконанні виробничого завдання доведено.

Позивач звертаючись до суду із відповідним позовом, свої вимоги мотивував тим, що 01 вересня 2014 року на ТОВ «Енергія-Тепловодосервіс» зі слюсарем-ремонтником ОСОБА_5 стався нещасний випадок зі смертельним наслідком. Спеціальна комісія за результатами розслідування нещасного випадку 29 жовтня 2014 року склала акт за формою Н-5 та акт про нещасний випадок за формою Н-1. Однак вважав, що розслідування проведено не об'єктивно та з порушенням Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, оскільки акти не були підписані одним із членів комісії, у актах не зазначено, що ТОВ «Енергія-Тепловодосервіс» не має права на проведення робіт в колодязях, відображені не всі обставини нещасного випадку, не досліджено обставини залучення ОСОБА_5 до даних робіт, факт проходження потерпілим медичного огляду, в акті (Н-5) відсутній п. 7 - «Перелік матеріалів, що додаються», не складено картку за формою П-5 .

Постановляючи судове рішення, суд першої інстанції,в тому числі, врахував положення ст. 3 ЦПК України, яка передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК України).

Суд першої інстанції вірно визначився з характером спірних правовідносин та вірно застосував норми матеріального права. Зокрема, виходив із положень ст. 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (у редакції, яка діяла на час, коли стався нещасний випадок), якою передбачено, що нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть.

Згідно з Порядком розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ 30.11.2011 року №1232 (далі по тексту Порядок), визнаються пов'язаними з виробництвом нещасні випадки, що сталися з працівниками під час виконання трудових обов'язків, у тому числі у відрядженні, а також ті, що сталися у період перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці, пов'язаному з виконанням роботи, починаючи з моменту прибуття працівника на підприємство до його відбуття.

Відповідно до п.38 Порядку спеціальне розслідування нещасного випадку (крім випадків, передбачених пунктом 39 цього Порядку) проводиться комісією із спеціального розслідування нещасного випадку, утвореною територіальним органом Держгірпромнагляду за місцезнаходженням підприємства або за місцем настання нещасного випадку.

Спеціальна комісія, згідно пункту 42, зобов'язана: 1) обстежити місце, де стався нещасний випадок, одержати письмові чи усні пояснення від роботодавця і його представників, посадових осіб, працівників підприємства, потерпілого (якщо це можливо), опитати осіб - свідків нещасного випадку та осіб, причетних до нещасного випадку; 2) визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці; 3) визначити необхідність проведення лабораторних досліджень, випробувань, технічних розрахунків, експертизи для встановлення причини нещасного випадку і розроблення плану заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам; 4) вивчити первинну медичну документацію (журнал реєстрації травматологічного пункту лікувально-профілактичного закладу, звернення потерпілого до медичного пункту або медико-санітарної частини підприємства, амбулаторну картку та історію хвороби, документацію відділу кадрів, відділу (служби) охорони праці тощо);5) з'ясувати обставини і причини настання нещасного випадку; 6) визначити, пов'язаний чи не пов'язаний нещасний випадок з виробництвом; 7) установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, а також розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам; 8) зустрітися з потерпілим (якщо це можливо) або членами його сім'ї чи уповноваженою особою, яка представляє його інтереси, щодо роз'яснення їх прав у зв'язку з настанням нещасного випадку.

За результатами спеціального розслідування складаються акти за формою Н-5 і Н-1 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом), картка за формою П-5 (у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння) стосовно кожного потерпілого, а також оформляються інші матеріали спеціального розслідування, зазначені у пунктах 50 і 51 цього Порядку. Акти за формою Н-5 і Н-1 підписуються головою і всіма членами спеціальної комісії протягом п'яти днів після оформлення матеріалів спеціального розслідування. У разі незгоди із змістом акта (актів) член спеціальної комісії підписує його (їх) з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово. Окрема думка додається до акту за формою Н-5 і є його невід'ємною частиною (п.47 Порядку).

Приписами пункту 54 Порядку передбачено, що у разі надходження від роботодавця, робочого органу Фонду, представника профспілки, потерпілого або члена його сім'ї чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, скарги або їх незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин і причин настання нещасного випадку керівник Держгірпромнагляду або його територіального органу з метою забезпечення об'єктивності проведення спеціального розслідування має право призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі, за результатами її роботи скасувати акти за формою Н-5 і Н-1, притягти до відповідальності посадових осіб підприємства та органів Держгірпромнагляду, які порушили вимоги цього Порядку.

Суд першої інстанції вірно врахував, що керівник Держгірпромнагляду або його територіального органу має право, а не обов'язок, призначати повторні (додаткові) спеціальні розслідування нещасного випадку.

Колегія суддів погоджується також з висновком суду першої інстанції про те, що спеціальне розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_5 1 вересня 2014 року проведено повноважною комісією, створеною територіальним управлінням держгірпромнагляду України у Львівській області, висновки комісії не суперечать встановленим обставинам нещасного випадку, акти за формою Н-1 та Н-5 складені, підписані членами комісії та затверджені керівником територіального управління держгірпромнагляду України у Львівській області у передбачений законодавством строк, а відтак підстав для їх скасування чи внесення до них змін немає. Відсутність підпису одного із членів комісії не впливає на встановлені комісією обставини нещасного випадку.

Тому мотиви скарги в цій частині колегія суддів вважає спростованими.

Щодо доводів апеляційної скарги про неналежне оформлення залучення до складу комісії представника закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, що за вимогою ст. 38 Порядку відбувається тільки у випадку розслідування гострого професійного отруєння, то колегія суддів вважає такі, що правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про необхідність заповнення картки П-5, оскільки як встановлено матеріалами справи, нещасний випадок, що мав місце з ОСОБА_5 01.09.2014 року не був розцінений як гостре професійне отруєння, при якому є обов'язкове заповнення картки П-5.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та які б мали правове значення, у апеляційних скаргах не наведено.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку, що судом вірно встановлено характер спірних правовідносини, застосовано відповідні норми матеріального права, рішення постановлено з дотримання норм процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.. 303, 304, п. ч.1 ст. 307, п.1 ч.1 ст.314, ст. 315, ст. 317, ст. 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Яворівському районі Львівської області відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України у розгляду цивільних у кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді