Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/419/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.11.2015 року м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області в складі судді Красняка В.І., за участю секретаря Федченко Л.В., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Красилові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування,

встановив:

27 лютого 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 22.11.1989 року в с. Кульчини Красилівського району Хмельницької області помер її батько ОСОБА_5, який проживав в АДРЕСА_1 разом з своєю дружиною, а її матір'ю ОСОБА_6, яка після смерті ОСОБА_5 фактично прийняла спадщину, залишившись проживати у вказаному спадковому будинку. 12.10.1990 року ОСОБА_6 все своє майно заповіла їй. ІНФОРМАЦІЯ_5 її матір померла. На підставі вказаного заповіту 28.02.2003 року вона звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належне матері спадкове майно, що складається з права на земельну частку (пай) розміром 2,82 в умовних кадастрових гектарах та грошовий вклад. 26.02. 2015 року вона звернулася до державного нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 , що належав її батькові ОСОБА_5, спадщину якого прийняла її матір ОСОБА_6, але не оформила своїх спадкових прав на нього. Посилаючись на відсутність у неї документів, що посвідчують право власності її батька ОСОБА_5 на належний йому житловий будинок АДРЕСА_1 , постановою від 26.02.2015 року державний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на вказаний житловий будинок.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 позов не визнали. Посилаючись на те, що вони мають право на обов'язкову частку в спадщині їх матері ОСОБА_6, просила відмовити в задоволенні позову їх рідної сестри ОСОБА_1.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено і не заперечується сторонами, що 22.11.1989 року в с. Кульчини Красилівського району Хмельницької області помер батько сторін ОСОБА_5, який проживав в АДРЕСА_1 разом з своєю дружиною, а їх матір'ю ОСОБА_6, яка після смерті ОСОБА_5 фактично прийняла спадщину, залишившись проживати у вказаному спадковому будинку. 12.10.1990 року ОСОБА_6 все своє майно заповіла позивачці. ІНФОРМАЦІЯ_5 матір ОСОБА_1, ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які є сторонами в справі померла.

Родинні відносини сторін з спадкодавцями підтверджуються свідоцтвами про їх народження, свідоцтвом про розірвання шлюбу, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про одруження, виписками з погосподарських книг по с. Кульчини Кульчинівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області за 1961-2001 року, згідно яких позивачка та відповідачі є дітьми спадкодавця.

На підставі заповіту спадкодавця ОСОБА_6 від 12.10.1990 року, посвідченого державним нотаріусом, зареєстрованого в реєстрі за №129, позивачка 28.02.2003 року звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належне спадкодавцю ОСОБА_6 спадкове майно, що складається з права на земельну частку (пай) розміром 2,82 в умовних кадастрових гектарах та грошовий вклад.

26.02.2015 року позивачка звернулася до державного нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 , що належав її батькові ОСОБА_5, спадщину якого прийняла її матір ОСОБА_6., але не оформила своїх спадкових прав на нього.

Посилаючись на відсутність у позивачки документів, що посвідчують право власності її батька ОСОБА_5 на належний йому житловий будинок АДРЕСА_1 , постановою від 26.02.2015 року державний нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок.

Належність спадкодавцю вказаного будинку підтверджується: архівним витягом із протоколу засідання виконавчого комітету Красилівської районної ради народних депутатів від 16 червня 1988 року № 10 , відповідно до якого було постановлено оформити ОСОБА_5 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1

У відповідності із абзацом 2 п. 2 розділу ІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу № 56 від 13.12.1995 року, під будинком, як об'єктом правової реєстрації, розуміється один будинок з приналежними до нього службовими будівлями та спорудами (чи без таких), що розташовані на одній земельній ділянці, під самостійним порядковим номером по вулиці, провулку, площі.

Відповідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України , якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР , у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

У відповідності зі ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно із ст. 527 ЦК України УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до довідки Кульчинівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області від 06.10.2015 року №211 після смерті ОСОБА_6 в фактичне управління і розпорядження спадковим майном вступили її дочки ОСОБА_3, ОСОБА_1 і ОСОБА_4, які є сторонами в цій справі..

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, родове прізвище ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, є доньками померлих ОСОБА_5 і ОСОБА_6.

Згідно з довідкою управління Пенсійного фонду України у Красилівському районі № 533 від 21.03.2015 року на час відкриття спадщини, відповідачка ОСОБА_3 перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Красилівському районі і отримувала пенсію за віком.

17 вересня 1971 року згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 було розірвано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_8. Після розірвання шлюбу ОСОБА_8 присвоєно прізвище ОСОБА_3.

ОСОБА_4 на день відкриття спадщини була пенсіонеркою.

Статтею 535 ЦК УРСР встановлено, що неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка).

Відповідно з абзацом 17 ч.1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними громадянами є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону.

Таким чином, відповідачі, як непрацездатні діти спадкодавця ОСОБА_6, мають право на обов'язкову частку у спадщині.

Як слідує з пояснень сторін, довідок Кульчинівської сільської ради № 361 і № 352 від 17.08.2015 року достовірно встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 разом фактично прийняли спадщину, так як з 2001 року користуються та опікуються спадковим майном.

Згідно з положеннями ст. ст. 549, 554 ЦК УРСР визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 мають право на обов'язкову частку в спадщині та прийняли її фактично суд вважає, що останні нарівні з позивачкою ОСОБА_1 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6. Їх частки у спадковому майні, якби вони спадкували за законом були б рівними та становили по 1/3 частині спадкового майна для кожної з них. Так як спадкоємство здійснюється за заповітом, відповідачі мають право лише на обов'язкові частки, які становлять по 2/3 частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). Дві третіх частки від 1 / 3 частини становить 2/ 9 частини ( 1/3 х 2/3= 2/9). Отже, відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_9 мають право кожна на 2/9 частини житлового будинку з надвірними будівлями , що розташований по АДРЕСА_1

При підрахунку частки ОСОБА_1 шляхом віднімання від цілої частки 9 по 2/9 частини кожної з відповідачок, отримуємо 5 / 9 частин житлового будинку з надвірними будівлями ( від 9 - 2/9 - 2/9= 5/9). Отже, ОСОБА_1 має право на 5/9 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи встановлені судом обставини, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.24, 41,124 Конституції України, ст. 3, 5-10,11,15,60,61.79,88, 212-216,218 ЦПК України, ст.ст.524,529,535,549,554 ЦК УРСР, ст..328, 392,1216,1218 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд,

вирішив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки с. Кульчини Красилівського району Хмельницької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, право власності на 5/9 частин будинковолодіння по АДРЕСА_1, що складається з житлового будинку(А-1) загальною площею 59.9 кв.м, житловою площею 45.6 кв.м та господарських будівель і споруд : сарай(Б). погріб(б).

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Красилівський районний суд до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 28 листопада 2015 року.

Суддя: В. І. КРАСНЯК