Номер провадження: 22-ц/785/8357/15
Головуючий у першій інстанції Драніков С. М.
Доповідач Ступаков О. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Ступакова О.А. суддів: Варикаші О.Д., Станкевича В.А.

при секретарі - Желєзнові В.В.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розрахунок заборгованості по аліментам за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 14 серпня 2015 року, -

встановила:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3, в якому просив встановити розмір заборгованості по аліментах, які повинні бути стягнені з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, під час примусового виконання дублікату виконавчого листа від 16.04.2014 року, виданого на підставі постанови Київського районного суду м. Одеси від 04.02.2003 року, та пред'явленого до виконання до Другого Суворовського відділу ДВС Одеського МУЮ 17.07.2014 року.

В судовому засіданні позивач просив позов задовольнити, представник позивача підтримала його позовні вимоги, посилаючись на те, що раніше зроблені виконавчою службою розрахунки є невірними, тому повинно встановити дійсний розмір заборгованості.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, повідомила, що рішенням суду вже встановлений розмір заборгованості по аліментах, тому не треба робити новий розрахунок.

Третя особа - Другий Суворовський відділ ДВС Одеського МУЮ - в судове засідання не з'явився, , надав до суду заяву, в якої просить розглянути позов за його відсутністю.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 14 серпня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду представник позивача подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду в зв'язку з тим, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, сторони, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції посилався на те, що під час виконання Другим Суворовським відділом ДВС Одеського МУЮ дублікату виконавчого листа від 16.04.2014 року, виданого на підставі постанови Київського районного суду м. Одеси від 04.02.2003 року встановлено наявність заборгованості з боку ОСОБА_2 по сплаті аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей. 18.07.2014 року державним виконавцем зроблено розрахунок заборгованості по аліментам, який станом на 30.06.2014 року складає 78616,62 грн. Позовна заява ОСОБА_2 не містить вимог про скасування вказаного розрахунку або визнання його недійсним. Ухвалою Київського районного суду Одеської області від 22.01.2015 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця, прохальна частина якої містила вимоги про скасування розрахунку заборгованості, встановлення розміру заборгованості по аліментам. Згідно мотивувальної частини вказаної ухвали, розрахунок заборгованості по аліментам від 18.07.2014 року є дійсним.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Колегія вважає, що висновки суду визначені у мотивувальній частині рішення, як підстави для відмови в задоволенні заявлених позивачем вимог, не відповідають обставинам справи.

Відповідно до ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні та юридичні особи, а також держава.

У разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідачем є інша особа, а не та, до якої пред'явлено позов, суд відмовляє в позові до неналежного відповідача з цієї підстави і не повинен робити інших висновків щодо обставин справи не пов'язаних із встановленням належності відповідача.

Відмовляючи у задоволенні позову про встановлення розміру розрахунку заборгованості по аліментах, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відповідно до положень ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем. До участі у справі в якості позивача була залучена ОСОБА_3 яка є стягувачем у виконавчому провадженні, третьою особою був залучений Другий Суворовський відділ ДВС Одеського МУЮ. Однак належний відповідач у справі, а саме державний виконавець яким був здійснений розрахунок заборгованості по аліментам залучений не був.

На підставі наведеного рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заявлених позивачем вимог.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.2, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 задовольнити частково. Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 14 серпня 2015 року скасувати.

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення однак може бути оскаржено до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Судді О.А. Ступаков

О.Д. Варикаша

В.А. Станкевич