У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 18 лютого 2015 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») до Державного нотаріального архіву Головного управління юстиції у Запорізькій області, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання безпідставною відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 18 лютого 2015 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2014 року змінено в частині правового обґрунтування відмови у позові.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суд апеляційної інстанції, змінюючи рішення суду першої інстанції в частині правового обґрунтування відмови у позові, а в іншій частині залишаючи рішення місцевого суду без змін, правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених вимог на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 18 лютого 2015 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Державного нотаріального архіву Головного управління юстиції у Запорізькій області, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання безпідставною відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов'язання вчинити певні дії, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Л.М. Мазур