У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Лесько А.О., Черненко В.А.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом комунального підприємства «Київпастранс» в особі філії Автобусний парк № 2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про виселення без надання іншого жилого приміщення, за касаційною скаргою комунального підприємства «Київпастранс» в особі філії Автобусний парк № 2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 19 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року комунальне підприємство «Київпастранс» в особі філії Автобусний парк № 2 (далі - КП «Київпастранс») звернулося до суду з вищезазначеним позовом, у якому просило виселити ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 з кімнати АДРЕСА_1, без надання іншого жилого приміщення.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідачі, не маючи законних підстав для проживання в гуртожитку, зокрема, за відсутності ордера на вселення, добровільно звільнити займане приміщення у зв'язку з закінченням 18 травня 2013 року строку дії договору оренди відмовляються, а тому підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення згідно з ч. 3 ст. 116 ЖК України як особи, які самоправно зайняли його.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18 березня 2014 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду м. Києва від 19 листопада 2015 року, у задоволенні позовних вимог КП «Київпастранс» відмовлено.

У касаційній скарзі КП «Київпастранс» в особі філії Автобусний парк № 2 просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій, ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову КП «Київпастранс», суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що оскільки відповідач ОСОБА_4 вселився в кімнату АДРЕСА_1 на підставі договору оренди, укладеного у 2001 році, підстав вважати, що останній зайняв кімнату самоправно, відсутні, а отже він не може бути виселений з неї на підставі ч. 3 ст.116 ЖК України.

З урахуванням підстав заявленого позову та виходячи з принципу диспозитивності, закріпленого в ст. 11 ЦПК України, судові рішення судів попередніх інстанцій є правильними.

Доводи скарги та матеріали витребуваної справи не дають підстав вважати, що судами при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені статтями 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу комунального підприємства «Київпастранс» в особі філії Автобусний парк № 2 відхилити, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 19 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Журавель

Судді А.О. Лесько

В.А. Черненко