Справа № 214/1704/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 листопада 2015 року Саксаганський районний суд м.Кривого Рогу в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Троценко О.М.

за участю позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визначення місця проживання малолітньої дитини, третя особа орган опіки та піклування Саксаганської районної в м.Кривому Розі ради-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_5В про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем має спільного сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне подружнє проживання з відповідачем у них не склалось, коли синові було 2, 5 роки, відповідач передала йому дитину на виховання, а сама стала проживати окремо зі своїм старшим сином. До серпня 2014 року син проживав розам з ним, він турбувався за сина, виховував, матеріально забезпечував.. В серпні 2014 року відповідач взяла сина на декілька днів, але не повернула, звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів. Зазначає, що має можливість ліпше турбуватись за дитину, має відповідні умови для розвитку дитини, оскільки володіє обладнаною 4 кімнатною квартирою, має постійний дохід, оскільки працює приватним підприємцем, усе його життя присвячено дитині. Відповідач проживає в двокімнатній квартирі, де зареєстровано три чоловіки, постійної роботи немає, умови для проживання дитини гірші, ніж у нього. Крім того, син має вади мовлення, потребує навчання у спеціалістів, а відповідач забрала сина зі спеціалізованого дошкільного дитячого закладу, розвиток дитини погіршився, це негативно відображається на майбутньому дитини. Просить визнати місце проживання дитини з батьком.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задоволити та визначити місце проживання дитини з ним, при цьому зазначив, що з відповідачем має спільну дитину , сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. З 2, 5 років дитина проживала з ним протягом 2 років, до серпня 2014 року. Увесь час він самостійно турбувався про сина, водив його до дитячого садочка. Він є власником квартири площею більш 100 кв.м., живе один, квартира затишна, обладнана автономним опаленням. З 1998 року він приватним підприємець, має добрі статки, щоб забезпечити розвиток дитини, позитивно характеризується. Він вправно виконує усю домашню роботу, може піклуватись про сина. Вважає, що сину краще проживати разом з ним. Відповідач має ще одного сина, проживає в двокімнатній квартирі, немає постійної роботи, коли відповідач відсутня, то дитина перебуває в квартирі зі старшим братом. Крім того, вважає, що поведінка відповідача шкодить дитині, оскільки вона забрала сина зі спеціалізованого дитячого садочка. Син має вади мовлення, потребує занять з логопедом, а відповідач майже рік не водила дитину до дитячого закладу, позбавила занять з логопедом, чим не дає дитині можливості розвитку, за висновком медичного психолога, психо- емоційний стан дитини, за час, коли він не відвідує дитячий садочок, значно погіршився, дитина значно гірше стала розмовляти. Просить визначити місце проживання дитини з ним, оскільки він має час, навички, бажання виховувати сина, вважає, що в інтересах дитини, останньому краще проживати з батьком.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог судом заперечувала. Дійсно має з позивачем спільну дитину. Після того, як вона припинила шлюбні відносини з позивачем, вона разом з дітьми переїхала. Вона успадкувала від бабусі 2 кімнатну квартиру, але спадщину не оформила Вона працює, але неофіційно. Дійсно, дитини ходила до спеціалізованого дитячого закладу, але вона забрала дитину з садочка, оскільки туди його потрібно возити. Не вважає, що дитина має дефекти мовлення, син не гірше ніж інші діти розвинутий. Вона проживає одна з двома дітьми, між дітьми гарні стосунки. Діти мають усе необхідне для розвитку, вона з ними малює, ліпить. Орган опіки надавав їй рекомендації про оформлення право власності на житло, офіційного працевлаштування, влаштування дитини до дитячого закладу. Дитину вона влаштувала до дитячого закладу в вересні 2015 року. Просить відмовити в задоволені позову. Вона мати, тому дитина має жити з нею.

Представник органу опіки та піклування ОСОБА_4 в судовому засіданні вказала, що не заперечує щодо задоволення позову, так як це буде відповідати інтересам дитини. Дане питання розглядалося на комісії та винесено відповідний висновок. Позивач звернувся до комісії у 2014 року, оскільки відповідач чинила йому перешкоди у спілкуванні з дитиною. Було встановлено спосіб участі батька у виховані ОСОБА_6, але відповідач це рішення не виконувала. 15 січня 2015 року позивач звернувся до служби із заявою про надання висновку, про доцільність проживання дитини з ним. Вони обстежували умови для дитини за місцем проживання позивача та відповідача. Перешкод для перебування дитини з матірю не було встановлено, але відповідач не виконує рекомендації щодо влаштування дитини до дитячого садочка, відвідування логопеда, офіційно не працевлаштована, немає сталого доходу, немає власного житла, оскільки не вирішила питання про оформлення спадщини. Відповідач має низький виховний потенціал, не розуміє потреби виконання наданих їй рекомендацій щодо дитини. За житло-побутовими умовами, характеристиками, доходом, позивач має усе необхідне для проживання дитини. Враховуючи висновок психолога, вважає, що в інтересах дитини, останньому краще проживати з батьком, тому просить позов задовольнити.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько, мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до права та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, зобов'язані також піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток (ст. 150 СК України).

Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки і піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що позивач та відповідач мають малолітню дитину ОСОБА_6, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони припинили спільне проживання, дитина проживає з відповідачем.

Батько дитини, позивач по справі є приватним підприємцем, має річний дохід 33 тис грн. (а.с.27), є власником чотирьохкімнатної квартири (а.с.28-29, 46-47), де проживає один. Відповідно до Акту обстеження житло-побутових умов від 5 вересня 2014 року за місцем проживання батька ІНФОРМАЦІЯ_3. Зазначено, що житло складається з 4 кімнат, квартира централізовано забезпечена електро-, газо-, водопостачанням та водовідведенням; теплопостачанням квартира забезпечена автономно. Для дитини окрема кімната, спальне місце окреме, вдосталь меблів, іграшок, одягу. Продуктів харчування, овочів та фруктів вдосталь для дитини 4-6 років. Для перебування дитини 4, 5 років батьком створено всі умови. Дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в житлі бажана і очікувана. Батько любить хлопчика, сумує за ним. Дитина може безперешкодно перебувати з батьком в житлі за адресою: вул.Кузнєцова, 10/ 60 кілька днів поспіль (а.с.3).

За Рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 17.02.2015 року № 20 при розгляді заяви ОСОБА_2 , було проведено обстеження місце проживання дитини (а.с.6) . Дитина забезпечена всім необхідним: одягом, взуттям, засобами розвитку та відпочинку (іграшки, книжки, альбоми, олівці, фарби а ін.), їжею, свіжими овочами і фруктами. На момент здійснення перевірки дитина здорова, весела, рухлива , комунікабельна. В житлі часто, затишно, тепло. Всі санітарно-гігієнічні та побутові пристрої у задовільному робочому стані. Житло являє собою двокімнатну квартиру, яка дісталась матері дитини у спадщину від померлої бабусі, однак мати ще не оформила спадщину. Крім малолітнього ОСОБА_6 у ОСОБА_5, є старший син, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, учень третього класу КЗШ 68, який зареєстрований та проживає у житлі. Служба в справах дітей не виявила факторів, які б надали підстави для висновку про неможливість проживання дитини з матір»ю. Однак, наголошено про необхідність негайного оформлення трудових відносин за місцем роботи та вступу у спадщину і реєстрації права власності на житло. Батьком також створено усі умови для перебування та проживання в період, коли батьки дитини проживали разом за адресою: вул.Кузнецова 10/ 60, батько опікувався хлопцем, постійно забирав його із дитячого садочка додому. Цікавився у вихователів успіхами сина, регулярно відвідував з ОСОБА_6 лікаря-логопеда, надавав усіляку допомогу в благоустрої дошкільного закладу. (а.с.6)

З характеристик, виданих КДНЗ № 254 вбачається, що ОСОБА_6, відвідував дошкільний заклад з вересня 2012 року по серпень 2013 року . За період перебування дитини в садку вихованням сина займався батько ОСОБА_2. Мама, ОСОБА_9, приходила забрати дитину, лише один раз.Батько дитини прийав активну участь в організації роботи групи, відвідував батьківські збори, свята, дні відкритих дверей (а.с.4). За характеристикою ККДНЗ 261, ОСОБА_6 відвідував дошкільний заклад з вересня 2013 року по 21.07.2014 року. На протязі цього періоду вихованням сина, в основному займався батько ОСОБА_2 Мама, ОСОБА_9, дуже рідко приходила до садочка, інколи відвідувала святкові ранки та інколи забирала хлопчика додому. Тато постійно цікавився життям сина, відвідував батьківські збори, свята. Дуже переживав за ОСОБА_6, радів його досягненням, адже хлопчик прийшов до ДНЗ з загальним недорозвиненням мовлення 1 рівня, майже не розмовляв. Батько постійно спілкувався зі працівниками ДНЗ, особливо з вчителем-логопедом, стосовно напрямків корекційної роботи. Систематично, разом з сином виконував домашнє завдання …(а.с.5)

Судом враховано, що батько дитини має належні матеріально-побутові умови, має можливість утримувати дитину. В помешканні для дитини створено належні умови для проживання, навчання, розвитку та відпочинку дитини.

Суд враховує дані, які свідчать про динаміку розвитку дитини. Так відповідно до Витягу психолого-медико-педагогічної консультації від 21.06.2013 року , було зроблено висновок про затримку психічного розвитку з недорозвитком пізнавальних процесів, незрілістю емоційно-вольової сфери. Уповільненість процесів мислення. Загальне недорозвиток мовлення 1 рівня. Було рекомендовано навчання для дітей з порушеннями психічного розвитку. Заняття з логопедом на 2 роки. Психологічна корекція в умовах навчального закладу. Спостереження, лікування в дитячого психіатра (а.с.24). За Висновком практичного психолога ККНДЗ 261, зазначено на те, що дитина прибула до дитячого закладу в вересні 2013 року. Через обмежені засоби мовного спілкування хлопчик спочатку мало спілкувався з дорослими та дітьми, потім знайшов собі друзів- дівчаток старшого віку...Поступово хлопчик став поводити себе вільніше, розкутіше. В групі з дітьми у ОСОБА_6 склались добрі відносини. Виходячи з результатів спостереження бесід з вихователями, можна зробити висновок, що дитина почуває себе комфортно в колективі однолітків (а.с.25). За Довідкою лікаря-логопеда від 22.06.2015 року, та листом Дитячої лікарні №4 від 21.08.2015 року, дитині встановлено діагноз загального недорозвитку мови 3 рівня. Рекомендовано дитячий дошкільний заклад для дітей з порушенням мови (а.с.26, 41). За Інформацією психологічного обстеження ОСОБА_6 від 10.08.2015 року зазначено, що у ОСОБА_6 недостатньо сформовано відчуття власної статевої приналежності; має слабо розвинутий творчий потенціал, не схильний до фантазування, дитина дивиться телевізор без контролю з боку дорослих та надана сама собі, можливо почувається самотньо; має складності в стосунках з іншими дітьми, його часто ображають; ОСОБА_6 не вистачає батьківської уваги та підтримки, у дитини накопичується внутрішній супротив батьківській волі, адже він отримує задоволення порушуючи її. ОСОБА_7 почувається дуже самотнім , дистанційованим від батьків та інших членів родини, не відчуває тепла та захищеності в колі сім»ї. Рекомендовано регулярні заняття з логопедом, відвідування спеціалізованого дошкільного навчального закладу з програмою для дітей з порушенням психологічного розвитку. Постійний нагляд дитячого психолога з метою соціальної адаптації, напрацювань навичок спілкування з однолітками, формування позитивної моделі поведінки…(а.с.42-45).

Зазначені документи свідчать про те, що за той час, коли за рішенням відповідача дитина припинила відвідувати дошкільний дитячий заклад, то дитина втратила можливість усунути недорозвиток мовлення, який у нього спостерігається, у дитини почались складності у стосунках з іншими дітьми, дитина стала відчувати себе самотньо.

Нерозуміння відповідачем потреби сина у надані останньому спеціалізованої допомоги лікарем-логопедом, психологом та психіатром, тривалого зволікання у влаштуванні дитини до дитячого закладу, говорить про низький виховний потенціал відповідача. Напроти цьому, позивач має бажання, час та стремління займатись потребами сина, виховувати та доглядати за ним, враховуючи особливості розвитку дитини.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини з батьком підлягають до задоволення, оскільки це відповідає інтересам дитини.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 161 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа: орган опіки та піклування в особі Саксаганської районної в м.Кривому Розі ради про визначення місця проживання малолітньої дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 разом з батьком ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганськой районний суд м.Кривого Рогу протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Ковтун Н.Г.