Справа № 591/9570/14-ц
Провадження № 2/591/388/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Зарічний районний суд м.Суми в складі:
головуючого судді - Прокудіної Н.Г.
при секретарі - Різниченко Н.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на заставлене майно, -
В судове засіданні представник позивача не з'явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином, однак надав суду заяву про розгляд справи у відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, день та час слухання справи повідомлявся,
На підставі ст. 224 ЦПК Українисуд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Згідно ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. У разі ліквідації юридичної особи - заставодавця заставодержатель набуває право звернення стягнення на заставлене майно незалежно від настання строку виконання зобов'язання, забезпеченого заставою. У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Якщо предметом застави є дві або більше речей (два або більше прав), стягнення може бути звернене на всі ці речі (права) або на будь-яку з речей (прав) на вибір заставодержателя. Якщо заставодержатель зверне стягнення на одну річ (одне право), але його вимогу не буде задоволено в повному обсязі, він зберігає право застави на інші речі (права), які є предметом застави.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ст. 19 Закону України "Про заставу",за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.
Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 20 Закону України "Про заставу", заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.
Судом було встановлено, що відповідач своїх зобов'язань по зазначеному кредитному договору не виконує, право позивача порушене, а тому підлягає захисту.
Відповідно до ст.15 ЦК України, суд захищає лише порушене право чи інтерес.
Частиною 2 ст.44 Закону України "Про заставу"визначено, що предмет застави може бути переданий заставодавцем у володіння заставодержателя, тобто в заклад. Однак договором застави не передбачено можливості такої передачі в заклад даного предмету застави, легкового автомобіля, комплекту ключів до нього та свідоцтва про реєстрацію цього транспортного засобу.
Зі змісту ч.1 ст.44 Закону України "Про заставу"вбачається, що заклад - це один із способів забезпечення виконання зобов'язань, а позовні вимоги Банку про передачу майна в заклад зводяться до звернення стягнення на цей же предмет застави, тому відсутні підстави для для передачі в заклад разом з ключами та свідоцтвом про реєстрацію.
Вимоги банку щодо надання повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого оригіналу та надання повноважень для здійснення продажу і зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, є передчасними та фактично не є позовними вимогами, а намаганням отримати повноваження на вчинення цих дій, у той час як жодних доказів перешкод щодо цього не надано, а тому підстав для їх задоволення не вбачалось.
Крім того, враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати понесені позивачем по сплаті судових витрат.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд -
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" сплачений при подачі позову суму судового збору у розмірі 2688 грн. 93 коп.
Відповідач протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення суду має право подати до Зарічного районного суду м. Суми заяву про його перегляд.
Інші особи, що брали участь у розгляді справи, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку .
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Н.Г.Прокудіна