Справа № 323/1206/15-ц
УХВАЛА

Іменем України

06.04.2015 р. м.Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі

головуючого - судді Мінаєва М.М.,

при секретарі - Тахтаул А.Л.,

розглянувши подання старшого державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

03 квітня 2015 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшло подання старшого державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_2.

У поданні вказано, що громадянин ОСОБА_2 є боржником у виконавчому провадженні № 10411935 з примусового виконання виконавчого листа № 2-791, виданого 08.04.2008 року Заводським районним судом м. Запоріжжя на виконання Рішення від 07.04.2008 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 у розмірі 500,00 грн. щомісяця, починаючи з 11.02.2008 року до повноліття дитини. Боржник ухиляється від виконання рішення суду, у звязку з чим станом на 01.04.2015 року заборгованість по сплаті аліментів становить 42533,33 грн. Вчинені виконавчі дії до виконання рішення суду не призвели. Посилаючись на ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», ст. ст. 217, 377-1 ЦПК України, державний виконавець просить тимчасово обмежити громадянина ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту громадянина України.

Відповідно до ст. 3771 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

06 квітня 2015 року було відкрито провадження у справі, розгляд якої був призначений на 14 год. 00 хв. 06 квітня 2015 року.

У судове засідання державний виконавець надав суду для огляду матеріали виконавчого провадження № 10411935 з примусового виконання виконавчого листа № 2-791. В обґрунтування подання державний виконавець послався на обставини та норми права, зазначені у поданні.

Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали виконавчого провадження, проаналізувавши законодавство, яким регулюються спірні правовідносини, суд вважає подання таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною ініціативою. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

З огляду на це, обмеження свободи пересування, вільного вибору місця проживання, права вільно залишити територію України, має застосовуватись у виключних випадках, коли інші можливості захисту прав і свобод інших осіб відсутні.

Один з таких випадків передбачений п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України в'їзду в Україну громадян України», відповідно до якого громадянину може бути відмовлено у видачі паспорту, а тому, який має паспорт, - може бути відмолено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

З наведеного випливає, що єдиною та достатньою підставою для обмеження особи у праві виїзду за межі України є ухилення нею від виконання зобовязань, тобто умисне свідоме невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у неї є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від неї об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є боржником у виконавчому провадженні № 10411935 з примусового виконання виконавчого листа № 2-791, виданого 08.04.2008 року Заводським районним судом м. Запоріжжя про стягнення аліментів на користь ОСОБА_3 у розмірі 500,00 грн. щомісяця, починаючи з 11.02.2008 року до повноліття дитини. Виконавче провадження відкрито 08.12.2008 року. Боржником обовязок щодо сплати аліментів не виконується з моменту відкриття виконавчого провадження, у звязку з чим, за розрахунком державного виконавця, заборгованість перед стягувачем станом на 01.04.2015 року становить 42533,33 грн.

Боржник має майно, за рахунок якого може бути проведено стягнення на підставі виконавчого документу (частка у нерухомому майні та автомобіль), однак не вживає дій, спрямованих на виконання свого обовязку. Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.08.2013 року було накладено арешт на все майно, яке належить боржнику, та встановлено заборону на відчуження. Належний боржнику автомобіль ВАЗ-21104, реєстраційний номер НОМЕР_1, обліковується у ДАІ Запорізької області як такий, що знаходиться у розшуку.

Боржник двічі оголошувався у розшук на підставі ухвал Оріхівського районного суду Запорізької області від 22.01.2009 року та 20.08.2013 року у звязку з невиконанням рішення суду та ухиленням від зявлення до державного виконавця.

23.03.2015 року боржник зявився до державного виконавця, де дав пояснення про те, що він не працює, на обліку у центрі зайнятості не перебуває, про кримінальну відповідальність за ст. 164 КК України попереджений.

За час здійснення виконавчого провадження боржник сплатив лише 300,00 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що боржник ухиляється від виконання своїх обовязків, оскільки з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що боржник двічі оголошувався у розшук, обовязків боржника у виконавчому провадженні не виконує, наявне у нього майно, достатнє для виконання рішення суду, у добровільному порядку не передає, особистої участі у виконанні рішення суду не бере.

За таких обставин суд вважає, що обмеження належного боржнику права вільно залишити територію України є можливим з метою захисту інтересів стягувача у даному виконавчому провадженні.

Враховуючи вищенаведене, на підставі п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України в'їзду в Україну громадян України», керуючись, ст. 377-1 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Подання державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_2, - задовольнити.

Тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт СА № 852049, виданий Оріхівським РВ ГУ МВС України в Запорізькій області, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 1/13, у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту громадянина України до моменту фактичного виконання Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07.04.2008 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 у розмірі 500,00 грн. щомісяця на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з 11.02.2008 року до повноліття дитини.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом пяти днів з дня її проголошення, а у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, - протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_5