Номер провадження: 88-ц/785/42/15
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Панасенков В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - судді Панасенкова В.О.

суддів: Драгомерецького М.М.

Громіка Р.Д.,

при секретарі: Добряк Н.І..,

за участю: позивачки ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, його представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, про перегляд рішення апеляційного суду Одеської області від 06 листопада 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и л а:

10 лютого 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 03 вересня 1993 року між нею та відповідачем ОСОБА_4 за участю директора ТОВ «Ікар» ОСОБА_6 було укладений договір, на підставі якого між ОСОБА_7 та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу однокімнатної квартири АДРЕСА_1 в м. Одесі, за яким він набув право власності на цю квартиру. Згідно вказаного трьохстороннього договору відповідач ОСОБА_4 передав вказану квартиру по договору реконструкції під магазин, з переведенням квартири із житлового фонду до нежитлового (п.п. 2,3 договору) та домовилися, що у випадку продажу квартири-магазину отримані грошові кошти мають бути поділені між ними в пропорції 50/50 (п. 7 договору). Їй стало відомо, що 14 вересня 2012 року відповідач ОСОБА_4 продав квартиру за 271000 грн., але ? частину грошових коштів відмовляється їй (а.с. 2-4, 53).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено. Суд стягнув з відповідача ОСОБА_4 на користь позивачки грошові кошти в розмірі 135000 грн., які ОСОБА_4 отримано від продажу нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 (а.с. 61-62).

Відповідач ОСОБА_4 оскаржив рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 06 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 січня 2015 року, апеляційна скарга ОСОБА_4 задоволена, рішення суду першої інстанції скасовано й ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено (а.с. 89-90, 121-122).

25 червня 2015 року представник позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3, звернувся до апеляційного суду з заявою про перегляд рішення апеляційного суду Одеської області від 06 листопада 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що додані до заяви документи, які знаходились у основного засновника ТОВ «Ікар» та СП «Европа-Юг-Інвест» ОСОБА_6 та відсутні в матеріалах справи, повністю доводять підстави позову, а саме, те що придбана 03 вересня 1993 року квартира АДРЕСА_1 використовувалась для спільного бізнесу ТОВ «Ікар», яке є засновником СП «Европа-Юг-Інвест», ОСОБА_2 та ОСОБА_4 як магазин на підставі трьохстороннього договору від 03 вересня 1993 року, була переведена із житлового фонду в нежитловий згідно наданого проекту, на що були витрачені значні грошові кошти, для здійснення торгівлі були отримані необхідні дозвільні документи. По додані до заяви документи заявнику стало відомо у червні 2015 року. Вказані обставини можуть вплинути на висновки апеляційного суду, є істотними й можуть бути визнані нововиявленими обставинами. Тому представник позивачки вважав, що є підстави для скасування рішення апеляційного суду у зв'язку з нововиявленими обставинами й за фактом перегляду судового рішення залишити рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2014 року без змін (а.с. 125-127, 128-145).

В запереченні на заяву про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами відповідач ОСОБА_4 зазначив, що вказані в заяві обставини та більш доданих до заяви доказів перевірялись при розгляду справи в суді апеляційної інстанції та в суді касаційної інстанції, не є нововиявленими і не можуть служити підставою для задоволення заяви.

Розглянувши заяву представника позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3, про перегляд рішення апеляційного суду у зв'язку з нововиявленими обставинами, заслухавши доповідача, пояснення на заяву позивачки ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, його представника ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини другої ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У п. 3 постанови № 4 від 30 березня 2012 року "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що в порушенні ст. ст. 10, 60 ЦПК України позивачкою недоведені обставини, викладені в трьохсторонньому договорі, які повинні були виконуватися сторонами, а саме, передача ТОВ «Ікар» 6000000 крб. на покупку квартири; передача ОСОБА_4 даної квартири по договору про реконструкцію під магазин СП «Европа-Юг-Інвест»; реконструкція та ремонт квартири за власні кошти СП «Европа-Юг-Інвест» і переводу її з жилого в нежилий фонд з метою використання квартири у якості магазину, виконання гарантії СП «Европа-Юг-Інвест» про працю ОСОБА_4 в якості директора магазину з отриманням заробітної плати і окремої плати за оренду магазину; повернення затрат на реконструкцію і ремонт магазину сторонами у справі, СП «Европа-Юг-Інвест», продажу саме квартири-магазину.

Крім того, колегія суддів вважала, що відповідач був власником спірної квартири на підставі договору купівлі-продажу, який нікім не оспорювався, й вправі був її відчужувати на умовах, викладених в договорі купівлі-продажу від 14 вересня 2012 року (а.с. 90-91).

Залишаючи рішення апеляційного суду від 06 листопада 2014 року без змін, касаційний суд також виходив з того, що позивачка не довела своїх позовних вимог та виконання умов договору купівлі-продажу спірної квартири від 03 вересня 1993 року (а.с. 121зв.)

Зазначеними обставинами про те, що придбана 03 вересня 1993 року квартира АДРЕСА_1 використовувалась для спільного бізнесу ТОВ «Ікар», яке є засновником СП «Европа-Юг-Інвест», ОСОБА_2 та ОСОБА_4 як магазин на підставі трьохстороннього договору від 03 вересня 1993 року, була переведена із житлового фонду в нежитловий згідно наданого проекту, на що були витрачені значні грошові кошти, обґрунтовувалась касаційна скарги заявника, та вони досліджувались апеляційним судом та касаційним судом при перегляді судового рішення, що підтверджується наявними у справі судовими рішеннями.

У пп. 4, 7 вказаної постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначав, що вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, тавплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Згідно з частиною третьою статті 60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі (стаття 179 ЦПК).

Аналізуючи вказані норми права, роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, з'ясовуючи обставини справи, колегія суддів вважає, що вказані представником заявника обставини, були відомі заявнику під час розгляду справи, існували на час ухвалення рішення суду, яке переглядається, заявник обґрунтувала цими обставинами свої вимоги, вони перевірялись судом і їм дана оцінка згідно з наявними на той час доказами у справі, вони не є істотними і не можуть спростувати факти, покладені в основу судового рішення, тавплинути на висновки суду під час його ухвалення. Тому вказані обставини не можуть вважатися нововиявленими.

Представником заявника додані до заяви докази (а.с. 128-145), які знаходились у основного засновника ТОВ «Ікар» та СП «Европа-Юг-Інвест» ОСОБА_6 та відсутні в матеріалах справи, як роз'яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ є новими доказами й неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що правові підстави для задоволення заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами у даному випадку відсутні.

Керуючись ст. ст. 361, 365 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

у х в а л и л а:

Заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, про перегляд рішення апеляційного суду Одеської області від 06 листопада 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.О. Панасенков

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік