Номер провадження 2/243/1876/2015
Номер справи 243/3298/15-ц
«17» квітня 2015 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого - судді Хаустової Т.А.,
при секретарі - Плесканьові І.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у залі №19 Слов'янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
ОСОБА_1 звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 26 листопада 2004 року між нею, ОСОБА_1 та громадянином ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб.
Шлюб було зареєстровано Виконкомом Миколаївської міської Ради Донецької області Україна, про що зроблено запис № 84.
Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей:
· ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1;
· ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Шлюбні відносини з відповідачем вони фактично припинили з січня 2015 року.
Відповідач живе своїм життям, не піклується ані про неї, ані про дітей.
Приймати участь у житті дітей та вихованні бажання не має.
Вважає, що продовження шлюбних відносин є недоцільним, жити у родині разом з нею та дітьми відповідач не бажає. Проти розірвання шлюбу відповідач не заперечує.
Вони спільно прийняли рішення, що діти залишаються жити з нею після розірвання шлюбу.
Спільне майно вони розділили добровільно, спору щодо поділу майна не мають.
Просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 26 листопада 2004 року Виконкомом Миколаївської міської Ради Донецької області Україна, про що зроблено актовий запис № 84, що був укладений між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «ОСОБА_1». Судові витрати покласти на відповідача.
ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання. 17 квітня 2015 року надала до суду Заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити (а.с.16).
Відповідач ОСОБА_1, повідомлений у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використав наданого йому законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду представника позивача вважає можливим відповідно до правил ч. 1 ст. 224 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення.
Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обгрунтованість.
Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 26 листопада 2015 року, який був зареєстрований Виконкомом Миколаївської міської Ради Донецької області Україна, актовий запис № 84 (а.с.5).
Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей:
· ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1;
· ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6-7).
Шлюбні відносини з сторони фактично припинили з січня 2015 року. На теперішній спільне господарство не ведуть.
Відповідач живе своїм життям, не піклується ані про неї, ані про дітей.
Приймати участь у житті дітей та вихованні бажання не має.
Вважає, що продовження шлюбних відносин є недоцільним, жити у родині разом з нею та дітьми відповідач не бажає. Проти розірвання шлюбу відповідач не заперечує.
Сторони спільно прийняли рішення, що діти після розірвання шлюбу залишаться жити з матір'ю ОСОБА_1.
Спільне майно сторони розділили добровільно, спору щодо поділу майна не мають.
В Постанові Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначається, що при розгляді справ, які виникають у зв'язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року, а також інших нормативно - правових актів, що регулюють сімейні відносини.
Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно ч. 1 ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище «ОСОБА_1».
Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливе.
Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Відповідно до пункту 35 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»: «вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати».
У відповідності до п/п 1 пункту 3 статті 2 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви про розірвання шлюбу сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.
Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року № 80-V111 мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2015 року складала 1 218 грн.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у 243 грн. 60 коп. (а.с.1).
З огляду на те, що суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору, сплачена при подачі позовної заяви до суду у розмірі 243,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, ст.ст. 5-8, 10-15, 82, 88, 107, 130, 174, 208-209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 3, 24, 56, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», Закону України «Про судовий збір», суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 26 листопада 2004 року Виконкомом Миколаївської міської Ради Донецької області Україна, актовий запис № 84, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 - розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище «ОСОБА_1».
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, уродженця селища Миколаївка міста Слов'янська Донецької області, українця, громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1, інші дані суду невідомі, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, уродженки міста Миколаївка Донецької області, українки, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1, судові витрати у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 копійок).
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Головуючий:

суддя Слов'янського

міськрайонного суду Т.А.Хаустова