РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 жовтня 2015 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Карплюка О.І.

при секретарі Скоринському В.В.

з участю представника

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

та її представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту,

встановив:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту, складеного 26 листопада 2012 року її батьком ОСОБА_5, та посвідченого секретарем Давидковецької сільської ради Хмельницького району ОСОБА_6, за яким він на випадок смерті заповів все своє майно відповідачу, посилаючись на порушення його оформлення та відсутність волевиявлення заповідача.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала.

В судовому засіданні відповідач та її представник проти позову заперечують, посилаючись на відсутність підстав для визнання недійсним заповіту, складеного ОСОБА_5 26 листопада 2012 року.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Так, відповідно до вимог ст. 1257 ч. ч. 1 та 2 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Судом встановлено, що 26 листопада 2012 року ОСОБА_5 складено заповіт, за яким він на випадок смерті заповів все своє майно ОСОБА_2 Даний заповіт посвідчено секретарем Давидковецької сільської ради Хмельницького району ОСОБА_6 5 січня 2013 року ОСОБА_5 помер.

Відповідно до акта судово-психіатричного експерта №659 від 15 грудня 2014 року ОСОБА_5 на психічну хворобу або недоумство на момент складання заповіту 26 листопада 2012 року не страждав та за станом свого здоровя міг зрозуміло виразити свою волю і скласти даний заповіт.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 4 лютого 2015 року у даній справі призначено судову почеркознавчу експертизу з метою встановлення належності ОСОБА_5 підпису в заповіті 26 листопада 2012 року. Однак, згідно листа заступника начальника НДЕКЦ УМВС України в Хмельницькій області від 5 березня 2015 року №3/1305 її проведення не представляється можливим.

Відповідно до вимог ст. 1254 ч. ч. 1 та 2 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

Крім того, відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, ні позивачем, ні її представником не надано суду доказів, які б вказували на складання 26 листопада 2012 року ОСОБА_5 заповіту з порушенням його оформлення чи за відсутності волевиявлення заповідача.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 1254 ч. ч. 1 та 2, 1257 ч. ч. 1 та 2 ЦК України, суд

вирішив:

У позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту, складеного 26 листопада 2012 року ОСОБА_5, та посвідченого секретарем Давидковецької сільської ради Хмельницького району ОСОБА_6, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

05.10.2015