Справа № 681/265/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

31 березня 2015 року Полонський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючої судді - Дідек М.Б.

при секретарі Богданевич О.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полонне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа на стороні позивач ОСОБА_3 про зняття заборони нотаріуса на відчуження квартири,

встановив:

23 лютого 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Пат КБ «Приватбанк» про зняття заборони нотаріуса на відчуження квартири, на обґрунтування позовних вимог зіслався на те, що 15.05.2008 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір щодо надання кредиту на суму 62749,91доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним договором було укладено договір іпотеки, предметом якого крім іншого майна, була квартира АДРЕСА_1 яка належала йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажі.

16.05.2008року приватним нотаріусом Полонського районного нотаріального округу при посвідченні договору іпотеки на вищезгадане жиле приміщення, цього ж дня нотаріусом було накладено заборону, зареєстрованого в реєстрі за №2394, на вищезгадане жиле приміщення.

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 25.07.2011 року вищезгаданий договір іпотеки в частині передачі ОСОБА_2 в іпотеку квартири АДРЕСА_1 було визнано недійсним з підстав передбачених ч.1-3,6 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України.

У зв'язку з тим, що дане рішення набрало законної сили, а зняти заборону на відчуження спірного жилого приміщення приватний нотаріус відмовив, що створює йому перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, позивач посилаючись на вищенаведені обставини, просить зняти накладену приватним нотаріусом заборону на його відчуження.

Представник позивач ОСОБА_1, який діє на підставі доручення позов підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач про час і місце розгляду справи двічі був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, в судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив.

Третя особа в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує.

Суд за згодою позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи доведено, що 15.05.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір згідно якого ОСОБА_2 отримав від банку кредитні кошти 62749,91доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитів в розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.05.2008 року.

На забезпечення виконання позичальником вказаного договору між банком та позивачем ОСОБА_2, його майновим поручителем ОСОБА_3,16.05.2008 року укладено договір іпотеки, згідно якого предметом іпотеки, крім іншого майна, являлась і трьохкімнатна квартира АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_2

З листопада 2009 року позивач належним чином не виконував зобов'язання до умов кредитного договору, внаслідок чого станом на 12.07.2011 року утворилась строкова заборгованість в сумі 1904доларів США.

18.03.2011 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Полонського районного суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і інших осіб про звернення стягнення на предмет іпотеки на погашення утвореної заборгованості, в тому числі, і на жиле приміщення АДРЕСА_1, власником якої значиться позивач.

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 25.07.2011 року, залишеного в цій частині в силі рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 17.10.2011року, вищезгаданий договір іпотеки в частині передачі ОСОБА_2 в іпотеку квартири АДРЕСА_1 було визнано недійсним з підстав передбачених ч.1-3,6 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України.

При зверненні позивача до приватного нотаріуса про зняття з Єдиного реєстру обтяжень нерухомого майна заборони відчуження згаданого жилого приміщення, йому 26.03.2015 року було відмовлено, з посиланням на те, що кредитор не звертався із заявою про зняття такої заборони, щодо вищезгаданого жилого приміщення.

В судовому засіданні представник позивач стверджував, що з приводу зняття заборони спірного жилого приміщення він звертався до ПАТ КБ «Приватбанк», але йому було відмовлено.

Приймаючи до уваги, що доводи позивача відповідачем не спростовані і будь-яких доказів з цього приводу суду не надав, суд виходячи з наявних досліджених у справі доказів, вважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10,60, 212-215,224 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Зняти заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1, накладену приватним нотаріусом Полонського районного нотаріального округу Бондар С.М. 16.05.2008року та зареєстровану в реєстрі за № 2393.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Дідек М.Б.