Справа № 667/9537/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2015 року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого - судді : Котьо І.В.

при секретарі : Мартошенко А.В.

прокурора: Філовської В.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Виконавчий комітет Комсомольської районної в м. Херсоні ради про позбавлення батьківських прав,

встановив:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у шлюбних стосунках який було розірвано припинились у 2009 році . Від зазначеного шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач з 2009 року проживає окремо від них. Так як з цього часу відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки , а саме не приймає участі у її вихованні , не відвідував дитину жодного разу , не надавав дитині матеріальної допомоги та будь якої іншої допомоги. На теперішній час вона перебуває в зареєстрованому шлюбні з іншим чоловіком , з яким вона утримує та виховує дочку, дитина вважає його батьком . Просила суд позбавити відповідача батьківських прав стосовно неповнолітньої ОСОБА_3 .

Позивач та її представник , за довіреністю ОСОБА_4, в судовому засіданні підтримали позов і просили суд його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності , проти задоволення позову не заперечував.

Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору - від Виконавчого комітету Комсомольської у м. Херсоні ради, за довіреністю Левіна Л.П. , в судовому засіданні підтримала позов заявлений позивачем та вважала що позбавлення відповідача батьківських прав буде в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3

Вислухавши учасників процесу та думку прокурора який не заперечував проти задоволення позову та також вважав що позбавлення відповідача батьківських прав буде в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , свідків , дослідивши матеріали справи , суд встановив, що сторони, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі який було розірвано , згідно до свідоцтво про розірвання шлюбу 24 лютого 2009 року і позивачу присвоєно прізвище ОСОБА_2 , свідоцтво видане ВРАЦС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні. Відповідно до свідоцтва про шлюб 24 грудня 2010 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_6.

Як слідує зі свідоцтва про народження виданого Міським ВРАГС ГУЮ у Херсонській області 14 лютого 2008 року , ОСОБА_3 народилась

ІНФОРМАЦІЯ_1 року і її батьками зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно до вимог ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав , якщо вони , ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а відповідно до вимог ст. 8 Закону України « Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя , достатній для її фізичного , інтелектуального , морального , культурного , духовного і соціального розвитку і батьки несуть відповідальність за створення умов , необхідних для всебічного розвитку дитини , відповідно до законів України. Крім того ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини . На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання , навчання і розвиток дитини. Батьки , мають право і зобов'язані виховувати дитину , піклуватись про її здоров'я , фізичний , духовний і моральний розвиток , навчання , створювати належні умови для розвитку її природних здібностей , поважати гідність дитини , готувати її до самостійного життя та праці, а ч.2 ст. 15 цього ж Закону закріплює обов'язок батьків , які проживають окремо від дитини , брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею , якщо судом визнано що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Вище зазначене не суперечить і доповнює вимоги п.3 ст.9 та ст. 18 Конвенції про права дитини , ратифікованою Постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року , і яка набрала чинності 27 вересня 1991 року , згідно до якої держави - учасниці поважають право дитини , яка розлучається з одним чи обома батьками , підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками , за винятком коли це суперечить найкращим інтересам дитини, та докладають всіх можливих зусиль до того , щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини , так як батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини . Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування, а також принципу 6 Декларації прав дитини , прийнятій Генеральною Асамблеєю Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року відповідно до яких дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння . Вона повинна , якщо це можливо зростати , під опікою і відповідальністю своїх батьків і , в усякому разі , в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості .

Як встановлено судом відповідач після припинення шлюбних стосунків сторін, а саме з 2009 року ухилявся від , виконання своїх обов'язків по вихованню дитини , а саме це ухилення виражалось у недбалому та байдужому ставленні відповідача до виконання покладених на нього обов'язків по вихованню дитини. Відповідач за вказаний період не піклувався про духовний розвиток дитини , її навчання , та підготовки до самостійного життя , зокрема , не виявляв інтересу до її внутрішнього світу, не приймав участі у створенні умов для отримання нею освіти.

З того ж часу року відповідач зовсім перестав спілкуватись з дитиною виключивши в цього спілкування також дати поздоровлення дитини з днем народження, та події пов'язані як з вибором навчального закладу в якому дівчинка повинна була отримати початкову освіту так і події пов'язані з підготовкою до початку навчального процесу. Вказані обставини підтвердили в судовому засідання свідки допитані за клопотанням позивача , а саме ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6 та ОСОБА_10

Відповідно до висновку Виконавчого комітету Комсомольської в м. Херсоні від 06 лютого 2015 року ради відповідач не займається вихованням та утриманням доньки , не підтримує з нею родинних відносин , здоров'ям та життям дитини не цікавиться , матеріальної допомоги не надає , на підставі чого вважали доцільним позбавлення батьківських прав відповідача відносно його доньки. Аналогічні відомості викладено також в виписці з історії хвороби від 30 липня 2014 року виданої Дитячої поліклініки № 2 Суворовського району м. Херсона , відповідно до якої за період часу з 2012 по 2014 рік до лікаря разом з дитиною батько дитини не звертався , участі у лікуванні дитини за вказаний період часу не приймав та в характеристиках виданих дошкільними закладами відносно ОСОБА_3 ( Херсонським міським центром науково-технічної творчості учнівської молоді № 22/01-08 від 10.06.2014 року, адміністрацією Ясла-садочка № 9 від 06 червня 2014 року ).

За таких обставин суд вважає, що позов заявлений позивачем в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 обґрунтований і підлягає задоволенню.

І хоча позбавлення батьківських прав вважається крайнім заходом впливу на особу яка не виконує батьківських прав і способом захисту прав та інтересів дитини , однак , суд вважає що позбавлення батьківських прав відповідача перш за все буде в інтересах неповнолітньої тому що , беручи до уваги принципи викладені в Декларації прав дитини , які було викладено з метою забезпечити дітям щасливе дитинство і користування правами і свободами , а саме принцип № 6 проголошує що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння , і вона повинна, якщо це можливо зростати , під опікою і відповідальністю своїх батьків і , в усякому разі , в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

А як встановлено судом , дівчинка виховуються позивачем спільно з її чоловіком ОСОБА_6 в атмосфері любові , моральної та матеріальної забезпеченості , та вважає ОСОБА_6 своїм батьком, що також є не малозначним критерієм для оцінки тих правовідносин які склались між сторонами , та для правильного вирішення спору .

Керуючись ст.ст. 10 , 11,88ЦПК України , 164 СК України, ст. ст. 8, 12,15 Закону України « Про охорону дитинства», п.3 ст.9 та ст. 18 Конвенції про права дитини, Декларацією прав дитини , прийнятої Генеральною Асамблеєю Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Виконавчий комітет Комсомольської районної в м. Херсоні ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243.6 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції, яким є Комсомольський районний суд м. Херсона, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача , поданою протягом десяти з днів з дня отримання його копії.

З мотивованим рішенням суду сторони мають право ознайомитись з 25 лютого 2015 року.

Суддя: І.В.Котьо