Справа № 337/4829/15-ц
Провадження № 2/337/1875/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 листопада 2015 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя
у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.
при секретарі Жевакіній Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Запоріжжі цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії концерну «МТМ» Хортицького району м.Запоріжжя до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води),
Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою.
У заяві вказав, що Концерн "Міські теплові мережі" в особі філії концерну «МТМ» Хортицького району м.Запоріжжя в порядку ч. 1 ст. 96 ЦПК України звертався до Хортицького районного суду м. Запоріжжя із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) за період з 01.01.2009 року по 28.02.2011 року у сумі 3338 грн. 85 коп. Заява була задоволена та 08.04.2011 року судовий наказ виданий.
Згідно довідки ЦОА № 7 МКП «Основаніє» від 05.05.2014 року ОСОБА_2 помер 16.03.2012 року.
В звязку з чим позивач звернувся до Хортицького районного суду м.Запоріжжя з заявою про забезпечення доказів, а саме витребування з восьмої нотаріальної контори інформації відносно спадкоємців після смерті ОСОБА_2
Після смерті ОСОБА_2 не припинилися зобовязання по оплаті комунальних послуг, зокрема послуг з централізованого опалення, що надається у житлове приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_1.
ОСОБА_1, згідно довідки ЦОА № 7 МКП «Основаніє» від 03.08.2015 року є власником та відповідальним квартирним наймачем квартири АДРЕСА_2 та переоформила на себе особовий рахунок на підставі рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 23.10.2013 року, яким за нею визнано право власності на вищезазначену квартиру в порядку спадкування після померлого ОСОБА_2
У судове засідання представник позивача не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася двічі, про слухання справи сповіщалася належним чином, шляхом надсилання рекомендованими листами судових повісток, копії позову та додатків до нього, за отриманням поштових відправлень не з'явилася, тому вони повернуті суду (а.с. 34, 45, 46). Враховуючи зазначені обставини, суд вважає неотримання відповідачкою поштового відправлення відмовою у його отриманні, а тому, відповідно до пункту восьмого ст. 76 ЦПК України відповідачка вважається повідомленою належним чином про час, місто розгляду цивільної справи, а оскільки вона не повідомила суд про причини своєї неявки, суд вважає причину її неявки неповажною.
Відповідно до ст. 74 ЦПК України, судова повістка фізичним особам, які не мають статусу підприємців направляється за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Як вбачається з довідки адресно-довідкового підрозділу УДМС в Запорізькій області від 08.09.2015 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 28), за адресою місця реєстрації відповідачка повідомлялася про слухання справи, тому, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності по наявних у справі документах, шляхом постановлення заочного рішення.
Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню, у звязку з наступним.
Судом встановлено, що за заявою Концерну "Міські теплові мережі" в особі філії концерну «МТМ» Хортицького району м.Запоріжжя в порядку ч. 1 ст. 96 ЦПК України Хортицьким районним судом м. Запоріжжя 08.04.2011 року був виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) за період з 01.01.2009 року по 28.02.2011 року у сумі 3338 грн. 85 коп. (а.с. 15).
Згідно довідки ЦОА № 7 МКП «Основаніє» від 05.05.2014 року ОСОБА_2 знятий з реєстрації 14.03.2014 року, оскільки помер 16.03.2012 року (а.с. 16).
Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною 2 ст. 1220 ЦК України визначено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Після смерті ОСОБА_2 не припинилися зобов'язання по оплаті комунальних послуг, зокрема послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, що надається до помешкання за адресою: АДРЕСА_1, яке є об'єктом спадкування.
Як вбачається з довідки адресно-довідкового підрозділу УДМС в Запорізькій області від 08.09.2015 року ОСОБА_1 зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2006 року(а.с. 12-13).
Відповідно довідки ЦОА № 7 МКП «Основаніє» від 03.08.2015 року ОСОБА_1 є власником житлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, але за зазначеною адресою не зареєстрована (а.с. 11).
На підставі ст. 322 ЦК України встановлено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить.
Між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законами України «Про теплопостачання» і «Про житлово-комунальні послуги», а також Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року.
Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобов'язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води.
За правилами ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Згідно п.1 ч.1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, за отримані комунальні послуги, в тому числі послуги з централізованого опалення.
На підставі п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за №630, плата за надані послуги вноситься щомісячно.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
Зазначені висновки узгоджуються із вимогами закону та практикою Верховного Суду України (постанови від 10 жовтня 2012 року №6-110цс12 та від 30 жовтня 2013 року №6-59цс13).
Ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено поняття житлово-комунальних послуг як результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил та задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до ст.7 вказаного Закону до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.
За нормами ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Згідно ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
На підставі ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Як вбачається з ст. 24 ч. 3 Закону України «Про теплопостачання», основні обов'язки споживача теплової енергії, зокрема, своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Однак відсутність відповідного договору не є підставою для не стягнення заборгованості за послуги опалення, оскільки згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є надання послуг та їх отримання відповідачем.
Доказів того, що відповідачка або спадкодавець, в установленому законом порядку відмовилися від надання послуг з центрального опалення, централізованого постачання гарячої води або заперечень на неналежну якість та не визнання суми боргу суду не надано, а тому вказана сума заборгованості підлягає стягненню у судовому порядку.
Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати, а саме сплачений судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., судовий збір сплачений за звернення до Хортицького районного суду м.Запоріжжя з заявою про забезпечення доказів у розмірі 121 грн. 80 коп.
Керуючись Правилами надання населенню послуг з водо-, теплозабезпечення та водовідведення, ст. ст. 322, 526, 530, 1218, 1220, 1268 ЦК України, ст..ст. 67, 68 ЖК України, , ст. ст. 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено у апеляційному суді Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів через Хортицький районний суд м.Запоріжжя.

Суддя: Г.Є. Гнатик