Справа №718/2276/15-ц
Провадження №2/718/1112/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого - судді Олексюк Т.І.
секретаря - Пітак О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, -
Вказані господарські споруди є спільним сумісним майном подружжя і їх частки мають бути рівними та складатиме у грошовому виразі по 59 300 гривень. Господарські будівлі в господарстві не можуть бути виділені відповідачеві в натурі без частки в житловому будинку, буду просила виділити їй господарські споруди, а на користь відповідача стягнути рошову компенсацію в розмірі 59 300 гривень.
Представник позивача подала письмову заяву про підтримання позову, погодилась за заочний розгляд справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи відсутнім за місцем реєстрації, про що свідчать розписки і що, відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, вважається належним повідомленням про час та місце розгляду справи, що є підставою для заочного розгляду справи за наявної згоди представника позивача.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно ст.61 Сімейного кодексу України обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Статтею 63 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Як передбачено частиною першою статтею 68 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.
Згідно ч.1 ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Як встановлено частиною першою статті 71 Сімейного кодексу України, майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.
Згідно ч.4 ст.71 Сімейного кодексу України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у справі спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.
Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.
Згідно ч.1, 3 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як визначено статтею 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.
Відповідно до ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Як встановлено судом, сторони з 13.09.1987 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 07.10.2005 року і позивач 10.09.2015 року отримала свідоцтво про розірвання шлюбу в у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіцманського районного управління юстиції у Чернівецькій області. Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають.
16.09.1988 року було укладено договір купівлі продажу житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований по вул. Припрутській, 8 (змінено на № 12) в смт. Неполоківці Кіцманського району Чернівецької області, посвідчений секретарем виконкому Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області. Покупцем згідно вказаного договору є ОСОБА_2
20.07.2010 року житловий будинок (літ. А) було знесено та на його місці самочинно зведений інший житловий будинок (літ. Ж-I).
27.08.2015 року за відповідачем ОСОБА_2 проведено реєстрацію права власності на житловий будинок (літ. А) з господарськими будівлями, що розташовані по вул. Припрутській, 12, в смт. Неполоківці Кіцманського району Чернівецької області та видано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ЕКЕ 042480, індексний номер витягу: 43097829, номер запису про право власності: 10996262.
На час реєстрації житловий будинок (літ. А) в смт. Неполоківці, вул. Припрутській, 12, Кіцманського району Чернівецької області, було знесено.
Самочине будівництво житлового будинку (літ. Ж-I) розпочато позивачем 29.07.2010 року після розірвання шлюбу між сторонами.
Господарські споруди є спільним сумісним майном подружжя. Частки сторін в господарських будівлях є рівними і складають у грошовому виразі по 59 300 гривень.
Оскільки будівництво житлового будинку (літ. Ж-I) є самочинним, без відповідних дозвільних та проектних документів та на даний час не завершено, за позивачкою належить визнати право власності на будівельні матеріали та конструкції, використані при будівництві цього житлового будинку, вартістю 233 000 гривень.
Оскільки господарські будівлі не можуть бути виділені відповідачу в натурі в натурі без виділення частки в житловому будинку, тому їх слід виділити позивачці, а на користь відповідача стягнути грошову компенсацію в розмірі 59 300 гривень.
У зв'язку з викладеним, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 60, 61, 63, 68, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України, ст.ст. 355, 364, 368, 369, 370 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 30, 31, 60, 88, 212, 213, 215, 224, 225, 228, 232 ЦПК України, -
Визнати недійсною реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на житловий будинок (літ. А), сарай (літ. Б), сарай (літ. В), літню кухню (літ. Г), сарай (літ. Д), сарай (літ. Е), колодязь (І), огорожу (№ 1-4), що розташовані по вул. Грипрутській, 12, в смт. Неполоківці в Кіцманському районі Чернівецької області, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ЕКЕ 042480, індексний номер витягу: 43097829, номер запису про право власності: 10996262.
Визначити частки в спільному майні подружжя: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 рівними, що становить в грошовому виразі по 59 300 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 59 300 гривень грошової компенсації його частки в спільній сумісній власності подружжя.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 923 гривень у відшкодування понесених витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: