Справа № 747/545/15-ц
Провадження № 2/747/165/15
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

14.10.2015 року смт. Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

за участю секретаря Зірки В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказує, що шлюб між ними було укладено 28 лютого 1996 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, декілька років сторони спільно не проживають, фактично сімя розпалась, спільне господарство не ведеться, примирення між ними неможливе, тому просить їх шлюб розірвати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засіданні не зявилась, хоча була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи в установленому порядку відповідно до ст. 74 ЦПК України не пізніше ніж за три дні до судового засідання в матеріалах справи є поштова розписка про вручення відповідачу судового виклику. Відповідно до ч.3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомити суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявились в судове засідання, без поважної причини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, про причину неявки суду не повідомила, своїм процесуальним правом відповідача на подання заперечення на позов не скористалась, таким чином причин для відкладення розгляду справи, що передбачені ст. 169 ЦПК України, не встановлено.

Тому суд ухвалює провести розгляд справи на підставі доказів, що містяться у справі, з винесенням заочного рішення по справі, що відповідає положенню ч.1 ст. 224 ЦПК України, коли у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами укладено 28 лютого 1996 року згідно свідоцтва про шлюб (повторного) серії 1-ЕЛ № 018707 від 11.01.2000 року (а.с.7). Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕЛ 318804 (а.с. 6).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вказує, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, на примирення не погоджується, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, тому суд приходить до висновку, що обставини, що склалися між сторонами свідчать про те, що збереження сімї суперечило б інтересам сторін, так неповнолітніх дітей, поскільки згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка, примус до шлюбу не допускається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158, 197, 213- 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 24, 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 28 лютого 1996 року Липівської сільською радою Талалаївського району Чернігівської області, актовий запис № 01 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_2 залишити шлюбне.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Талалаївський районний суд протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Л.В.Тіщенко