Справа № 653/2292/15-ц
Провадження № 2/653/790/15
РІШЕННЯ

іменем України

25.09.2015

Генічеський районний суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Шарко Н.А.,

секретаря Разумної А.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Генічеську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила стягнути на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? % від усіх видів доходів щомісячно до досягнення ним 23 років.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у позивача від шлюбу з ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розлучення з відповідачем, син залишився проживати з нею, та повністю перебуває на утриманні позивача. На даний час син навчається в ПТУ-27. Оскільки, у позивача настали скрутні часи, вона не в змозі самостійно оплачувати навчання сина, тому просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? % від усіх видів доходів щомісячно, до досягнення їх дитиною 23 років.

У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що він згоден сплачувати аліменти у розмірі ? % від усіх видів доходів щомісячно, але тільки до 30 червня 2016 року, тобто до часу закінчення ОСОБА_3 навчання у ПТУ №17.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження від 15 серпня 1997р., серії I-КГ №027512, виданого Генічеським відділом реєстрації атів цивільного стану. Після розлучення, дитина залишилась проживати з матірю, та перебуває на її повному матеріальному забезпеченні.

Відповідно до довідки №750 від 15 липня 2015р. виданої директором ПТУ-27 ОСОБА_4, гр. ОСОБА_3 навчається в ПТУ-27 (ІІ рівня акредитації) м. Генічеська, за спеціальністю «Електромонтер», на підставі наказу №5 «З-УДЗ» від 27 серпня 2012 року. Термін навчання становить з 01 вересня 2012р. по 30 квітня 2016 р.

Відповідач допомоги на утримання їх дитини не надає, а у позивача склалось складне матеріальне становище, у звязку з чим, останньою подано позов про стягнення аліментів на утримання дитини.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за №3 від 15 травня 2006р., обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Стаття 200 Сімейного кодексу України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до вищевказаної постанови Пленуму Верховного суду України за №3 від 15 травня 2006р. вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначені розміру аліментів, суд приймає до уваги, те, що повнолітній син сторін не працює, навчається у навчальному закладі та потребує матеріальної допомоги, а відповідач працює, має постійне джерело доходу, може та згоден надавати допомогу на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, у розмірі ? % від усіх видів доходів щомісячно, тільки до закінчення ним навчаннятобто до 30 червня 2016 року.

Таким чином, враховуючи насамперед інтереси дитини, її матеріальне благополуччя, прагнення отримати освіту, а також виходячи із принципу розумності й справедливості, суд вважає, що позов щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період її навчання у навчальному закладі, слід задовольнити частково.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (прож.: ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНПП НОМЕР_1) щомісячно аліменти у розмірі ? % від усіх видів доходу, на користь ОСОБА_1 (прож.: ІНФОРМАЦІЯ_4), на утримання повнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи стягнення з 21 серпня 2015р. до 30 червня 2016р.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_6