Справа № 296/4672/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"07" жовтня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

за участю: секретаря судового засідання Стефанюк О.М.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім - Фаворит", про стягнення заборгованості ,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 3549214,57 грн. заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що 12.08.2008р. між банком та ТОВ «Торговий дім Фаворит» було укладено договір кредиту за овердрафтом №935/1112, за умовами якого банк зобовязувався надати позичальнику кредит в сумі 1000000,00 грн. зі сплатою 20% річних на строк до 11.08.2009р. Договором про внесення змін №935/1-112/1 до кредитного договору було зменшено ліміт овердрафту до 600000,00 грн. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 12.08.2008р. між банком та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №935/09-577, згідно якого поручитель та боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність. Однак, ТОВ «Торговий дім Фаворит» умов договору належним чином не виконало, у зв'язку з чим утворилася заборгованість в сумі 3549214,57 грн. Позивач неодноразово направляв відповідачу претензії з вимогою про погашення існуючої заборгованості однак вони виконані не були.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, судова повістка, направлена на його адресу, зазначену в довідці адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України, повернена відділенням поштового звязку з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.81-84).

Представник третьої особи в засідання суду не зявився, судова повістка вручена 07.09.2015р. (а.с.79).

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов обґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 12.08.2008р. між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» - кредитор) та ТОВ «Торговий дім Фаворит» (позичальник) було укладено договір кредиту за овердрафтом №935/1112, згідно умов якого кредитор надає позичальнику грошові кошти у вигляді встановленого ліміту овердрафту в сумі 1000000,00 грн. (а.с.10-12).

Відповідно до п.1.1.4 кредитного договору кінцевий термін, до якого здійснюється надання та має бути повністю погашена заборгованість за овердрафтом за цим договором не пізніше 11.08.2009 року.

Згідно п.2.4.2 кредитного договору за користування овердрафтом позичальник сплачує кредитору проценти у розмірі 20% річних від суми фактичної заборгованості за овердрафтом за поточним рахунком №1561 на кінець операційного дня та за фактичний строк користування овердрафтом.

03.11.2008р. сторонами було укладено договір про внесення змін №935/1-112/1 до договору кредиту за овердрафтом №935/1112, яким погоджено, що максимальна заборгованість за овердрафтом не може перевищувати розміру ліміту в сумі 600000,00 грн. (а.с.20).

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 12.08.2008р. між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» - кредитор), ТОВ «Торговий дім Фаворит» (позичальник) та ОСОБА_1 (поручитель) було укладено договір поруки №935/09-577, відповідно до п.1.1 якого поручитель зобовязується перед кредитором солідарно відповідати за виконання позичальником у повному обсязі зобовязань за договором кредиту за овердрафтом №935/1112 від 12.08.2008р., а саме: повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливої неустойки (пені, штрафу) у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту (а.с.21-24).

Пунктом 6.1 договору поруки сторони погодили, що договір набирає чинності з моменту його укладення уповноваженими представниками сторін та діє до виконання у повному обсязі зобовязань за договором кредиту і цим договором.

06.01.2009р. позивач направив відповідачу претензію №24.2-10/26-30 з вимогою про сплату, як поручителю, 957369,97 грн. заборгованості за кредитним договором (а.с.48-49).

02.03.2015р. позивач направив відповідачу вимогу №08.42-186/96-2837 про виконання забезпеченого порукою зобовязання в сумі 3549214,57 грн. (а.с.50-58).

Відповідач вказані вимоги не виконав і суми боргу не сплатив.

Позивач просить стягнути з відповідача 3549214,57 грн. заборгованості за кредитним договором, яка складається з наступного:

- 957369,97 грн. - заборгованість за кредитом;

- 1584035,96 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом;

- 136478,41 грн. пеня за прострочення повернення кредиту;

- 225813,13 грн. пеня за несвоєчасне повернення відсотків;

- 243171,97 грн. інфляційні втрати за кредитом;

- 402345,13 грн. інфляційні втрати за відсотками.

Згідно вимог ст.629 ЦПК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦПК України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором Банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною 1 ст.553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Згідно зі ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (п.6.1) про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч.1 ст.251 та ч.1 ст.252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч.4 ст.559 ЦК України.

Аналогічна позиція з даного питання викладена в постанові Верховного Суду України від 23.05.2012р. справа №6-33цс12.

Твердження позивача, що претензія №24.2-10/26-30 від 06.01.2009р. була направлена відповідачу 09.01.2009р., до спливу передбаченого ч.4 ст.559 ЦК України шестимісячного строку, а повторна претензія направлена 04.03.2015р., тобто строк дії договору поруки ще не минув, не приймається судом до уваги, з огляду на наступне.

Відповідно до п.1.1.4 кредитного договору кінцевий термін, до якого здійснюється надання та має бути повністю погашена заборгованість за овердрафтом за цим договором не пізніше 11.08.2009 року.

Як вже вказувалося, сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся до поручителя з позовом.

Претензія №24.2-10/26-30 від 06.01.2009р. була направлена відповідачу 09.01.2009р., тобто до настання кінцевого строку виконання зобов'язання за кредитним договором, а тому вона не може вважатися вимогою кредитора до поручителя, предявленою в передбачений ч.4 ст.559 ЦК України шестимісячний строк. Вимога №08.42-186/96-2837 від 02.03.2015р. була направлена відповідачу 04.03.2015р., тобто після спливу шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язання.

Банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з поручителя 21.04.2015р., тобто після спливу терміну визначеного ч.4 ст.559 ЦК України, а тому вимоги до поручителя ОСОБА_1 є безпідставними і в їх задоволенні слід відмовити, оскільки договір поруки припинено.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення суду, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. П. Маслак