Провадження № 2/638/5299/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді: РУДНЄВОЇ О.О.

При секретарі: РОМАНОВІЙ О.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-ті особи - Управління будинками житлових кооперативів «Оазіс», Шоста Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

23 липня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, ОСОБА_4, після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_1.

Спадкоємцями по закону є його рідний брат, ОСОБА_3, який від спадщини відмовився на його користь, про що подано письмову заяву до нотаріальної контори.

Його мати, ОСОБА_2, також має право на визначення своєї частки в спірній квартирі, як в спільному майні, набутому за час шлюбу. Шлюб між батьками було розірвано 20 січня 1993 році Дзержинським РАГС м. Харкова, однак, з заявою про розподіл майна, яке є спільною сумісною власністю в межах строку позовної давності вона не зверталась.

ОСОБА_1 зазначив, що він фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав та був зареєстрований разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 та в наданий шестимісячний строк звернувся до Шостої ХМНК з заявою про прийняття спадщини.

Проте, оформити спадщину він позбавлений можливості, оскільки за життя його батько не отримав правовстановлюючий документ на вказану квартиру, хоча в повному обсязі було ним внесено пайовий внесок житловому кооперативу Управління будинками житлових кооперативів "Оазіс".

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив визнати за ним право власності на вказану квартиру в порядку спадкування за законом після смерті батька.

В попередньому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, в судове засідання не з'явилися, про час розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, звернулися до суду з заявою про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач, ОСОБА_3 в попередньому судовому засіданні з позовними вимогами погодився, позов визнав, в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву про визнання позову ОСОБА_1 та просив розглядати справу без його присутності.

Відповідачка, ОСОБА_2, в попередньому судовому засіданні позов ОСОБА_1 визнала в повному обсязі та просила розглядати справу без її присутності.

Представник Шостої Харківської державної нотаріальної контори до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не сповістив, надав суду копію спадкової справи.

Представник Управління будинками житлових кооперативів "Оазіс" до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, в поданій до суду письмовій заяві проти задоволення позову не заперечував.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, ОСОБА_4, що підтверджується актовим записом про реєстрацію смерті №13622 від 29.09.2014 року, який виконано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 є рідними синами ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та згідно до ст.1261 ЦК Укрїни є спадкоємцями першої черги, що підтверджується актовими записами про реєстрацію народження - ОСОБА_1 № 6430 від 24.06.1978 року, який виконано Палацом Новонароджених м. Харкова, ОСОБА_3 № 8260 від 08.08.1975 року, який виконано Палацом Новонароджених м. Харкова.

Згідно інформації отриманої з Шостої Харківської державної нотаріальної контори від 04.11.2015року № 4022/01-16 після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 заведена спадкова справа №202/2015.

З заявою про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 згідно до ст.1273 ЦК України звернувся син померлого - ОСОБА_3, інших заяв від спадкоємців не надходило.

На час відкриття спадщини позивач проживав та був зареєстрований разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1.

У відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Ч.1 ст.1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідачі, протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подали заяву про прийняття спадщини, тому вони вважається такими, що не прийняли її.

Згідно до ч.1 ст1268 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно до ст.1268,1269 ЦК України ОСОБА_1 прийняв спадщину, оскільки він звернувся згідно до ст. 1270 ЦК України, в наданий шестимісячний строк до 6 ХНК з заявою про прийняття спадщини, було відкрито спадкову справу № 202/2015, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № витягу 40072548 від 04.04.2015 р. 6ХДНК.

П.п. 4.15.Розділу 4 Глави 10 Про порядок здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за №296/5 передбачено, що Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна та посилання на ст.182 ЦК України, якою передбачено, що право власності на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід в припиненні підлягають державній реєстрації.

Згідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно до п.6 Постанови ПВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав від 07 лютого 2014 року зазначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно до ст.16 п. 7. Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно "Державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.(Частина сьома статті 16 в редакції Закону N 5037-VI ( 5037-17 ) від 04.07.2012 ).

Згідно відповіді комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» № 1600938 від 15.04. 2015 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 не зареєстровано та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №37927505 від 22 травня 2015 року-не зареєстровано.

Згідно до звіту про оцінку майна, ринкова вартість об'єкта оцінки майна (без врахування ПДВ) станом на 10.06.2015р.становить 590 700,00 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 був членом житлового кооперативу Управління будинками житлових кооперативів "Оазіс", володільцем квартири АДРЕСА_1. Вартість квартири складала 8082,01 рублів. Пайовий внесок був внесений в повному розмірі в 1992 році

За змістом ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв на момент сплати пайового внеску, член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру, в тому числі до 1 липня 1990 року, набуває право власності на нього.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Вищезазначене не суперечить приписам Закону України «Про кооперацію" 2003року відносно права членів кооперативів на розпорядження майном за згодою кооперативу, оскільки така згода необхідна лише у випадку, якщо член кооперативу не вніс повністю пайовий внесок.

Згідно до ч.3 ст.384 ЦК України передбачено, що у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

На підставі ст.16 Цивільного Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним з способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до правопорушення і інше.

На підставі ст..41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю".

На підставі ст..1217 Цивільного Кодексу України спадкування в Україні здійснюється за законом та за заповітом.

Заповіту спадкодавець не укладав, на підставі ст.1261 ЦК України до першої черги спадкоємців віднесено дітей, батьків, того з подружжя, хто пережив. Таким чином, позивач є спадкоємцем першої черги спадкування.

З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст.10,60,21,209,212,214-215 ЦПК України, ч.4 ст.25, ст.ст.29,182,261,325,328, ч.1, ч.3 ст.384, 392, 1216-222, 1258,1261,1268,1269,1270,1274,1299 ЦК України,ст.22 КпШС України,ст.76 ЦК України 1963 р., -

СУД В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-ті особи - Управління будинками житлових кооперативів «Оазіс», Шоста Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на кооперативну квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, як за спадкоємцем першої черги спадкування.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення апеляційної скарги, а стороною, що була відсутня в судовому засіданні в той же строк після отримання копії судового рішення.

Головуючий, суддя: О.О. Руднєва