АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/1084/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1886/К/15 суддя Мхітарян С.С.
Категорія - 27 (I) Суддя-доповідач - Чорнобук В.І.
УХВАЛА

Іменем України

10 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Чорнобук В.І.,

суддів - Братіщевої Л.А., Грищенко Н.М.,

при секретарі - Масловій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 липня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник позивача Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» - Бродько Анатолій Іванович,

відповідач ОСОБА_3,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (надалі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до укладеного договору б/н від 31.07.2008 року, ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 1 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ОСОБА_3 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, що призвело до виникнення простроченої заборгованості за кредитом. Станом на 31.12.2014 року відповідач має заборгованість в сумі 5 548,18 грн. яка складається з: 663,78 грн. - заборгованість за кредитом; 2 002,11 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 380,000 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 252,29 грн. - штраф (процентна складова). Вказану заборгованість позивач просив суд стягнути з відповідача, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 липня 2015 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову банку в повному обсязі. Зокрема, суд помилково застосував позовну давність до правовідносин, що склалися між сторонами. Укладаючи кредитний договір відповідач погодилась з Умовами та правилами надання банківських послуг, якими у пунктах 9.3, 9.5 передбачено, що картрахунки відкриваються на невизначений термін та можуть бути закриті на підставі заяви держателя картки. Строк дії картки не припиняє строку дії договору, а Умови не містять положень, що строк дії договору та строк дії картки це одне й теж поняття. Судом не враховано, що до банку відповідач не надав письмової заяви про закриття картрахунку, у зв'язку з чим строк дії договору ОСОБА_3, було продовжено на такий же строк та він є діючим. На думку представника позивача, підлягали задоволенню вимоги банку про стягнення заборгованості за тілом кредиту і процентами в межах останніх трьох років, які передували зверненню банку до суду, а штрафи - в межах річного строку.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» - Бродько А.І., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, відповідача ОСОБА_3, який заперечував проти апеляційної скарги і просив її відхилити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно договору № б/н від 31.07.2008 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 1 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с.5) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Договір складається із заяви кредитора, Умов і правил надання банківських послуг, тарифів банку та правил користування платіжною карткою. (а.с.73-84)

Згідно з пунктом 9.12 Правил надання банком послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не заявить про припинення його дії, договір вважається пролонгованим на такий самий строк.

Строк дії кредитного договору відповідає строку дії картки.

Згідно з пунктом 3.1.1 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік), вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Відповідно до заяви, що була підписана ОСОБА_3 та інформації про картку/рахунок №096099, яка була надана ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.72), строк дії кредитної картки відповідача, згідно договору від 31 липня 2008 року, закінчився у грудні 2011 року. Відомостей щодо перевипуску кредитної картки та отримання її відповідачем матеріали справи не містять.

Пунктом 3.1.3 Правил користування платіжною карткою передбачено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступила письмова заява держателя про закриття рахунку.

З матеріалів справи вбачається, що останній платіж за умовами договору ОСОБА_3 здійснив у липні 2011 року (а.с.3-4), після чого грошові зобов'язання за договором ним не виконувались, у зв'язку з чим станом на 31.12.2014 року відповідач має заборгованість в сумі 5 548,18 грн. яка складається з: 663,78 грн. - заборгованість за кредитом; 2 002,11 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 380,000 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 252,29 грн. - штраф (процентна складова).

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ КБ "ПРИВАБАНК", суд першої інстанції виходив із того, що банк пропустив строк позовної давності, початок перебігу якого почався з липня 2011 року, коли стало відомо про порушення його права, оскільки з липня 2011 року ОСОБА_3 нараховані платежі не сплачував, а банк звернувся до суду із зазначеним позовом лише у лютому 2015 року.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов'язки виникають у кожного контрагента.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Згідно зі ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на лицевій стороні карти (місяць і рік), і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі є останнім днем місяця, указаного на картці (поле MONTH).

Аналогічні правові висновки викладені у Постановах Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року (справа №6-103цс14), від 01 жовтня 2014 року (справа №6-134цс14), від 12 листопада 2014 року (справа №6-167цс14) і в силу ст.214, 360-7 ЦПК Україну вони мають враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при виборі та застосуванні правової норми до спірних правовідносин.

Нормою ч.3 ст. 267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення.

Виходячи з основних засад цивільного права, які характеризуються загальним підходом до певної групи цивільних правовідносин, принципу рівності правового регулювання окремого виду правовідносин і аналізуючи норми розділу V ЦК України "Строки та терміни. Позовна давність" у їх сукупності, слід дійти висновку про поширення норми ч.3 ст. 267 ЦК України як на загальну, так і спеціальну позовну давність.

Отже, без заяви сторони у спорі ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов'язана лише з наявністю про це заяви сторони. Таким чином, суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_3 21.05.2015 року, до ухвалення судом першої інстанції рішення по справі, звернулася до суду з заявою в якій просив застосувати строк позовної давності до вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відмовити йому у задоволенні позову. (а.с.25)

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що останній платіж відповідачем було здійснено в липні 2011 року, дія картки закінчилась у грудні 2011 року, а з позовом до суду банк звернувся лише у лютому 2015 року, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість застосувати до спірних правовідносин загальний трирічний строк позовної давності за наявності відповідної заяви відповідача, що в силу вимог ст. 267 ЦК України є правою підставою для відмови у задоволенні позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Таким чином доводи апеляційної скарги про те, що суд помилково застосував позовну давність до правовідносин, що склалися між сторонами, не можуть бути взяті колегією суддів до уваги, оскільки вони суперечать встановленим судом обставинам справи, не ґрунтуються на законі та спростовуються викладеними висновками суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що строк дії картки не припиняє строку дії договору, а Умови не містять положень, що строк дії договору та строк дії картки це одне й теж поняття, відхиляються колегією суддів, оскільки вони спростовуються п.5.4 Правил користування платіжною карткою, які були затверджені головою правління ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», де зазначено, що строк погашення кредиту в повному обсязі є останнім днем місяця, указаного на картці (поле MONTH).

Посилання ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» ту обставину, що до банку відповідач не надала письмової заяви про закриття картрахунку, у зв'язку з чим строк дії договору ОСОБА_3, було продовжено на такий же строк і правовідносини між сторонами тривають до повного погашення клієнтом кредиту, також відхиляються колегією суддів, так як пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений, а після закінчення строку дії договору банк не видавав ОСОБА_3 грошових коштів і нової платіжної картки, а боржник своїх зобов'язань за договором від 31 липня 2008 року не виконав.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: