Справа № 567/975/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Венгерчук А.О.

секретар Бондарчук О.М.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Острог справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу між подружжям та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

встановив:

в Острозький районний суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу між подружжям та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей звернулася ОСОБА_1

Свою заяву мотивує тим, що між нею та відповідачем був укладений шлюб, який був зареєстрований 19 жовтня 1991 року Цеценівською сільською радою Шумського району Тернопільської області, актовий запис № 19. Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вказує, що з відповідачем спільне життя не склалося, у них різні погляди на подружнє життя. Зазначає, що перспектив для збереження сім`ї немає, шлюб існує формально, примирення неможливе, оскільки подальше спільне життя суперечило б їх інтересам, просить шлюб розірвати.

Крім того, зазначає, що діти знаходяться на її повному матеріальному утриманні, однак, вона самостійно немає можливості надати для них належне утримання, достатнє для їхнього віку. Вказує, що відповідач участі в утриманні дітей не бере, хоча має для цього всі можливості, так як за віком та станом здоров'я є працездатною особою, має фізичну можливість працювати, отримувати матеріальний дохід, а тому має можливість брати участь в утриманні дітей.

Просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей - синів - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 500 гривень на кожну дитину щомісячно.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладі в позовній заяві. Пояснила, що її шлюб з відповідачем існує формально, між ними втрачене почуття взаєморозуміння та довіри. Вказує, що перспектив для збереження сім'ї не має.

Пояснила, що після надання судом строку на примирення такого не настало.

Просила шлюб між нею та ОСОБА_2 розірвати.

Зазначає, що у них з відповідачем є двоє неповнолітніх дітей, проте добровільно допомоги на утримання синів не надає, хоча зобов'язаний це робити, та оскільки відповідач немає стабільного доходу, просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 500 гривень на кожну дитину щомісячно та судові витрати по справі.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Вказав, що не заперечує проти розірвання шлюбу з ОСОБА_1 Вказав, що також не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей, проте у розмірі 150 гривень на кожну дитину щомісячно, оскільки на даний час він ніде не працює і немає можливість сплачувати аліменти в такій сумі, як просить позивач.

З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 встановлено, що 19 жовтня 1991 року Цеценівською сільською радою Шумського району Тернопільської області, актовий запис № 19, був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, якій після реєстрації шлюбу було присвоєно прізвище "ОСОБА_1". (а.с.7)

З копій свідоцтв про народження встановлено, що сторони по справі мають дітей - синів - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.8,9)

З копій свідоцтв про смерть встановлено, що батько відповідача - ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, а мати ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідно до характеристики №713 на ОСОБА_2, останній за місце проживання характеризується посередньо. Вказано, що ОСОБА_2 має на утриманні двох неповнолітніх дітей, проте на даний час ніде не працює.

З довідок виданих Цеценівською сільською радою Шумського району Тернопільської області №712, 752 встановлено, що ОСОБА_2 не працює згідно трудової книжки: наказ №9-к від 15.01.2013 року, та те, що земельна ділянка на території Цеценівської сільської ради йому не виділялась, земельної частки (паю) немає.

Суд, вислухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, рахує, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Оскільки, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 втратили почуття любові один до одного. На даний час шлюб фактично припинено і сторони спроб відновити шлюбні відносини не роблять. Таким чином шлюб існує формально. На даний час сторони разом не проживають і спільне господарство не ведеться з зазначених вище причин.

Таким чином, відсутність спільного побуту між позивачем та відповідачем є свідченням формального існування шлюбу між ними.

На даний час ніхто з подружжя спроб відновити шлюбні відносини не робить. Одночасно, в судовому засіданні встановлено, що сторони по справі протягом тривалого часу проживають роздільно.

Також, сторонам по справі судом надавався строк на примирення терміном один місяць, однак, як встановлено в судовому засіданні, примирення між сторонами не настало.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Судом встановлено, що між сторонами відсутні такі складові сім`ї, як спільне проживання, пов'язаність спільним побутом та почуття любові і взаємоповаги, а тому шлюб необхідно розірвати.

Також, відповідно до ст. 180 СК України та ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України обов'язок утримувати дитину лежить на обох батьках. При цьому, будучи батьком дітей, ОСОБА_2 належним чином їх не утримує, хоча зобов'язаний це робити, а отже з нього на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей.

З пояснень позивача, що не заперечувалось відповідачем і підтверджено поданими доказами, встановлено, що ОСОБА_2 на даний час ніде не працює.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Стаття 184 СК України носить диспозитивний характер і не визначає вичерпного переліку обставин для встановлення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, за змістом цієї норми такими обставинами є нерегулярний дохід та будь-які інші обставини, що мають істотне значення, зокрема дані про придбання та утримання боржником майна при відсутності офіційного доходу чи відсутність роботи у боржника тощо.

Відповідно до роз'яснень п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Тому суд враховує те, що відповідач є працездатним, немає на утриманні інших осіб, а позивач не має можливості самостійно повноцінно утримувати дітей.

Оскільки встановлено, що відповідач на даний час ніде не працює, а інколи має нерегулярний дохід, тому це є підставою виходячи з змісту ст. 184 СК України для визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі.

При цьому, суд бере до уваги, що відповідач немає інвалідності, по стану здоров`я має можливість працювати, а тому при вирішенні питання про стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх синів - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 440 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття.

Крім того, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 08 вересня 2015 року, а тому за правилами ст. 191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

Окрім того, з відповідача на корить позивача слід стягнути понесені нею судові витрати.

Враховуючи викладене, та керуючись ст. 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд,-

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу між подружжям та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який був зареєстрований 19 жовтня 1991 року Цеценівською сільською радою Шумського району Тернопільської області, актовий запис № 19.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей - синів - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 440 (чотириста сорок) гривень на кожну дитину щомісячно, з 08 вересня 2015 року до досягнення ними повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. понесених нею судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.