АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження : 22ц/790/7660/15 Головуючий 1-ї інстанції - Лазюк С.В.
Справа № 2-638/5554/15 Доповідач - Шевченко Н.Ф.
Категорія : сімейне.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Шевченко Н.Ф.

суддів - Пономаренко Ю.А., Черкасова В.В.

при секретарі - Каплоух Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої доньки - ОСОБА_3, 1998 року народження у розмірі ? частки з усіх видів заробітку щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття, посилаючись на те, що з відповідачкою перебував в зареєстрованому шлюбі з липня 1995 року, який розірвано у лютому 2015 року.

Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати з ним та знаходиться на його утриманні.

Добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини відповідачка не надає.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 червня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, 1998 року народження у розмірі ? частки із усіх видів заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення нею повноліття, починаючи з 07 квітня 2015 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 вересня 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 червня 2015 року відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом норм процесуального і матеріального права та неповне з'ясування обставин, що мають значення для вирішення цього питання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце слухання справи, не перешкоджає розглядові справи.

З урахуванням вимог процесуального закону щодо дотримання розумних строків розгляду справи судом апеляційної інстанції та належного повідомлення учасників процесу про слухання справи, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 з урахуванням того, що в судовому засіданні приймає участь її представник з належно оформленими повноваженнями. Доказів поважності відсутності в судовому засіданні ОСОБА_1 до заяви не долучила.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_1, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що вона задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України відповідач ОСОБА_1 зобов'язана утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому визнав можливим визначити аліменти на неповнолітню дитину в розмірі ? частини заробітку відповідача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають вимогам закону та встановленим судом обставинам по справі.

Судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.07.1995 року по 24.02.2015 року від якого мають доньку ОСОБА_3, 1998 року народження.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Судом першій інстанції, при вирішенні спору та визначенні розміру аліментів, було враховано, що відповідач ОСОБА_1 працює, інших дітей не має. Єдина дитина сторін проживає з батьком, позивачем у справі.

Довід апеляційної скарги ОСОБА_1 відносно того, що вона сплачує всі комунальні платежі за спільне з позивачем житло, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки зазначені обставини при вирішенні спору відносно розміру аліментів на дитину правового значення не має. Відповідач не позбавлена права вирішити вказаний спір іншим шляхом.

Посилання ОСОБА_1 на те, що судове засідання відбулось раніше, ніж це було призначено судом, спростовуються матеріалами справи. Оскільки в заочному рішенні дата «15 травня 2015 року» ухвалою суду від 16 червня 2015 року виправлена описка. Про те, що заочне рішення судом ухвалене саме 15.06.2015 року підтверджується журналом судового засідання та технічним записом судового процесу (а.с.19).

Не є підставою для скасування рішення суду також посилання відповідача ОСОБА_1 на те, що вона з серпня 2015 року добровільно на утримання доньки направляє на адресу позивача поштові грошові перекази у сумі 1 000 грн., оскільки вказані грошові перекази відповідач почала направляти після ухваленого судом рішення.

Не підтверджуються також будь-якими доказами твердження ОСОБА_1 про те, що у неї з бувшим чоловіком, позивачем у справі, була домовленість про те, що вона несе матеріальні витрати по утриманню їх спільної квартири, а чоловік несе витрати по утриманню доньки.

Інші доводи апеляційної скарги не містять правових підстав для скасування рішення суду.

Відповідно до ч.1 статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційний скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317,319 ЦПК Україна, судова колегія,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді колегії