Справа № 739/1373/15-ц
Провадження № 2/739/304/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2015 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря Лукаш Н.Я.,

представника позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Чайкинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачки Реєстраційна служба Новгород-Сіверського районного управління юстиції Чернігівської області, відділ Держгеокадастру Новгород-Сіверського району Чернігівської області, про визнання права на завершення приватизації земельних ділянок та одержання документа, який посвідчує право власності на земельні ділянки,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до Чайкинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачки Реєстраційна служба Новгород-Сіверського районного управління юстиції Чернігівської області, відділ Держгеокадастру Новгород-Сіверського району Чернігівської області, про визнання права на завершення приватизації земельних ділянок, які були передані у власність її матері та одержання документа, який посвідчує право власності на ці земельні ділянки.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що її матір ОСОБА_3 за життя розпочала процедуру приватизації двох земельних ділянок площею 0,1163 га для ведення особистого селянського господарства та 0,2500 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, розташованих в межах с. Чайкине Новгород-Сіверського району Чернігівської області, які були передані їй у власність рішенням Чайкинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 28 грудня 2011 року. Однак, 08 серпня 2014 року матір померла і не встигла завершити процедуру приватизації зазначених земельних ділянок. Оскільки вона є єдиним спадкоємцем своєї матері і прийняла її спадщину, до неї перейшли всі належні її матері майнові права, зокрема й право на завершення приватизації зазначених земельних ділянок. При цьому завершити приватизацію земельних ділянок на своє імя та отримати документ, який би посвідчував право власності на них, вона не має можливості.

У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві.

Представник відповідача до суду не зявився, але подав заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачки - відділу Держгеокадастру у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області до суду не зявився, при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі та про відсутність заперечень проти позову.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачки - Реєстраційної служби Новгород-Сіверського районного управління юстиції Чернігівської області у судове засідання не зявився, повідомлення про згоду на участь у справі не подав, у звязку з чим справу розглянуто без участі представника вказаної третьої особи.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, 11 серпня 2014 року в с. Чайкине Новгород-Сіверського району Чернігівської області померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ №238169 (а.с. 6).

Ще за життя ОСОБА_3, 28 грудня 2011 року рішенням Чайкинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області останній було передано безоплатно у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,2500 га, розташовану по вул. Л. Кучми, 74 в с. Чайкине Новгород-Сіверського району Чернігівської області, з кадастровим номером :01:000:0142, а також для ведення особистого селянського господарства площею 0,1163 га, розташовану в межах с. Чайкине Новгород-Сіверського району Чернігівської області, з кадастровим номером :01:000:0143. Також вказаним рішенням затверджено технічну документацію із землеустрою на ці земельні ділянки та прийнято рішення виготовити і видати ОСОБА_3 державний акт на право власності на вищевказані земельні ділянки (а.с. 11).

Рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 03 квітня 2015 року за позивачкою визнано право власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 на житловий будинок, розташований за адресою: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, с. Чайкине, вул. Л. Кучми, 74 (а.с.12-13). Відповідно до вказаного рішення судом під час розгляду справи було встановлено, що позивачка належить до першої черги спадкоємців ОСОБА_3 за законом, оскільки є донькою останньої, після смерті ОСОБА_3 вона подала до Семенівської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини своєї матері і є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину ОСОБА_3

Частиною третьою статті 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином той факт, що позивачка є єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 і належним чином прийняла спадщину останньої встановлено рішенням суду в іншій справі, участь в якій брала позивачка, тому даний факт доказуванню не підлягає.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід права та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже до позивачки перейшли всі права та обовязки (спадщина) її матері ОСОБА_3

Частиною першою статті 116 Земельного кодексу України (далі ЗК України) передбачено набуття громадянами права власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

При цьому порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, як одного зі способів набуття ними права власності на земельні ділянки, визначений статтею 118 ЗК України, якою передбачено прийняття відповідним органом державної влади чи органом місцевого самоврядування, зокрема й сільською радою, рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення відповідної земельної ділянки та надання її у власність.

Статтею 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Із вказаних законодавчих положень вбачається, що на день смерті ОСОБА_3 мала право на завершення приватизації відповідної земельної ділянки та отримання документа, що посвідчує право власності на цю земельну ділянку і ці права були успадковані позивачкою.

Після смерті ОСОБА_3 позивачка, як спадкоємець останньої, з метою завершення приватизації земельних ділянок, переданих її матері у власність, звернулася до Реєстраційної служби Новгород-Сіверського районного управління юстиції Чернігівської області з приводу здійснення державної реєстрації речового права на зазначені вище земельні ділянки, однак в цьому їй було відмовлено у звязку з тим, що ОСОБА_3 померла (а.с. 7).

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Системний аналіз вказаних вище правових норм дає підстави для висновку про те, що у разі коли спадкодавець не набув у власність земельну ділянку згідно статті 125 ЗК України, проте розпочав процедуру її приватизації відповідно до чинного законодавства України, а спадкоємцю відмовлено у завершенні процедури приватизації, то такий спадкоємець має право звертатися до суду із позовом про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання на своє імя документа про право власності на земельну ділянку.

Отже, оскільки померла ОСОБА_3 за життя не набула права власності на вказані вище земельні ділянки, але розпочала процедуру їх приватизації у відповідності до чинного законодавства України, а позивачці, як її спадкоємцю за законом, відмовлено у завершенні процедури приватизації, остання має право на визнання за нею відповідного права в порядку спадкування та одержання відповідно до статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документів, що посвідчують право власності, а саме свідоцтв про право власності на земельні ділянки.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтею 116, 118, 125 Земельного кодексу України, статтями 15, 16, 1216, 1218 ЦК України, статтями 10, 60, 61, 208, 209, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Чайкинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачки Реєстраційна служба Новгород-Сіверського районного управління юстиції Чернігівської області, відділ Держгеокадастру Новгород-Сіверського району Чернігівської області, про визнання права на завершення приватизації земельних ділянок та одержання документа, який посвідчує право власності на земельні ділянки - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом право на завершення приватизації земельної ділянки з цільовим призначеннямдля будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,2500 гектара, розташовану по вул. Л. Кучми, 74 в с. Чайкине Новгород-Сіверського району Чернігівської області, якій присвоєно кадастровий номер :01:000:0142, а також на завершення приватизації земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 0,1163 гектара, розташовану в межах с. Чайкине Новгород-Сіверського району Чернігівської області, якій присвоєно кадастровий номер :01:000:0143, що були передані на підставі рішення Чайкинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 28 грудня 2011 року у власність ОСОБА_3, яка померла 08 серпня 2014 року, та право отримати на своє імя свідоцтва на право власності на вказані земельні ділянки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко