Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" листопада 2015 р. м. Одеса.

Суворовський районий суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Погрібного М.О.

При секретарі - Олійник О.В.,

розглянув в у відкритому судовому засіданні у м. Одесі (зала судових засідань №14) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В

Позивач подав до суду позовну заяву, в якій просить стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 1500 гривень щомісяця з дня подачі позову до суду і до закінчення ним навчання на денному відділенні технікуму промислової автоматики Одеської національної академії харчових технологій, а саме, до 30 червня 2017 року.

В обґрунтування свого позову, ОСОБА_1 посилався на те, що відповідач по справі, являючись його батьком, проживав разом з його матірю і ним до 2007 року, після чого шлюб між батьками був розірваний. Відповідач став проживати окремо від них. Оскільки батько не надавав ніякої матеріальної допомоги на його утримання, на підставі позовної заяви матері, за рішенням суду з відповідача стягувалися аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку на його утримання до повноліття, а саме до 15 вересня 2015 року, в середній сумі по 500 гривень щомісяця. З 01 вересня 2013 року він навчається на денному відділені вказаного вище технікуму, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батька, який не надає йому цієї допомоги. Оскільки відповідач має нестабільний, мінливий дохід, просив стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі на підставі ст. 198-201 СК України.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що дійсно, в 2007 році він розірвав шлюб з матірю позивача і з того часу з ними не проживає. Після припинення спільного проживання, він постійно щомісяця надавав матеріальну допомогу своїй колишній дружині на утримання їхнього сина в сумі по 500 гривень, на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси. Після досягнення позивачем повноліття, він продовжує надавати йому по теперішній час щомісяця матеріальну допомогу в тому ж самому розмірі, про що у нього є докази у вигляді квитанцій. З січня 2015 року по теперішній час він ніде не працює, перебиваючись випадковими заробітками, оскільки не може влаштуватися на роботу за своєю професією, хоча за станом здоровя може працювати. Проживає він зі своїми батьками пенсіонерами, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яким він допомагає так само, як вони допомагають йому поки він шукає роботу.

Третя особа в судовому засіданні показала, що проживала однією сімєю з відповідачем з 1997 року по 2007 рік. Під час спільного проживання у них народився сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу та припинення спільного проживання, син постійно проживає з нею по теперішній час. За рішенням суду з відповідача на її користь на утримання їхнього неповнолітнього сина стягувалися аліменти у розмірі 500 гривень щомісяця. Після досягнення сином повноліття, відповідач став нерегулярно надавати матеріальну допомогу сину, який на даний час продовжує навчання в технікумі на стаціонарі і потребує матеріальної допомоги. Останні платежі на утримання сина, вона отримала від відповідача в вересні та жовтні 2015 року. Однак, вважає, що 500 гривень, які відповідач надавав сину, недостатньо для його нормального проживання. Тому вважає позовні вимоги сина правомірними та обґрунтованими.

Вислухав сторони, третю особу, вивчив матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що батьком позивача, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, являється відповідач по справі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що в судовому засіданні не заперечував відповідач та що підтверджується свідоцтвом про народження позивача (л.с. №4).

01 вересня 2013 року позивач поступив на денне відділення технікуму промислової автоматики Одеської національної академії харчових технологій, де буде навчатися до 30 червня 2017 року, що підтверджується довідкою №820 від 21 вересня 2015 року, виданої директором технікуму промислової автоматики ОНАХТ (л.с. №3).

Після розірвання шлюбу відповідача з матірю позивача 28 березня 2007 року, останній залишився проживати з матірю та знаходитися на її утриманні, де проживає по теперішній час, що в судовому засіданні не оспорював та ніякими доказами не спростував відповідач (л.с. №6).

Згідно положення ст. 199 Сімейного Кодексу України, - якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідач офіційно не працює, має нестабільний мінливий дохід, за своїм станом здоровя має всі можливість для надання матеріальної допомоги своєму сину, який продовжує навчання.

Разом з тим, суд вважає, що аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання слід стягувати з відповідача не в розмірі 1500 гривень щомісяця, як це просить позивач, а в розмірі 500 гривень щомісяця, починаючи з 01 листопада 2015 року і до закінчення сином навчання, а саме до 30 червня 2017 року. При цьому, суд на підставі ст. ст. 182, 200 СК України враховує те, що повнолітній ОСОБА_1 має задовільний стан здоровя, працездатний, має всі можливості для самостійного поліпшення свого матеріального стану.

Відповідач ОСОБА_2 постійного доходу не має, в добровільному порядку щомісяця надає позивачу матеріальну допомогу в розмірі 500 гривень. Останній платежі ним здійснені у вересні та жовтні 2015 року, що підтверджується оглянутими в судовому засіданні оригіналами квитанцій про грошовий переказ на імя матері позивача, копії яких та приєднані до справи.

Також суд враховує те, що згідно ст. 141 СК України - мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на його утримання, як сина який продовжує навчання, правомірні, основані на нормах ст. 198, 199 Сімейного Кодексу України, які регулюють виниклі правовідносини і підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України ст. ст. 141,182, 198-200 Сімейного Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 500 гривень щомісяця, починаючи з 01 листопада 2015 року і до закінчення сином навчання, а саме до 30 червня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави судовий збір у розмірі 487 гривень 20 копійок.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів через Суворовський районний суд м. Одеси.

Суддя: