Номер провадження: 22-ц/785/6791/15
Головуючий у першій інстанції Сегеда О.М.
Доповідач Парапан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: судді Парапана В.Ф.

Суддів: Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.

За участю секретаря Фабіжевської Т.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24 вересня 2012 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», в особі Одеської обласної дирекції публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2012р. публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», в особі Одеської обласної дирекції публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором на суму 43 126,54 доларів США, еквівалент 344 365,41 грн.

Зазначало, що 06.12.2006р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №014/0029/74/67885 за умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 35 000 доларів США зі сплатою за користування кредитом 14,0% річних на строк до 06.12.2026р.

Того ж дня з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було украдено договір поруки, згідно з яким поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за вказаним кредитним договором та додаткової угоди до нього №1 від 06.12.2006р.

Проте, в обумовлені кредитним договором строки ОСОБА_4 своїх зобов'язань по поверненню кредиту не виконує і станом на 21.03.2012р. має заборгованість у сумі 43 126,54 доларів США, що еквівалентно 344 365,41 грн., яка складається з: - 37 536 доларів США, що дорівнює 299 727,75 грн. - заборгованість за кредитом; - 3 332,77 доларів США, що дорівнює 26 612,17 грн. - заборгованість за відсотками; - 59,74 доларів США, що дорівнює 477,02 грн. - пеня за прострочення тілу по кредиту; - 2 197,68 доларів США, що дорівнює 17 548,47 грн. - пеня за прострочення відсотків по кредиту.

З цих підстав позивач просив достроково стягнути з відповідачів солідарно зазначену заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 24.09.2012р. позов задоволено у повному обсязі.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить заочне рішення суду скасувати,

ухвалити у справі нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права

Рішення суду щодо іншого відповідача ОСОБА_4 не оскаржено.

Ухвалою суду від 15.06.2015р. у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення, відмовлено.

Відповідачки в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. З урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі неналежним чином виконували свої зобов'язаннями за договорами та допустили заборгованість за кредитним договором і тому позивач має право на дострокове стягнення цієї заборгованості з відповідачів у солідарному порядку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає вимогам закону та дійсним обставинам справи.

Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

За правилами ч.ч.1,2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Матеріалами справи установлено, що 06.12.2006р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №014/0029/74/67885 за умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 35 000 доларів США зі сплатою за користування кредитом 14,0% річних на строк до 06.12.2026р.

Того ж дня з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було украдено договір поруки, згідно з яким поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за вказаним кредитним договором та додаткової угоди до нього №1 від 06.12.2006р.

Проте, в обумовлені кредитним договором строки ОСОБА_4 своїх зобов'язань по поверненню кредиту не виконує і станом на 21.03.2012р. має заборгованість у сумі 43 126,54 доларів США, що еквівалентно 344 365,41 грн., яка складається з: - 37 536 доларів США, що дорівнює 299 727,75 грн. - заборгованість за кредитом; - 3 332,77 доларів США, що дорівнює 26 612,17 грн. - заборгованість за відсотками; - 59,74 доларів США, що дорівнює 477,02 грн. - пеня за прострочення тілу по кредиту; - 2 197,68 доларів США, що дорівнює 17 548,47 грн. - пеня за прострочення відсотків по кредиту.

За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та цього Кодексу.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст. 611 ЦК України).

До правовідносин, які виникли між сторонами застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом та не випливає з положень кредитного договору.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

У п.6.5 кредитного договору встановлено, що у разі порушення позичальником умов цього договору або договору застави/іпотеки, інших договорів Банк має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом та неустойки.

Отже у відповідності до наведених вище норм закону та умов кредитного договору і договору поруки, відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на вимогу Банку зобов'язані достроково повернути кредит, відсотки за користування кредитом, комісійну винагороду та пеню за прострочення виконання грошового зобов'язання, оскільки ОСОБА_4 допустила неналежне виконання договору й станом на 21.03.2012р. має заборгованість у сумі 43 126,54 доларів США, що еквівалентно 344 365,41 грн., яка відповідачами не повернута, тому суд правильно стягнув її з відповідачів у солідарному порядку.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених законом.

Доводи ОСОБА_2 у апеляційній скарзі про те, що не маючи можливості бути присутньою у судовому засіданні, вона не мала можливості оглянути оригінал договору поруки та пересвідчитися чи дійсно на ньому стоїть її підпис, так само, як і в оскаржуваному рішенні не зазначене те, що суд оглядав у судовому засіданні оригінали договорів, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки ОСОБА_2, на виконання свого обов'язку про доведення цих своїх заперечень, будучи 03.09.2015р. сповіщеною апеляційним судом про розгляд справи на 05.11.2015р., на протязі двох місяців жодного разу не з'явилася до суду для ознайомлення з матеріалами справи та доведення цих своїх тверджень.

Cума заборгованості за кредитним договором судом визначена на підставі розрахунку, наданого позивачем, і підстав не довіряти цьому розрахунку у суду не було.

Інші доводи апеляційної скарги вищевикладених висновків не спростовують, а тому колегія суддів не приймає їх до уваги.

Рішення суду є правильним, воно ухвалено у відповідності до положень ст. ст. 212-215 ЦПК України і підстав для його скасування, як про це йдеться мова у апеляційній скарзі, немає.

Відповідно з вимогами ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції обставини справи досліджено повно, а зібраним доказам дана вірна оцінка.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24 вересня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді Апеляційного суду Одеської області: В.Ф. Парапан

М.М.Драгомерецький

Р.Д.Громік