У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Парінова І.К., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дружківського районного суду Донецької області від 24 липня 2015 року та рішення апеляційного суду Донецької області від 15 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Бета-Агро-Інвест» про стягнення орендної плати за користування земельною часткою, відшкодування доходу від безпідставно набутого майна,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Бета-Агро-Інвест» (далі - ТОВ «Бета-Агро-Інвест»), обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 09 липня 1997 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримали сертифікати № 0119308 та № 0119309 відповідно, які посвідчували їх право власності на земельні частки (пай) землі, що перебуває у власності колективного сільськогосподарського товариства ім. Куйбишева (далі - КСТ ім. Куйбишева) с. Володимирівка Добропільського району Донецької області. 06 березня 2002 року вони видали довіреність на ім'я ОСОБА_5, якою уповноважували її обробляти, а також продати земельну частку відповідно до сертифікату № 0119308, площею 7,08 га та земельну частку відповідно до сертифікату № 0119309, площею 7,08 га. У травні 2002 року між ОСОБА_5 та ТОВ «Бета-Агро-Інвест» укладено догорів оренди вищевказаних земельних ділянок. За умовами зазначеного договору за користування земельною часткою орендар кожного року сплачує орендодавцю орендну плату у розмірі не менше 1% вартості земельної частки (паю) з урахуванням щорічного коефіцієнту. Платежі здійснюються щорічно з 01 серпня по 31 грудня. Встановлено строк дії договору - з травня 2002 року до закінчення 2004 року. У разі переходу права власності на сертифікат до інших осіб, договір оренди зберігає чинність для нового власника.

10 жовтня 2005 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подарували сертифікати № 0119308, № 0119309 ОСОБА_2 Рішенням Добропільського міськрайонного суду у від 29 січня 2013 року визнано за ОСОБА_2 право власності на земельні частки (паї) із земель КСП ім. Куйбишеве с. Володимирівка Добропільського району Донецької області, які належали ОСОБА_3 та ОСОБА_4, та зобов'язано управління Держземагентства у Добропільському районі Донецької області оформити та видати державні акти на ці земельні частки.

20 квітня 2013 року позивач отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно - земельні ділянки площею 5,9849 га та 5,9753 га, за адресою: сільська рада Новоторецька, Добропільський р-н, Донецька область.

З 2006 року відповідач припинив сплачувати орендну плату і до кінця 2013 року користувався земельними ділянками безоплатно. У 2013 році позивач вилучила у товариства належну їй земельну ділянку. З огляду на зазначене, позивач просила стягнути на її користь орендну плату за період 2007-2012 роки на підставі договору оренди від 29 травня 2002 року, що складає 10 381 грн 23 коп.; частину одержаного доходу у розмірі 46 884 грн 20 коп. за правилами ст. ст. 1212, 1214 ЦК України, оскільки ТОВ «Бета-Агро-Інвест» як користувача безпідставно використовував земельну ділянку протягом 2013 року.

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 24 липня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 15 вересня 2015 року рішення Дружківського міського суду Донецької області від 24 липня 2015 року скасовано в частині позовних вимог про стягнення орендної плати за користування земельною часткою та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в позові. В іншій частині рішення першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Перевіряючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1987/ed_2014_01_28/pravo1/T041618.html?pravo=1>), обґрунтовано виходив із того, що позивач звернулася до суду з вимогою про стягнення орендної плати за користування земельними частками (паями) за період з 2007 року по 2012 рік, а право власності на зазначене майно набуте нею у 2013 році, тому за цією вимогою вона є неналежним позивачем. Також, правильним є рішення судів щодо відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування доходу від безпідставно набутого майна, оскільки позивачем не обґрунтовано відповідно до статей 10, 60 ЦПК України суму зазначеного нею доходу, а орендна плата за користування відповідачем земельними ділянками не є доходом у розумінні статті 1214 ЦК України.

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту касаційної скарги й доданих до неї матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Бета-Агро-Інвест» про стягнення орендної плати за користування земельною часткою, відшкодування доходу від безпідставно набутого майна, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дружківського районного суду Донецької області від 24 липня 2015 року та рішення апеляційного суду Донецької області від 15 вересня 2015 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.К. Парінова