У х в а л а

іменем україни

15 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Наумчука М.І.,

суддів: Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, за касаційною скаргою Ніколаєва Вадима Володимировича, який діє від імені приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», на заочне рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 16 березня 2015 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 10 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом. Зазначала, що в листопаді 2014 року вона купила автомобіль марки «NISSAN JUKE». 16 листопада 2014 року з вини ОСОБА_2, який керував автомобілем марки «ЗАЗ DAEWOO», реєстраційний номер НОМЕР_1, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний їй автомобіль. Оскільки спірний автомобіль знаходиться на гарантійному обслуговуванні, його ремонт проведено товариством з обмеженою відповідальністю «БРИЛЛИАНТ АВТО», за який нею сплачено 23 177 грн 41 коп. Після дорожньо-транспортної пригоди вона звернулася до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування. 31 грудня 2014 року остання частково виплатила їй страхове відшкодування в розмірі 19 173 грн 29 коп. Посилаючись на те, що страхове відшкодування сплачено не в повному розмірі, автомобіль втратив товарну вартість та їй завдано моральну шкоду, просила задовольнити позов.

Заочним рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 16 березня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 4 004 грн 12 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу - 14 068 грн 95 коп. та на відшкодування моральної шкоди - 5 000 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 10 липня 2015 року заочне рішення суду першої інстанції змінено в частині вирішення питання про розподіл судових витрат.

Ніколаєв В.В., який діє від імені приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить оскаржувані судові рішення в частині вирішення позову до товариства скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Дійшовши висновку про стягнення із страхової компанії на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування в сумі 4 004 грн 12 коп., суди виходили з того, що фактичні витрати позивача на ремонт автомобіля перевищують на цю суму розмір виплаченого позивачу страхового відшкодування.

Згідно поданих доказів вартість відновлювального ремонту автомобіля «NISSAN JUKE» складає 23 177 грн 14 коп., що були сплачені позивачем товариству з обмеженою відповідальністю «БРИЛЛИАНТ АВТО», яке проводило ремонт, двома платежами, - останній у сумі 13 177 грн 41 коп. 16 грудня 2014 року (а. с. 9, 10, 11).

Страхове відшкодування приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС», в якому була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, сплачено в розмірі 19 173 грн 29 коп.

Оскільки страхове відшкодування було сплачено в розмірі, меншому ніж розмір завданої позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди, яка не перевищує ліміту відповідальності страховика, суди дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині.

Доводи касаційної скарги про те, що відшкодування шкоди в сумі 19 173 грн 29 коп. було погоджено страховиком і потерпілою, у зв'язку з чим остання не може ставити питання про виплату страхового відшкодування в більшому розмірі, підлягають відхиленню.

Пунктом 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на яку посилається приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» на підтвердження своїх доводів, страховику лише надано право здійснити виплату страхового відшкодування без проведення експертизи у разі досягнення між страховиком і потерпілим згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування, однак цим Законом не встановлено, що виплачене в такому випадку страхове відшкодування є остаточним і його розмір не може бути переглянутим.

Про можливість оспорення в суді рішень страховика, в тому числі про виплату страхового відшкодування, зазначено в п. 36.7 вказаної статті цього Закону.

Крім цього, на час подання ОСОБА_1 12 грудня 2014 року заяви про виплату страхового відшкодування в розмірі 19 173 грн 29 коп. ремонт належного позивачу автомобіля ще не був закінчений, отже сама по собі така заява не може свідчити про погодження нею із страховиком остаточної суми страхового відшкодування в такому розмірі та неможливість його перегляду в залежності від вартості відновлювального ремонту.

Вартість відновлювального ремонту в сумі 23 177 грн 41 коп. страховиком не оспорюється, що вбачається з долученого до справи складеного ним на адресу позивача листа (а. с. 93).

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду першої інстанції в незміненій рішенням апеляційного суду частині, а також рішення апеляційного суду ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні, вони не спростовують наведеного і зроблених в оскаржуваних рішеннях висновків.

Враховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення касаційної скарги і залишення судових рішень без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Ніколаєва Вадима Володимировича, який діє від імені приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», відхилити.

Заочне рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 16 березня 2015 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 10 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Наумчук
Судді:В.О. Кузнєцов Г.І. Мостова