Провадження №2/760/6310/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Носачова А.К.

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про стягнення коштів в порядку регресу, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача кошти в порядку регресу в розмірі 5125 грн. 83 коп.

Посилається в позові на те, що між ним та ОСОБА_2 був укладений Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АС/3084319 від 20 червня 2013 року - автомобіля «Toyota» з державним номером НОМЕР_1 у період з 20 червня 2013 року по 19 червня 2014 року.

17 вересня 2013 року в м. Києві по пр.-ту Повітрофлотському, 59 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю відповідача, який керував автомобілем «Toyota», д.н. НОМЕР_1, та автомобілем «Toyota», д.н.НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2013 року винним у даній ДТП був визнаний відповідач.

У зв'язку з зазначеними подіями на підставі довідки ВДАІ, звіту, акту про настання страхового випадку №13571 від 07 травня 2014 року, та заяви на виплату страхового відшкодування, позивачем було виплачено на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 4 825 грн. 82 коп.

Таким чином, страхова компанія понесла витрати по відшкодуванню страхових витрат в сумі 4 825 грн. 82 коп. та проведення авто-товарознавчої експертизи у розмірі 300 грн. 00 коп. ,а всього на суму 5 125 грн. 82 коп.

В порушення умов договору відповідач не повідомив позивача про настання страхової події протягом трьох робочих днів, а також не перевірив і не забезпечив технічно справний стан транспортного засобу, а тому після виплати страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, зі змісту якої вбачається, що представник позивача позов підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу у його відсутності.

Відповідач в судове засідання тричі не з'являвся, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Судові повістки на його адресу поверталися до суду без вручення з відмітками поштового відділення про повернення в зв»язку з закінченням терміну зберігання.

Виходячи з цього, на підставі ч.2 ст.77 ЦПК України суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним, а його неявку в судове засідання без поважних причин.

Виходячи з цих обставин суд вважає за можливе розглядати справу в відсутності відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.979 ЦК України та ст.16 Закону України «Про страхування» за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Судом встановлено, що 20 червня 2013 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АС/3084319, оформлений Полісом АС/3084913.

Умовами договору була застрахована цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля «Toyota», д.н. НОМЕР_1, строком дії з 20 червня 2013 року по 19 червня 2014 року.

17 вересня 2013 року в м. Києві по пр.-т. Повітрофлотському, 59 мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій сталося зіткнення автомобіля «Toyota» д.н. НОМЕР_1, під керуванням відповідача, та автомобіля «Toyota», д.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 Б2 №293401.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2013 року винним у даній дорожньо-транспортній пригоді визнано відповідача та піддано адміністративному стягненню в вигляді штрафу в розмірі 340, 00гр.

/ а.с. 6; 9; 34 /

Відповідно до ч.ч.3 та 4 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

В п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року « Про судове рішення у цивільній справі» роз»яснено, що підповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов'язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Таким чином, вина відповідача в дорожньо-транспортній пригоді за наявності вище приведеної постанови суду, доказуванню не підлягає.

Платіжними дорученнями №№ 3094 від 19.05.2014 року та 5750 від 19 серпня 2014 року позивачем на підставі довідки ВДАІ, Звіту № 1824 з оцінки транспортного засобу від 09.12.2013 року, Акту про настання страхового випадку №13571 від 07 травня 2014 року та заяви на виплату страхового відшкодування було виплачено на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 4 825 грн. 82 коп.

/а. с. 10 - 22 ; 25 - 26; 3 1- 32/

Відповідно до п.1 ч.1 ст.989 ЦК України стсрахувальник зобов»язаний повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, встановлений договором.

Підпунктом 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено обов'язок водія транспортного засобу, причетного до такої пригоди, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

Судом встановлено, що дані вимоги закону відповідачем виконані не були.

Дані обставини підтверджуються заявою відповідача до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» від 06 лютого 2014 року, з якої вбачається, що відповідач дану обставину визнав. Підтвердив, що не повідомив страхову компанію про дорожньо-транспортну пригоду, так як не мав на це часу.

/ а.с. 31 /

Згідно п. 38.1.1 ст. 38 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у пп.33.1.2 п.33.1 ст.33 цього Закону.

Виходячи з викладеного вище, неповідомлення відповідача про дорожньо-транспортну пригоду, вимоги позивача є обгрунтованими.

Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 08 липня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» з винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються у цих межах.

Отже, відповідно до чинного законодавства, реалізація страховиком права регресної вимоги можлива тільки після виплати страховиком страхового відшкодування та одержання його страхувальником (правонаступником страхувальника або особою, визначеною умовами договору страхування).

Позивач надав суду підтвердження здійснення виплати страхового відшкодування особі, яка постраждала в дорожньо-транспортній пригоді, а отже, права вимоги до відповідача.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів висновків експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Таким чином, законодавством України кожній особі гарантовано та закріплено право на судовий захист своїх прав та вільний вибір способів такого захисту.

Відповідач, не отримуючи судові повістки, не з»явившись до суду, своїм правом не скористався, проти вимог позивача заперечень не подав, доказів у підтвердження звернення до позивача з повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду не надав.

За таких обставин суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15,16, ч.1 ст.979,ч.1 ст.989 ЦК України, ст.ст.6, п.п.22.1 ст.22, п.33.1.4.ст.33, п.38.1.1. ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 3, 4, 10-11, 57-61, 88, 169, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» кошти в порядку регресу в розмірі 5 125 грн. 83 коп. та судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя