Справа № 473/4205/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"13" листопада 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Вуїва О.В., при секретарі Заблоцькій М.М.,

за участю: представника заявниці ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_3, про встановлення факту проживання особи у певному місці,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання особи в певному місці в якій вказувала, що 27 жовтня 2006 року помер її батько ОСОБА_4

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку №27 по вул. Ціолковського в м. Вознесенську, який успадкувала мати заявниці ОСОБА_5

15 травня 2013 року ОСОБА_5 померла.

Після її смерті залишилося двоє спадкоємців першої черги за законом ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Остання є єдиним спадкоємцем, яка належним чином прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори.

Проте, оскільки на момент смерті спадкодавця за місцем її останнього проживання також згідно даних будинкової книги з 1979 року зареєстрований інший спадкоємець за законом ОСОБА_3, а тому ОСОБА_2 позбавлена можливості в нотаріальному порядку підтвердити та посвідчити свої спадкові права на все спадкове майно без урахування частки іншого спадкоємця, який фактично спадщину не прийняв.

Зокрема ОСОБА_3 не був зареєстрованим, фактично не проживав зі спадкодавцем на час її смерті, не подавав заяв про прийняття спадщини, не є особою, яка вважається такою, що автоматично прийняла спадщину без вчинення додаткових дій, на спадкове майно не претендує, а навпаки відмовився від спадщини, а тому заявниця просила встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 з 1993 по 2015 роки на території ОСОБА_6 Федерації за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні, яке проводилося без особистої участі заявниці, її представник ОСОБА_1 заяву про встановлення факту проживання особи у певному місці підтримав.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, направивши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви ОСОБА_2 не заперечує.

Оскільки матеріали містять всі необхідні відомості про обставини справи, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі заявниці та заінтересованої особи.

Заслухавши пояснення представника заявниці ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Зокрема судом встановлено, що 15 травня 2013 року померла мати заявниці ОСОБА_5

Після її смерті відкрилася спадщина на яку претендує заявниця.

Остання належним чином прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори.

Проте під час оформлення ОСОБА_2 спадщини було з'ясовано, що за останнім місцем проживання спадкодавця на час відкриття спадщини (згідно будинкової книги) з 1979 року зареєстрований інший спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_3, внаслідок чого заявниця позбавлена можливості в нотаріальному порядку підтвердити та посвідчити свої спадкові права на все спадкове майно без урахування частки іншого спадкоємця, який фактично спадщину не прийняв.

Згідно ч. 1 ст. 234 ЦПК України, п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів.

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч. 1 ст. 256 ЦПК України та не є вичерпним.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

З наявних в матеріалах справи письмових доказів встановлено наступне:

-з копії паспорта ОСОБА_3 - що він є громадянином ОСОБА_6 Федерації та з 08 вересня 1993 року по теперішній час зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1;

-з довідок МБУ м. Магадан «Горжилсервис» від 26 лютого 2010 року та від 05 червня 2015 року що ОСОБА_3 з 08 вересня 1993 року по дату видачі довідок постійно проживав разом з сім'єю в АДРЕСА_2;

-з копії нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_3 від 01 квітня 2010 року (в якій зазначено місце його мешкання за адресою: в АДРЕСА_2) що останній не приймав спадщину після смерті батька ОСОБА_4 та на неї не претендує;

-з нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_3 від 19 червня 2015 року (в якій зазначено місце його мешкання за адресою: в АДРЕСА_2) що останній не приймав спадщину після смерті батька ОСОБА_4, а також матері ОСОБА_5 та на неї не претендує;

-з особистої заяви ОСОБА_3 від 02 листопада 2015 року (в якій зазначено місце його мешкання за адресою: в АДРЕСА_2) що останній не приймав спадщину після смерті батька ОСОБА_4, а також матері ОСОБА_5 та на неї не претендує, вважає заявницю єдиною спадкоємицею, яка має право на спадщину;

-з довідки Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 05 листопада 2015 року слідує, що інші особи, крім ОСОБА_2, не подавали заяв про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_3 дійсно з 1993 по 2015 роки постійно мешкав на території ОСОБА_6 Федерації, встановлення такого факту необхідне заявниці для належного оформлення спадщини, матеріали справи вказують на відсутність спору про право.

За такого суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209, 212, 213, 214, 215, 256-259 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_3, про встановлення факту проживання особи у певному місці задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянин ОСОБА_6 Федерації з 08 вересня 1993 року по 2015 рік постійно проживав за адресою: ОСОБА_6 Федерація, АДРЕСА_3.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В. Вуїв