Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.11.15 р. м. Лисичанськ

Лисичанській міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Фастовця В.М.

при секретарі Гавриленко В.В.,.

з участю представників

позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2,

відповідача Торбенка Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Лисичанської міської ради Луганської області про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання до вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, в якому просив визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо не розгляду по суті заяви позивача (вх. №Ч-391 від 20.07.2015 р.) щодо надання дозволу на розстрочення сплати грошових коштів (орендної плати) за договором оренди землі від 05.01.2015 р., а саме: договір оренди землі від 05.01.2015 р., що розташована за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, АДРЕСА_1 (кадастровий номер: НОМЕР_1) за фактичне користування земельною ділянкою в період часу з 01.07.2013 р. по 01.01.2015 р. в розмірі 16477,85 грн. та договір оренди землі від 05.01.2015 р., що розташована за адресою: Луганська обл., АДРЕСА_2 (кадастровий номер: НОМЕР_2) за фактичне користування земельною ділянкою в період часу з 03.02.2014 р. по 01.01.2015 р. в розмірі 61796,59 грн., відповідно до наданих ним графіків та зобов'язати відповідача розглянути на сесії Лисичанської міської ради Луганської області по суті вищезазначену заяву.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Доповнив, що позивач фактично користувався вказаними ділянками, але договори ще не укладені внаслідок відсутності згоди по пункту сплати грошових коштів за час фактичного користування земельними ділянками.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги та пояснення ОСОБА_1 підтримав.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, оскільки відповідач не має права на розстрочення орендної плати, як податку на землю.

У судовому засіданні досліджені докази: копії договорів оренди землі від 05.01.2015 р.; копія заяви від 20.07.2015 р. №Ч-391; копія графіку сплати грошових коштів за фактичне користування земельними ділянками; копія відповіді Лисичанської міської ради від 05.08.2015 р.; копія листа ДПІ у м. Лисичанську від 27.07.2015 р.; копія листа Управління Держгеокадастру у м. Лисичанську від 05.11.2015 р.; розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку; копія виписок із рішень Лисичанської міської ради шостого скликання від 25.12.2014 р.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Лисичанської міської ради №77/1233 від 25 грудня 2014 р. між позивачем та відповідачем проводяться заходи щодо укладання договорів оренди земельних ділянок, розташованих за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, АДРЕСА_1 (кадастровий номер: НОМЕР_1) та Луганська обл., АДРЕСА_2 (кадастровий номер: НОМЕР_2).

Абзацами другими п.13 проектів договорів оренди передбачено, що сторони на підставі ст.631 ЦК України поширюють дію договорів на правовідносини, що виникли до їх укладення, а саме встановлений розмір орендної плати за час фактичного використання земельних ділянок позивачем з 01 липня 2013 р..

У зв'язку із не погодженням позивача з цією умовою проектів, 20 липня 2015 р. він звернувся до відповідача із заявою за вх. №Ч-391, в якій просив надати на сесії Лисичанської міської ради дозвіл на розстрочення сплати зазначених у проектах сум.

05 серпня 2015 р. відповідачем була надана відповідь №366-Ч-391/2-04 на заяву позивача, якою йому було відмовлено у розгляді питання щодо розстрочення, оскільки прерогатива прийняття рішень щодо розстрочки грошових зобов'язань з плати за землю відноситься виключно до органів доходів і зборів за місцем обліку такого грошового зобов'язання.

Згідно ст.21 ч.1-3 Закону України "Про оренду землі" об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права

оренди, якщо інше не встановлено законом.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до ст.269 п.п.1.2 і ст.270 п.п.270.1.1 Податкового Кодексу України (далі ПК України) платниками земельного податку є землекористувачі, а об'єктами - земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

На підставі ст.287 п.287.1 ПК України землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права користування земельною ділянкою. У разі припинення права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Ст.288 п.288.1 абз.1, п.п.288.2, 288.3, 288.4 ПК України передбачає, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Згідно ст.182 ч.1 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст.17 Закону "Про оренду землі" об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права

оренди, якщо інше не встановлено законом.

Ст.125 ЗК України передбачає, що право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Керуючись ст.638 ч.1 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

З аналізу наведених норм вбачається, що договір оренди є вчиненим і укладеним тільки після погодження сторонами всіх його істотних умов та державної реєстрації права оренди. З моменту ж цієї реєстрації у орендаря виникає право користування земельною ділянкою.

Зі змісту ст.21 Закону України "Про оренду землі" витікає міжгалузева правова природа орендної плати за користування землями комунальної власності, яка одночасно є елементом приватних договірних цивільно-правових відносин і податковим зобов'язанням її платника у публічних відносинах оподаткування.

Також, виходячи з положень ст.288 ПК України, нарахування орендної плати здійснюється тільки після укладення договору оренди земельної ділянки та реєстрації права на оренду, у той час як договори оренди між сторонами у справі не укладені, а право оренди позивача не зареєстроване.

Таким чином, визначені у абз.2 п.13 проектів договорів землі суми за період фактичного користування позивачем земельними ділянками до укладання договорів оренди не можуть бути орендною платою, а тому контролюючі сплату податків органи не є компетентними органами щодо розстрочена сум, вказаних у абз.2 п.13 проектів договорів оренди земельних ділянок.

Разом з цим, робота з укладання договорів згідно п.7 рішення №77/1233 від 25.12.2014 р. відповідачем була покладена на управління власності Лисичанської міської ради.

Тому підстави для зобов'язання вирішення питання щодо розстрочення вказаних у абз.2 п.13 проектів договорів сум саме на сесії Лисичанської міської ради відсутні, і позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Що стосується вимог про визнання бездіяльності відповідача незаконною, то такий спосіб захисту порушеного права не притаманний цивільному праву, а тому суд відмовляє у задоволенні і цих позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш І В:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Лисичанської міської ради Луганської області про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання до вчинення певних дій відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання до Лисичанського міського суду апеляційної скарги у 10-тиденний строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя: