АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 538/255/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3621/15Головуючий у 1-й інстанції Хоменко О.А. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Прядкіної О.В.,

Суддів: Обідіної О.І., Пікуля В.П.,

При секретарі: Лимар О.М.,

За участі: представника відповідача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 07 серпня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_4 до обласної інформаційно-рекламної газети "Лохвицький край" в особі засновника ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом. Посилався на те, що 8 січня 2015р. в обласній інформаційно-рекламній газеті «Лохвицький край» в НОМЕР_1 надрукована стаття під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1», яка містить образливі для позивача фрази такого змісту: «Так. Це рідна сестра ОСОБА_4, або як кажуть, «два сапога - пара» Вони, мабуть, кінчали одні курси по навиках брехні.»

Просив визнати вказану інформацію недостовірною, такою, що принижують честь, гідність та ділову репутацію. Зобов'язати ОСОБА_6, ОСОБА_3 спростувати недостовірну інформацію, шляхом опублікування резолютивної частини рішення суду в Обласній інформаційно-рекламній газеті «Лохвицький край» в 10-ти денний термін з дня набрання рішенням суду законної сили, зобов'язати обласну інформаційно-рекламну газету «Лохвицький рай» надрукувати спростування недостовірної інформації, шляхом опублікування резолютивної частини рішення суду у 20-ти денний термін з дня набрання рішенням суду законної сили, тим самим шрифтом, на тому ж місці шпальти газети під рубрикою «Спростування» та стягнути на користь позивача солідарно з відповідачів у відшкодування завданої йому моральної шкоди 20 000 грн. та судові витрати.

Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 07 серпня 2015 року в позові ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення оскаржив ОСОБА_4, який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку, про відхилення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 08 січня 2015 року в обласній інформаційно-рекламній газеті «Лохвицький край», випуск НОМЕР_1 була розміщена стаття ОСОБА_6 «ІНФОРМАЦІЯ_1», в якій опубліковані цитати зі слів ОСОБА_3 «Так. Це рідна сестра ОСОБА_4, або як кажуть, «два сапога - пара» Вони, мабуть, кінчали одні курси по навиках брехні…».

Позивач ОСОБА_4 вважає вказану інформацію недостовірною та такою, що порочить його честь, гідність та діловій репутацію.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог районний суд виходив з того, що вимоги є безпідставними, оскільки цитати ОСОБА_3 в статті ОСОБА_6 «ІНФОРМАЦІЯ_1» є оціночними судженнями, думками, переконаннями, які виражені відповідачем та не можуть бути предметом судового захисту.

Відповідно до ст. ст. 94, 277 ЦК України, ч. 4 ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод кожному гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності, честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Обґрунтовуючи підстави позову, ОСОБА_4 посилався на те, що вказана вище стаття містить недостовірну інформацію, має негативний характер, та принижує честь, гідність та ділову репутацію.

За змістом ч. 3 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності).

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Згідно з частинами 1, 2 статті 30 Закону України "Про інформацію" від 02 жовтня 1992 року № 2657-XII ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їхньої відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції.

Крім того, зі змісту відомостей, опублікованих ОСОБА_6 в обласній інформаційно-рекламній газеті «Лохвицький край» вбачається, що ОСОБА_3 висловлює свої оціночні судження з приводу проведеної розмови між ОСОБА_7 та ОСОБА_8, застосовуючи при цьому прислів'я.

Отже, як вірно зазначив районний суд, фразеологізми ОСОБА_3 є оціночним судженням.

Крім того, позивачем відповідно до положень ст.ст.10,60 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів про те, що опублікована інформація порочить його честь, гідність та ділову репутацію та спричинила завдання моральної шкоди, яку позивач оцінив у 20 тис. грн.

ОСОБА_4, як міський голова та депутат є публічною особою, а тому підлягає ретельному громадському контролю і потенційно може зазнати гострої та сильної громадської критики та оцінки у засобах масової інформації, у зв'язку з цим межа допустимої критики щодо такої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми процесуального та матеріального права.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303,307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 07 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом 20 днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

СУДДІ:

/ Підписи /

З оригіналом згідно :