Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/3590/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Скрипник О.Г.
Доповідач - Кабанченко О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Рубан С.М.,

Желепи О.В.

при секретарі - Осмолович В.С

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07 листопада 2014 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодор), Служби автомобільних доріг у Житомирській області, Дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 7 листопада 2014 року частково задоволено позов ОСОБА_2 до Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодор), Служби автомобільних доріг у Житомирській області, ДП «Житомирський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» про відшкодування майнової та моральної.

Стягнуто з ДП «Житомирський облавтодор» ВАТ ДАК Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_2 102 243 грн. 80 коп.

Стягнуто з ДП «Житомирський облавтодор» ВАТ ДАК Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_2 1012 грн. 31 коп. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ДП «Житомирський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» просить скасувати рішення суду, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, не відповідає обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд не взяв до уваги той факт, що в справівідсутній акт обстеження транспортного засобу «Форд» р.н. НОМЕР_1, складений працівниками ВДАІ відразу після виникнення ДТП, яка сталася 12 квітня 2013 року, а наявне в справі експертне дослідження проводилося в серпні 2013 року. Вважає, що висновок експертного дослідження №12080, який взяв до уваги суд, не є належним доказом у справі, оскільки в ньому нарахована вартість відновлювального ремонту без урахування зносу, як це передбачено Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність». Суд відмовив у задоволенні клопотання про призначення судової автотехнічної та товарознавчої експертизи, у допиті в якості спеціаліста експерта ОСОБА_3, який складав висновок № 12080. Вказує також на те, що ДП «Житомирський облавтодор» не одержує бюджетних коштів для проведення робіт з поточного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг, а здійснює виконання даних робіт за укладеними договорами (контрактами), отже і відповідальність ДП «Житомирський облавтодор» несе лише за невиконання або неналежне виконання умов укладених договорів (контрактів).

У судовому засіданні апеляційного суду представники позивача та Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодор) заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

ДП «Житомирський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», Служба автомобільних доріг у Житомирській області своїх представників для участі в розгляді справи не направили, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому процесуальним законом порядку, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 12 квітня 2013 року о 14-10 год., керуючи автомобілем «Форд», р.н. НОМЕР_1, на 181км.+500м автодороги Київ-Чоп наїхав на вибоїну на проїзній частині, і його автомобіль відкинуло на колесовідбій, внаслідок чого автомобіль «Форд», р.н. НОМЕР_1, отримав пошкодження.

Зазначені обставини встановлені постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 26 липня 2013 року, якою провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КпАП України було закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 12 серпня 2013 року за наслідками розгляду адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Червоноармійського районного суду Житомирської області від 03 червня 2013 року було встановлено, що є наявний причинний зв'язок між невиконанням ОСОБА_4 своїх посадових обов'язків, як особи яка є відповідальною за утримання автодороги Київ-Чоп (151км.-183км.), та настанням аварійної ситуації і пошкодженням автомобіля «Форд», р.н. НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_2

ОСОБА_4 є працівником ДП «Житомирський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» (майстер філії Житомирської ДЕД №4), на час ДТП перебував у трудових відносинах із зазначеною юридичною особою.

Відповідно до висновку №12080 від 06 серпня 2013 року експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості майнової шкоди вартість матеріального збитку, завданого автомобілю «Форд», р.н. НОМЕР_1, на дату оцінки складає 97 996,49 грн.

Крім того, позивачем були понесені витрати на проведення дослідження у розмірі 1 300 грн., оплачені послуги евакуатора у розмірі 1 695 грн. та послуги по доставці автомобіля до місця проведення оцінки у розмірі 240 грн.

Також судом встановлено, що 13 лютого 2012 року між Службою автомобільних доріг у Житомирській області та ДП «Житомирський «облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» було укладено договір №4 про закупівлю послуг з експлуатації утримання автомобільних доріг державного та місцевого значення загального користування Житомирської області протяжністю 8523 км., відповідно до умов якого ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України», як підрядник, зобов'язався у 2012 році, а на підставі додаткової угоди №1/94 від 26 грудня 2012 року і у 2013 році, надати Службі автомобільних доріг у Житомирській області, як замовнику, послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного та місцевого значення загального користування Житомирської області протяжністю 8523 км. в межах виділених фінансових ресурсів згідно з вимогами діючих нормативно-правових актів, зокрема «Технічних правил ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування України», «Класифікації робіт з ремонтів автомобільних доріг загального користування», «Класифікації робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування», а замовник - прийняти і оплатити послуги.

У грудні 2013 року позивач звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилався на наведені обставини, просив ухвалити рішення, яким стягнути на його користь з відповідачів солідарно завдану пошкодженням належного йому автомобіля майнову шкоду у розмірі 101 231,49 грн. та 6 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Відповідачі позов не визнали, їх представники зазначали, що постанови судів в адміністративних справах, на які посилався позивач в обґрунтування позовних вимог, є необ'єктивними, їм необхідно надавати оцінку у сукупності з іншими доказами у справі; розмір майнової шкоди, про стягнення якої заявлені позивні вимоги, є завищеним, оскільки висновок №12080 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості майнової шкоди є неповним і таким, що складений із порушенням вимог нормативних документів, а тому викликає сумнів в його правильності.

Рішенням суду у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди відмовлено і в цій частині рішення сторонами не оскаржується.

Задовольняючи позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди та покладаючи обов'язок по її відшкодуванню на ДП «Житомирський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», суд першої інстанції виходив з того, що така шкода була завдана позивачу з вини працівника ДП «Житомирський облавтодор» у зв'язку з невиконанням ним своїх посадових обов'язків.

Такий висновок суду ґрунтується на встановлених судом обставинах справи, положеннях ст. ст. 1166, 1172 ЦК України, ст. 61 ЦПК України.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду, вважає, що він відповідає обставинам справи, наданим сторонами доказам та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не взяв до уваги вину позивача та той факт, що він, обравши відповідну швидкість руху, мав можливість вчасно виявити перешкоду на дорозі та зупинити транспортний засіб, проте в порушення п. 12.2, п. 12.3, п. 2.3 Правил дорожнього руху не зробив цього, судова колегія відхиляє, зважаючи на те, що постановою суду від 26 липня 2013 року було закрите провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КпАП України у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, інші адміністративні справи відносно позивача не розглядались, отже посилання в скарзі на те, що позивачем були допущені порушення Правил дорожнього руху, які призвели до ДТП та пошкодження його майна, є припущеннями, на яких відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України не може ґрунтуватись доказування.

Не погоджується судова колегія і з доводами скарги про те, що позивач не довів, що його автомобіль отримав пошкодження, зазначені у висновку №12080 від 06 серпня 2013 року автотоварознавчого дослідження, саме у ДТП 12 квітня 2013 року, оскільки у вказаному висновку досліджувались та оцінювались пошкодження автомобілю позивача, які зазначені і у довідці, складеній працівниками ДАІ на місці ДТП. (а.с. 8 зв.).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що висновок №12080 від 06 серпня 2013 року експертного автотоварознавчого дослідження не є належним доказом у справі, а клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи було відхилене судом першої інстанції, не є підставою для скасування рішення суду, оскільки доказів на спростування вказаного висновку відповідачем не надавалось, клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи апеляційна скарга не містить, а відповідно до положень ст. ст. 143, 145 ЦПК України така експертиза може бути призначена судом лише за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Не погоджується судова колегія і з доводами скарги про те, що суд повинен був вирішити питання про повернення залишків знищеного автомобіля ДП «Житомирський облавтодор», оскільки діючим законодавством (ст. 1192 ЦК України) такого обов'язку суду не передбачено, суд повинен лише обговорити таке питання. При цьому з матеріалів справи та апеляційної скарги не вбачається, що відповідачем ДП «Житомирський облавтодор» висловлювався намір отримати після відшкодування шкоди залишки автомобілю позивача.

Судова колегія відхиляє доводи скарги про те, що суд безпідставно задовольнив вимоги позивача про стягнення 1 300 грн., що були сплачені ним за проведення автотоварознавчого дослідження, та 1 935 грн., витрачені у зв'язку з необхідністю транспортування автомобілю, оскільки дані збитки позивача пов'язані із пошкодженням його позивача та підлягають відшкодуванню, враховуючи положення ст. 22 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом невірно було застосовано норми матеріального права - Законів України «Про дорожній рух», «Про автомобільні дороги України», якими відповідальність за відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування покладена на органи державного управління автомобільними дорогами загального користування, а ДП «Житомирський облавтодор» у відповідності до укладених ним і Службою автомобільних доріг у Житомирській області договорів взяло на себе обов'язок власними силами та засобами виконувати роботи, вид та обсяг яких визначений Службою автомобільних доріг у Житомирській області, судова колегія відхиляє, зважаючи на наступне.

Причину виникнення аварійної ситуації на автомобільній дорозі Київ-Чоп (151км.-183км.), внаслідок якої був пошкоджений автомобіль позивача, а саме невиконання своїх посадових обов'язків працівником ДП «Житомирський облавтодор» ОСОБА_4 - особою, відповідальною за утримання вказаної ділянки автодороги, встановлено постановою Апеляційного суду Житомирської області від 12 серпня 2013 року, яка набрала законної сили і відповідно до ст. 61 ч. 3, ч. 4 ЦК України є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань , чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. А відповідно до ст. 1172 ч. 1 ЦК України шкоду, завдану працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків шкоду відшкодовує особа, з якою працівник перебуває у трудових відносинах.

З огляду на наведене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: