Справа № 185/8505/15-ц
Провадження № 2/185/4523/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 листопада 2015 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Врони А.О., за участю секретаря - Мікаілова Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про надання житлового приміщення, -
05 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, в якому просить зобов'язати виконавчий комітет Павлоградської міської ради Дніпропетровської області видати ордер на вільне житлове приміщення - квартиру в гуртожитку по АДРЕСА_1, у разі неможливості надати таке вільне приміщення, надати у користування службове житлове приміщення.
Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 з 19 червня 1997 року прийнята на роботу двірником в Державне комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства», яке з 30 липня 2010 року було перереєстровано в Комунальне підприємство «Павлограджитлосервіс» і працює на даному підприємстві по теперішній час, неодноразово у 2012,2013, 2014 роках зверталась за місцем своєї роботи, до виконкому Павлоградської міської ради з питання надання службового житла. У березні 2014 року виконком прийняв рішення надати житлову площу у гуртожитку. З 16 травня 2014 року зареєстрована АДРЕСА_1. В кімнаті у гуртожитку, як виявилось, проживає інша особа ОСОБА_2 більше 20 років разом з донькою. Таким чином, реєстрація в гуртожитку носила формальний характер, фактично не надано житлову площу для проживання. Відповідач не вирішує питання щодо права проживання у гуртожитку, а формально здійснив прописку в гуртожитку, щоб поставити в загальну чергу на отримання квартири, не враховуючи вік позивача, тривалу праці в комунальній службі, відсутність у позивача будь-якого житла. В зв'язку з порушенням своїх прав на житло, ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду за захистом свого права.
Позивач, представник позивача у судове засідання не з'явились, представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що місце проживання ОСОБА_1, ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1.
Згідно копії поквартирної картки ОСОБА_1 надано в користування житлову площу 6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1
Згідно з ст. 47 Конституції України та ст. 9 Житлового кодексу Української РСР, ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням.
Відповідно до ч.1 ст.47, ч.1 ст.48 ЖК Української РСР норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. Жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України.
Стаття 6 ЖК Української РСР встановлює, що жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків.
Згідно приписів ч.1 ст.129 ЖК Української РСР на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.
Відповідно до частин 1,2 ст.58 ЖК Української РСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.
Однак, як пояснили позивач, представник позивача в судовому засіданні ОСОБА_1 не отримувала ордер на жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1, в кімнаті за вказаною адресою проживає ОСОБА_2 з донькою.
Таким чином, суд вважає за необхідне зобов'язати виконавчий комітет Павлоградської міської ради Дніпропетровської області видати ОСОБА_1 ордер на вільне житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1.
Згідно з ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частина 2 ст.16 ЦК України визначає способи захисту цивільних прав та інтересів та передбачає, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Однак позивач в позовних вимогах не вказує конкретний спосіб захисту своїх прав, а просить зобов'язати відповідача вчинити певні дії з умовою, що не передбачено законом, тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.
Керуючись ст.ст.10,11,209,212,214-215,218,224-232 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про надання житлового приміщення - задовольнити частково.
Зобов'язати виконавчий комітет Павлоградської міської ради Дніпропетровської області видати ОСОБА_1 ордер на вільне житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.
Суддя А. О. Врона