Справа № 214/4986/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 листопада 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Євтушенка О.І.,

при секретарі - Латкіній О.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, яка також діє в інтересах ОСОБА_7, треті особи: Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради м. Кривий Ріг, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривий Ріг про припинення права користування житловим приміщенням та виселення без надання іншого житла, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд припинити право на користування квартирою АДРЕСА_1 відповідачам ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та малолітньому ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та виселити вказаних відповідачів з квартири АДРЕСА_1 без надання їм іншого жилого приміщення. Зобов'язати відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_6 надати їй, ОСОБА_5 ключі від замків вхідних дверей до квартири 154 та приміщення перегородки між квартирами 154 та 155 будинку АДРЕСА_1. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що у 1980 році її мати ОСОБА_8 отримала трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, на сім'ю у складі ОСОБА_8, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які на той час проживали однією сім'єю з ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_7, від спільного проживання ОСОБА_8 з ОСОБА_12, народився ОСОБА_13, який був також зареєстрований в вказаній квартирі. В 1993 році ОСОБА_8 та ОСОБА_12 зареєстрували шлюб, після якого ОСОБА_8 змінила прізвище на ОСОБА_8, а ІНФОРМАЦІЯ_8 від шлюбу народився ОСОБА_11 В листопаді 1998 року вона, ОСОБА_5, разом з своїм чоловіком ОСОБА_12, матір'ю ОСОБА_15, синами ОСОБА_13 та ОСОБА_11 переїхали проживати в будинок в с. Дудкін Гай, Новосанжарського району, Полтавської області, який достався в спадок ОСОБА_12 В квартирі АДРЕСА_1, залишились проживати ОСОБА_11, ОСОБА_10 Вона постійно приїжджала в квартиру та проживала в ній деякий час. ІНФОРМАЦІЯ_9 помер ОСОБА_12, а ОСОБА_15, сильно хворіла та потребувала догляду. Вона продовжувала доглядати за своєю матір'ю ОСОБА_15 та періодично навіщувала своїх дітей у вказаній квартирі. В 2001 році в селище переїхав ОСОБА_11, в квартирі залишився проживати ОСОБА_10 В літку 2006 року ОСОБА_10, згідно усної домовленості з ОСОБА_16 та її фактичним чоловіком ОСОБА_17, без її дозволу та інших членів сім'ї, зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1, дозволив квартирантам проживати в квартирі за вказаною адресою. ІНФОРМАЦІЯ_10 померла ОСОБА_15 і вона з своїми дітьми планувала переїхати на постійне місце проживання до квартири за адресою: АДРЕСА_1. Однак в листопаді 2010 року від ОСОБА_10, який приїхав до родини в с. Дудкін Гай, їй стало відомо, що двері в квартиру ніхто не відчиняє, а квартиранти ОСОБА_16 та ОСОБА_17 уникають зустрічі з останнім, які і в подальшому уникали зустрічі і з нею, коли вона намагалась їх виселити. Згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 10 грудня 2010 року ОСОБА_16 була визнана членом сім'ї ОСОБА_5 та її зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1, а заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21 січні 2011 року ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_11 визнано такими, що втратили право на користування вказаною квартирою. ІНФОРМАЦІЯ_11 помер ОСОБА_10 Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу суду від 17 листопада 2011 року скасовано заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21 січні 2011 року по справі за позовом ОСОБА_16 до ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_11, ОСОБА_10 про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, яким останні визнанні такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а 07 листопада 2013 року позовну заяву ОСОБА_16 по зазначеній справі залишено без розгляду у зв'язку з заявою представника позивача. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2012 року скасовано рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 10 грудні 2010 року, яким ОСОБА_16 була визнана членом сім'ї ОСОБА_5, та ухвалено нове рішення яким у задоволенні позову ОСОБА_16 до виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу, КП ЖЕО №35 про визнання членом сім'ї наймача відмовлено. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу суду від 30 листопада 2011 року, яке ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2014 року залишено без змін, визнано свідоцтво про право власності на житло на ім'я ОСОБА_16 № С-34 від 28.02.2011 року, виданого згідно з розпорядженням Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької місткої ради «С-33 від 23 лютого 2011 року, на квартиру АДРЕСА_1 недійсним. Визнано договір купівлі-продажу квартири ВРІ № 2727715 від 11.03.2011 року, зареєстрований державним нотаріусом другої Криворізької нотаріальної контори Криворізького міського нотаріального округу Тімошиню О.В. (реєстраційний номер 2-887), згідно якого ОСОБА_16 продала ОСОБА_19 квартиру АДРЕСА_1 недійсним. На час розгляду справи рішенням суду від 30 листопада 2011 року виконано, вказана квартира повернута у комунальну власність. 22 грудня 2014 року вона, ОСОБА_5, зареєструвалась за адресою: АДРЕСА_1 та має намір проживати в вказаній квартирі. Але рідні ОСОБА_19 збудували між квартирами 153 та 154 цегляну перегородку з металевими дверима. Біля дверей перегородки знаходиться один дзвінок, на дзвінки у двері ніхто не відповідає, двері перегородки ніхто не відчиняє, чим чинять їй перешкоди у користуванні вказаною квартирою і звільнити квартиру не бажають. Згідно даних КП ЖЕО№35 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, з 22.12.2014 року по теперішній час; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та малолітній ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 08.05.2014 року по теперішній час. Під час перебування у власності ОСОБА_19 квартири АДРЕСА_1, остання надала дозвіл ОСОБА_2, ОСОБА_6 та їх малолітньому сину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєструватись та проживати у спірній квартирі, а тому вона вважає, що відповідачі можуть звільнити квартиру АДРЕСА_1 і з дозволу ОСОБА_19 проживати в квартирі АДРЕСА_7. 24 вересня 2015 року вона знову приїздила до м. Кривого Рогу з метою зустрітися з відповідачами, однак вказані вище двері перегородки між квартирами так ніхто і не відкрив. Крім того 24 вересня 2015 року вона уклала договір з ТОВ «Житлосервіс КР» про надання послуг з утримання будинків ї споруд та прибудинкових територій. Вважає, що відповідачі набули право користування вказаною спірною квартирою на підставі сервітуту, наданого їм як членам сім'ї ОСОБА_19, а оскільки обставини, що були підставою встановлення цього сервітуту припинилися, у зв'язку з втратою останньою права власності на спірну квартиру шляхом визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири ВРІ № 2727715 від 11.03.2011 року, отже і відповідачі, як особи відносно яких був встановлений цей сервітут, також втратили право користування спірною квартирою. Так як, відповідачі добровільно виселитися та знятися з реєстрації із спірної квартири не бажають, вона вимушена звернутися до суду з зазначеними вище позовними вимогами.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовільнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Крім того, представник позивача пояснив, що відповідачі чинять перешкоди у користуванні квартирою, яка є комунальною власністю, його довірителю, яка не має у власності свого житла. ОСОБА_16 набула право власності незаконно, а отже із втратою ОСОБА_19 права власності на спірну квартиру, відповідачі втратили і право користування цією квартирою.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_6, кожен окремо, заперечували проти позову та просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог, при цьому ОСОБА_6 пояснила, що вони намагалися врегулювати спір в досудовому порядку, оскільки вони понесли значні витрати при купівлі зазначеної квартири, зробили в ній ремонт, сплатили борги за комунальні послуги, ОСОБА_19 є її матір'ю, після того, як вона дізналась, що квартиру їй продано шахрайським шляхом у неї стався інсульт. ЇЇ мати дуже хвора і вона з дитиною не може проживати з нею в одній квартирі. Вони не чинять перешкод позивачу в користуванні спірною квартирою, вона постійно знаходиться вдома, квартира розташована на першому поверсі, позивач жодного разу не приходила та не дзвонила у двері, крім того на першому поверсі в їхньому домі знаходиться відділ міліції. ОСОБА_2 також пояснив, що він намагався врегулювати спір в досудовому порядку, виплативши позивачу 120 000 грн., за ці кошти можна придбати будинок в с. Дудкін Гай, однак представника позивача такі умови не влаштовують.

Суд дослідив матеріали справи:

- свідоцтво про народження ОСОБА_8, серії НОМЕР_1 виданого 12 вересня 1956 року, відповідно до змісту якого її матір'ю записана ОСОБА_15 (а.с. 4);

- свідоцтво про одруження, відповідно до якого 24.07.1971 року ОСОБА_20 уклав шлюб з ОСОБА_8, актовий запис №304, від 24 липня 1971 року, дружина після одруження змінила прізвище на ОСОБА_8 (а.с.5);

- свідоцтво про розірвання шлюбу між ОСОБА_20 та ОСОБА_8, актовий запис №529, від 13 жовтня 1977 року (а.с.6);

- договір найму житлового приміщення від 29.02.1990 року, укладений між житлово-комунальним відділом в особі начальника ЖЕК№20 ОСОБА_21 та ОСОБА_15, щодо оренди квартири АДРЕСА_1 (а.с.7-8 зі звороту);

- свідоцтво про укладення шлюбу, відповідно до якого 06 березня 1981 року ОСОБА_12 уклав шлюб з ОСОБА_8, актовий запис №183 від 06 березня 1981 року (а.с.9);

- свідоцтво про укладення шлюбу, відповідно до якого 12.08.1983 року ОСОБА_23 уклав шлюб з ОСОБА_15, актовий запис №718 (а.с.10);

- свідоцтво про смерть ОСОБА_12, померлогоІНФОРМАЦІЯ_9, актовий запис №21 (а.с.11);

- свідоцтво про смерть ОСОБА_15, померлої ІНФОРМАЦІЯ_10, актовий запис №22 (а.с.13);

- довідка про причину смерті ОСОБА_15 від 09 серпня 2010 року (а.с.13);

- довідка №461 від 23 жовтня 2014 року, згідно змісту якої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 проживає без реєстрації на території сільської ради в с. Новосанжарського району Полтавської області в житловому будинку, який належав ОСОБА_25 (а.с. 14);

- судовий наказ від 03 грудня 2088 року (а.с. 16);

- відомості про відрахування ОСОБА_8. (а.с. 17);

- рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 10 грудня 2010 року по справі №2-455/10 р., відповідно до змісту якого визнано ОСОБА_16 членом сім'ї наймача квартири АДРЕСА_1 в Саксаганському районі м. Кривого Рогу та зобов'язано КП ЖЕО №35 м. Кривого Рогу укласти договір найму житлового приміщення з ОСОБА_16 та зареєструвати її у квартирі АДРЕСА_1 (а.с.18 зі зворотом);

- заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21 січня 2010 року по справі №2-209/11 р., відповідно до якого ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_11, ОСОБА_10 визнано такими, що втратили право на користування житловим приміщенням у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.19, зі зворотом);

- свідоцтво про смерть ОСОБА_10, померлогоІНФОРМАЦІЯ_12, актовий запис №27 (а.с.20);

- ухвала Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17.11.2011 року, відповідно до якої заяву ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_11 про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21.01.2011 року скасовано та призначено справу до розгляду (а.с.21);

- рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2012 року, відповідно до якого рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14.12.2010 року скасовано та ухвалено нове. У задоволенні позову ОСОБА_16 до виконкому Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу, Комунального підприємства «Житлового-експлуатаційна організація №35» про визнання членом сім'ї наймача - відмовлено (а.с.22-24);

- ухвала Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 07.11.2013 року про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_16 до ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_11, ОСОБА_10 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Ухвала набрала законної сили 13.11.2013 року (а.с.25);

- рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 31 липня 2014 року, відповідно до якого визнано свідоцтво про право власності на житло на ім'я ОСОБА_16 № С-34 від 28.02.2011 року, виданого згідно з розпорядженням Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької місткої ради «С-33 від 23 лютого 2011 року, на квартиру АДРЕСА_1 недійсним. Визнано договір купівлі-продажу квартири ВРІ № 2727715 від 11.03.2011 року, зареєстрований державним нотаріусом другої Криворізької нотаріальної контори Криворізького міського нотаріального округу Тімошиню О.В. (реєстраційний номер 2-887), згідно якого ОСОБА_16 продала ОСОБА_19 квартиру АДРЕСА_1 недійсним (а.с. 26-28);

- ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2014 року, відповідно до якого рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 31 липня 2014 року залишено без змін (а.с. 31);

- довідка за адресою: АДРЕСА_1 станом на 19.01.2015 року зареєстровані: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, з 22.12.2014 року по теперішній час; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та малолітній ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 08.05.2014 року по теперішній час (а.с. 31);

- інформаційна довідка з Реєстру прав власності на нерухоме майно №17648375 від 11.02.2014 року, відповідно до якої квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_19 (а.с.32);

- витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власноті №34214215 від 26.02.2015 року, згідно змісту якого право власності ОСОБА_19 на квартиру АДРЕСА_1 припинено на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 31 липня 2014 року (а.с. 33);

- інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру права власності на нерухоме майно НОМЕР_2 від 06.07.2015 року, згідно якого квартира АДРЕСА_7 належить на праві власності ОСОБА_19 (а.с. 34);

- копія ідентифікаційного номеру ОСОБА_5 (а.с. 35);

- копія паспорту ОСОБА_5 (а.с. 36);

- договір №20/2033 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 24.09.2015 року укладений між ТОВ «Житлосервіс-КР» та ОСОБА_5 (а.с. );

Дослідивши матеріали справ, суд вважає їх належними та приймає їх.

Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, вислухавши пояснення сторін, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, мотивуючи своє рішення наступним чином.

Згідно змісту ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно ч.3, 4 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21 січня 2010 року, ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_11, ОСОБА_10 визнано такими, що втратили право на користування житловим приміщенням у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19).

В свою чергу, ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17.11.2011 року, заяву ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_11 про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21.01.2011 року скасовано та призначено справу до розгляду, під час якого ухвалою суду від 07.11.2013 року позовної заяву ОСОБА_16 до ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_11, ОСОБА_10 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням залишено без розгляду (а.с 21, 25).

Також встановлено, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 31 липня 2014 року, визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло на ім'я ОСОБА_16 № С-34 від 28.02.2011 року, виданого згідно з розпорядженням Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької місткої ради «С-33 від 23 лютого 2011 року, на квартиру АДРЕСА_1, та визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири ВРІ № 2727715 від 11.03.2011 року, зареєстрований державним нотаріусом другої Криворізької нотаріальної контори Криворізького міського нотаріального округу Тімошиню О.В. (реєстраційний номер 2-887), згідно якого ОСОБА_16 продала ОСОБА_19 квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 26-28).

Відповідно до змісту витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №34214215 від 26.02.2015 року, право власності ОСОБА_19 на квартиру АДРЕСА_1 припинено на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 31 липня 2014 року (а.с. 33).

Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що на час розгляду справи квартира АДРЕСА_1 перебуває у комунальній власності, що в судовому засіданні визнано позивачем та відповідачами, а також підтверджується змістом договору найму житлового приміщення від 29.02.1990 року, укладений між житлово-комунальним відділом в особі начальника ЖЕК№20 ОСОБА_21 та ОСОБА_15, щодо оренди квартири АДРЕСА_1 (а.с 4-5).

В свою чергу в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_19, після купівлі квартири АДРЕСА_1, право власності на яку вона в подальшому втратила, дала згоду та зареєструвала за вказаною адресою свою дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, чоловіка дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, які проживають за даною адресою, що в судовому засіданні визнано сторонами.

Відповідно до змісту довідки №373 від 19.01.2015 року в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, станом на 19.01.2015 року зареєстровані: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, з 22.12.2014 року по теперішній час; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 08.05.2014 року по теперішній час; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 08.05.2014 року по теперішній час; та малолітній ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 08.05.2014 року по теперішній час (а.с. 31).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. ст. 406 ЦК України, сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту, а відповідно до ч. 2 цієї статті, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Згідно роз'яснень, що містяться в п. 4 Постанові №2 Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 року, із змінами і доповненнями, згідно зі ст. 61 Житлового кодексу України житлово-експлуатаційна організація, а при її відсутності - підприємство, установа, організація як наймодавець можуть бути стороною в спорах, що виникають з договорів найму жилого приміщення. Вони вправі, зокрема, пред'являти позови про визнання наймача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розірвання договору найму жилого приміщення і виселення в зв'язку з систематичним порушенням правил співжиття, псуванням і руйнуванням жилих приміщень. Однак у справах із питань, віднесених до компетенції органів місцевого самоврядування чи місцевої державної адміністрації, або з питань управління житловим фондом, віднесених його власником або уповноваженим ним органом до свого відання згідно зі ст. 18 ЖК (наприклад, про визнання ордера недійсним, надання, бронювання або обмін жилого приміщення, визнання права на жиле приміщення крім випадків, коли в ньому проживають інші члени сім'ї наймача), належною стороною повинен бути відповідний орган чи власник житлового фонду.

Враховуючи, зазначені норми Закону та встановлені обставини, суд вважає, що оскільки відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_6, яка також діє в інтересах малолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, не є власниками спірної квартири АДРЕСА_1, за обставинами на які посилається позивач про втрату права користування відповідачами спірною квартирою у зв'язку з припиненням сервітуту, який також не є власником спірної квартири, а отже це свідчить про обрання позивачем неналежного відповідача по справі в частині вимог про втрату відповідачами права користвання спірною квартирою у зв'язку з втратою права власноті особою, членами сім'ї якої вони є.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову у в частині припинити право на користування відповідачами спірною квартирою та їх виселення без надання іншого жилого приміщення, оскільки даний позов пред'явлений до неналежного відповідача, так як належним співвідповідачем у справі має бути орган місцевого самоврядування, який є наймодавцем, власником житлового фонду, до якого входить спірна квартира АДРЕСА_1, і якому належить право вимоги про припинення сервітіту.

Разом з тим, що стосується позовних вимог про зобов'язання відповідачів надати позивачу ключі від замків вхідних дверей до квартири 154 та приміщення перегородки між квартирами 154 та 155 будинку АДРЕСА_1, суд також вважає, що данні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки такий спосіб захисту майнового права не визначений законом або договором, що не суперечить вимогам ст. 16 ЦК України.

Приймаючи зазначене рішення, суд також враховує, що позивачем не доведено порушення його права на користування квартирою 154 в буд. №12 по вул. Корнійчука в м. Кривому Розі, шляхом створення відповідачами перешкод в реалізації цього права позивачем.

Враховуючи вище викладене, суд зазначає, що позивач не позбавлений права повторно звернутися до суду з позовними вимогами до належного відповідача, враховуючи зазначені вище обставини.

На підставі викладеного та керуючись ст. 405, 406 ЦК України, 61, 108 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212- 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, яка також діє в інтересах ОСОБА_7, треті особи: Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради м. Кривий Ріг, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривий Ріг про припинення права користування житловим приміщенням та виселення без надання іншого житла - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І. Євтушенко