Номер провадження 2/754/456/15
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

16.03.2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Таран Н.Г.

при секретарі судового засідання Чернишовій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2.,третя особа: служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві позивачка зазначає, вони з відповідачем уклали шлюбу, від якого мають малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до рішення Деснянського районного суду м. Києва від 31 січня 2011 року відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей, починаючи з 14 жовтня 2010 року. Проте зазначений обов'язок відповідачем не виконується. На даний час заборгованість зі сплати аліментів становить приблизно 175000,00 грн. Лише у червні 2014 року відповідач сплатив 2000,00 грн. в рахунок погашення заборгованості, приймати будь-яку іншу участь у житті дітей не висловив бажання. Більше того, відповідач звернувся до суду із заявою про перегляд рішення суду щодо стягнення з нього аліментів, мотивуючи власну заяву тим, що він не спроможний сплачувати аліменти, мотивуючи власну заяву тим, що він не спроможний сплачувати аліменти в тій сумі, яка є достатньою для задоволення потреб дітей. Суд переглянув заочне рішення та ухвалив нове, у відповідності до якого відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти в розмірі по 1500,00 грн. На кожну дитину щомісяця. Але і це рішення суду відповідач не визнав і оскаржив його до суду апеляційної інстанції. На сьогодні позивачка самостійно утримує дітей, дбає про їх розвиток, виховання, матеріальне забезпечення. Життям дітей відповідач не цікавиться, не відвідує їх, не надає матеріальної допомоги та психічної підтримки. Зважаючи на викладене, позивачка просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5, діюча на підставі довіреності від 20.08.2014 року (а.с.28), позовні вимоги підтримали з тих же підстав, просили їх задовольнити: позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засіданні не з'являвся, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки не повідомляв.

Прокурор Деснянської прокуратури м. Києва Онуфрієнко А.О. в судовому засіданні зазначила про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його малолітніх дітей.

Представник третьої особи: служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в наданій суду заяві від 11.03.2015 року просили розглядати справу за відсутності представника третьої особи та прийняти рішення з урахуванням інтересів малолітніх дітей.

Суд вважає, за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вислухавши пояснення позивачки, представника позивачки, прокурора, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з урахуванням висновків третьої особи про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, з 13 лютого 2009 року по 15 жовтня 2012 року позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від вказаного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно свідоцтв про народження (а.с.9,10).

Відповідно до заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2012 року шлюб між сторонами був розірваний .

Відповідач ухиляється від виконання обов`язків по вихованню малолітніх дітей, не цікавиться здоров`ям, не надає матеріальну допомогу, не піклується про них.

Відповідно до копії розрахунку заборгованості по аліментах № 1046/11 виданого 15.01.2015 року відділом державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві заборгованість по аліментах ОСОБА_2 становить 75822,58 грн. (а.с.66).

Відповідно до акту від 15.08.2014 року, складеного мешканцями квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 2009 року народження з 6 квітня 2010 року постійно проживають зі своєю матір'ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, догляд за дітьми здійснює мати, ОСОБА_1 (а.с.16).

Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також інших документів, які стосуються справи.

Служба у справах дітей Деснянської районної державної адміністрації надала до суду Висновок № 102/03/29-2036 від 11.03.2015 року про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.76,77).

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до вимог ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Якщо суд при розгляді справи про позбавлення батьківських прав виявить у діях батьків або одного з них ознаки кримінального правопорушення, він письмово повідомляє про це орган досудового розслідування, який в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, розпочинає досудове розслідування. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України право звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інших заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Всупереч закону та моральним засадам суспільства відповідач жодного з покладеного законом на батька обов'язків не виконує, він не спілкується з дітьми, не проявляє до них батьківської турботи, не цікавиться їхнею долею, не відвідує, не турбується про фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на виховання, тобто останній у цілому ігнорує факт споріднення з дітьми.

Оскільки вказані факти як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються судом як ухилення відповідача та свідомим нехтуванням батьківськими обов'язками, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітніх дітей.

На підставі вищенаведеного, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», керуючись ст.ст. 19, 150, 164, 165, 180 СК України, ст.ст. 10, 11, 15, 60, 61, 88, 208, 212-215, 224, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати 243,60 грн. - суму сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене позивачем та третьою особою до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його прийняв, за письмовою заявою відповідача, поданою з врахуванням вимог ст. 229 ЦПК України. Заява про перегляд рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст рішення виготовлено 20.03.2015 року.

Суддя: Н.Г.Таран