Справа № 733/1381/15-ц Провадження № 22-ц/795/2122/2015 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Головченко М. М. Доповідач - Лакіза Г. П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЛакізи Г.П.,
суддів:Скрипки А.А., Шевченка В.М.,
при секретарі:Покладі Д.В.,
за участю:позивача ОСОБА_5 та адвоката Семенок В.І., представника відповідача Сагаль С.В., третьої особи ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації" на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 01 жовтня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_5 до Комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації" про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

- третя особа - ОСОБА_8, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі Комунальне підприємство „Бюро технічної інвентаризації" просить скасувати рішення Ічнянського районного суду від 01 жовтня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Вказаним рішенням Ічнянського районного суду від 01 жовтня 2015 року позов ОСОБА_5 було задоволено частково. Поновлено ОСОБА_5 на посаді техніка другої категорії Комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації"; стягнуто з Комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації" на користь ОСОБА_5 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 5481 грн., при виплаті якого провести відповідні відрахування; стягнуто з Комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації" на користь ОСОБА_5 понесені витрати за надання правової допомоги в сумі 2436 грн. В іншій частині позовних вимог було відмовлено. Стягнуто з Комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації" судовий збір на користь держави в сумі 1218грн. Рішення в частині поновлення на роботі було звернуто до негайного виконання.

Частково задовольняючи позов. суд першої інстанції зазначив, що не може розцінювати як систематичне порушення ОСОБА_5 трудової дисципліни і правил внутрішнього трудового розпорядку, незважаючи на те, що в 2015 році вона була притягнута до дисциплінарної відповідальності. Також суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 було звільнено з роботи як невигідного працівника, оскільки термін виконання замовлення щодо проведення поточної інвентаризації та виготовлення паспорта на комплекс молочно-товарної ферми встановлений значно низький, а тому в суду виникає сумнів по строку його виконання. Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_5 належить поновити на раніше займаній посаді в КП „Бюро технічної інвентаризації" та стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за робочі дні в період з 06.07. по 01.10. 2015 року. Підстав для стягнення моральної шкоди суд не встановив, оскільки дійшов висновку, що вона не нанесена.

КП „Бюро технічної інвентаризації" вважає оскаржуване рішення суду таким, що ухвалене при невідповідності висновків суду обставинам справи, а також з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що звільнення ОСОБА_5 було правомірним. Апелянт зазначає, що незрозумілим є висновок суду першої інстанції про те, що позивач тривалий час не працювала в Ічнянському РБТІ, оскільки ніким не заперечується, що ОСОБА_5 працювала у відповідача з 1993 року по 06.07.2015 року. Також апелянт зазначає, що з поданих суду першої інстанції заперечень та письмових доказів вбачається в їх сукупності систематичне порушення позивачем трудової дисципліни та правил внутрішнього трудового розпорядку. Апелянт звертає увагу суду на те, що хоча ОСОБА_5 в позовній заяві і зазначала, що їй було доручено виконати роботу в терміни, що не відповідають вимогам Збірника норм часу на роботу, що виконуються суб'єктами господарювання, які проводять технічну інвентаризацію об'єктів нерухомого майна, проте будь-які письмові пояснення з приводу невиконання робіт вона не надала, ніякої розмови про те, що вона не встигне провести поточну інвентаризацію, не було. ОСОБА_5 знала, чому інвентаризацію потрібно провести в скорочений термін, також їй було відомо, що за виконання понаднормової роботи існує система заохочень та премій. Апелянт також зазначає, що взагалі незрозуміло, які саме норми права застосував суд задовольняючи позов і чому відхилив доводи та докази зі сторони відповідача, на яких обґрунтовувалася правомірність звільнення позивача.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення позивача ОСОБА_5 та адвоката Семенок В.І., представника відповідача Сагаль С.В., третьої особи ОСОБА_8, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

По справі встановлено, що відповідно до наказу №1 від 20.05.1995 року позивачка ОСОБА_5 була прийнята на роботу до Ічнянського РБТІ (зараз КП „Бюро технічної інвентаризації") техніком I категорії (а.с.47, 5).

Згідно з наказом №16 від 01.04.1995 року ОСОБА_5 була переведена на посаду спеціаліста 2 категорії, що підтверджується записом у її трудовій книжці (а.с.5).

Наказом КП „БТІ" №68 від 16.02.2015 року технік 2 категорії ОСОБА_5 була притягнута до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани (а.с.28).

Відповідно до наказу №73 від 06.07.2015 року ОСОБА_5 звільнена з роботи за систематичне невиконання нею без поважних причин, обов'язків, покладних трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку, п.3 ст. 40 КЗпП України. (а.с.5,6).

Згідно з текстом цього наказу, технік 2 категорії ОСОБА_5 без поважних причин не виконала доручену їй роботу по проведенню поточної інвентаризації та виготовленню технічного паспорта на комплекс МТФ №1 с. Максимівка по вул. Незалежності,1, яку отримала під підпис 28.05.2015 р. з терміном виконання до 15.06.2015 р., в результаті чого зірвала виконання замовлення. Подібні порушення трудової дисципліни ОСОБА_5 вчиняла і раніше, за що до неї застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення у вигляді догани відповідно до наказу від 16 лютого 2015 року № 68. В тексті наказу про звільнення також зазначено, що в своїй роботі ОСОБА_5 допускає багато помилок, над виправленням яких працює неохоче (заводить паралельні справи, допускає помилки в підрахунках площ, оцінці, роботу виконує неохайно), чим грубо порушує Інструкцію про порядок проведення технічної інвентаризації (а.с.6).

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про поновлення позивачки на роботі та стягнення на її користь заробітної плати за час вимушеного прогулу, виходячи з наступного.

Дійсно, згідно з наказом №68 від 16.02.2015 року ОСОБА_5 була притягнута до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за невиконання замовлення на проведення технічної інвентаризації будівлі Будинку культури с. Бакаївка. Цей наказ позивачка не оспорила у встановленому законом порядку, він є чинним.

15.06.2015 року ОСОБА_5 отримала від начальника БТІ завдання провести інвентаризацію з виготовленням схематичного плану (2 примірники тех. паспорту) на комплекс МТФ № 1 в с. Максимівка по вул. Незалежності (а.с.52). Вказаний об'єкт складається з телятника А-1 площею 679 кв.м,. корівника Б-1 - 1902,7 кв.м., телятника В-1 з молочним блоком Г-1 площею 1972,9 кв.м., телятника Д-1 площею 1643,4 кв.м., телятника Е-1 - 985,1 кв.м., телятника Ж-1 - 269,2 кв.м., кормового складу Ї-1 - 269,3 кв.м., дизельної И-1 - 33,7 кв.м., силосної траншеї З-1 - 3358,8 кв.м., земельної ділянки площею 8,7 га.

Розрахунок витрат робочого часу, необхідного для проведення технічної інвентаризації, визначено Збірником норм часу на роботи, що виконуються суб'єктами господарювання, які здійснюють технічну інвентаризацію об'єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства 21.11.2003 № 198, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12 лютого 2004р. за № 188/8787 (а.с.78-81). Відповідно до пунктів 4 та 5 зазначеного Збірника, норми часу розроблено з терміном виконання робіт з питань технічної інвентаризації та оцінки об'єктів нерухомого майна - один місяць. У нормах часу враховано витрати часу для підготовки робочого місця, одержання завдання, адержання матеріалів постійного зберігання і здачі їх після завершення робіт та оформлення відомостей виконаних робіт.

Згідно з розрахунком позивача, для проведення інвентаризаційних робіт на вказаному об'єкті комплексу МТФ № 1 необхідно 220,87 год., або 27 робочих днів і 4 години (а.с.9-11).

Згідно з розрахунком норм часу на роботу про проведенню технічної інвентаризації комплексу МТФ № 1 в с. Максимівка Ічнянського району по вул. Незалежності, 20, складеним відповідачем та доданим до його апеляційної скарги, на проведення робіт необхідно 179,08 годин, або 22,38 робочих днів (а.с.100-103). Враховуючи цей розрахунок відповідача та 5-денний робочий тиждень, завершити виконання завдання, отриманого 15 червня, ОСОБА_5 мала 16 липня 2015 року. За таких обставин доводи позивача про те, що вона була незаконно звільнена з роботи згідно з наказом від 06 липня 2015 року, є вірними та обґрунтованими. Позивачу на виконання завдання було відведено час, що суперечить вимогам чинного законодавства та власним розрахункам відповідача щодо необхідних витрат часу. За таких обставин доводи відповідача щодо невиконання позивачкою дорученої роботи в обумовлений час та зівання виконання завдання не можуть бути підставою для скасування ухваленого судом першої інстанції рішення про поновлення на роботі. Інші посилання, наведені в наказі про звільнення (що в своїй роботі ОСОБА_5 допускає багато помилок, над виправленням яких працює неохоче, заводить паралельні справи, допускає помилки в підрахунках площ, оцінці, роботу виконує неохайно, чим грубо порушує Інструкцію про порядок проведення технічної інвентаризації) не містять викладення конкретного порушення ОСОБА_5 своїх посадових обов'язків, їх змісту та дати вчинення, а тому не можуть бути підставою для її звільнення за систематичне невиконання нею без поважних причин обов'язків, покладених трудовим договором і Правилами внутрішнього трудового розпорядку, незважаючи на наявність оголошеної їй наказом від 16 лютого 2015 року догани. Наказ КП „БТІ" №9 від 19.06.2012 року про притягнення ОСОБА_5 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани (а.с.25) не може при цьому братись до уваги, зважаючи на сплив річного строку його дії.

Отже, позивачка була звільнена з роботи в порушення вимог трудового законодавства, зокрема, вимог п.3 ст.40 КЗпП України, а тому вона правильно поновлена судом першої інстанції на роботі.

Під час розгляду справи в апеляційному суді відповідач надав штатний розпис, який діяв на час звільнення позивачки. Згідно з штатним розписом, у КП «Бюро технічної інвентаризації» були наявні посади техніка 2-ї категорії, і саме з цієї посади була звільнена позивачка. Тому незважаючи на відсутність відповідного запису у трудовій книжці щодо найменування посади позивачки, вона обгрунтовано поновлена на посаді техніка 2 категорії.

Згідно довідки про доходи (а.с.49), заробітна плата позивачки за повний місяць роботи складала 2279 грн., а в липні - 396 грн. та 4468 грн. розрахункових. За час вимушеного прогулу з 06 липня по 01 жовтня 2015 року судом першої інстанції визначено середній заробіток за робочі дні в розмірі 5481 грн., при виплаті якого необхідно провести відповідні відрахування. Апеляційна скарга не містить будь-яких доводів щодо неправильного обчислення розміру середнього заробітку позивачки за час вимушеного прогулу.

Розмір стягнутих судом першої інстанції витрат на надання правової допомоги відповідає вимогам Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Позивач ОСОБА_5 понесла витрати на оплату правової допомоги та участь адвоката Семенок В.І. в апеляційному розгляді справи в розмірі 2000 грн., що підтверджується квитанцією. Зі складеного адвокатом розрахунку оплати праці за 4 години роботи на суму 1948,8 грн., суд апеляційної інстанції визнає обгрунтолваним розрахунок за 3 години роботи на суму 1461,60 грн., що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки апеляційна скарга відхиляється апеляційним судом.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації" - відхилити.

Рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 01 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Стягнути з Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації" на користь ОСОБА_5 1461,60 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу адвоката Семенка В.І. на стадії апеляційного розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: