У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючої-судді - ОСОБА_1,

при секретарі Турецька Я.П.

за участю

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом Коваленко ОСОБА_4 до Управління Національного Банку України в Закарпатській області про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В :

Коваленко ОСОБА_4 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до Управління Національного Банку України в Закарпатській області про поновлення на роботі та стягнення стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

На адресу суду 26.10.2015 року від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі з підстав передбачених п.1 ст.205 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 підтримала клопотання про закриття провадження у справі з підстав передбачених п.1 ст.205 ЦПК України, мотивуючи тим, що статус працівників Національного банку України визначено ст.64 ЗУ Про Національний банк України , відповідно до якої: службовці Національного банку є державними службовцями. Зокрема, позивач була державним службовцем, їй присврювалися ранги державного службовця, а відтак справи з приврду звільнення (поновлення) на роботі працівників Національного банку повинні розглядатись адміністративними судами в порядку адміністративного судочинства. Разом з тим зазначила, що Управління Національного банку України в Закарпатській області не може бути відповідачем по справі оскільки є структурним підрозділом юридичної особи Національного банку України. Філії ( територіальні управління) Національного банку України входять до системи Національного банку, не мають статусу юридичної особи, діють від імені Національного банку в межах отриманих від нього повноважень.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 вважав за необхідне застосувати вимоги п.2 ч.1 ст.116 ЦПК України та передати справу на розгляд Закарпатському Окружному Адміністративному суду, у звязку з тим, що позовну заяву Коваленко ОСОБА_4 про поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку було прийнято з порушенням правил підсудності.

Заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_3, заперечення представника позивача ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 15 ЦПК). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 108 - 114 ЦПК).

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Вказана норма закону узгоджується також і з роз'ясненнями викладеними у п. 30 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», згідно яких за змістом частини першої статті 2, пункту 2 частини першої статті 17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження та звільнення з публічної служби.

Відповідно до п. 15 ст. 3 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Отже, будь-яка державна служба є публічною службою. Базовим (загальним) законом, що регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, є Закон України «Про державну службу».

Із змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів встановлено, що ОСОБА_5 перебувала у трудових відносинах з відповідачем, де до 07 вересня 2015 року обіймала посаду провідного спеціаліста сектору експлуатації програмних комплексів інформаційних технологій центру інформатизації.

Встановлено, що предметом спору є визнання звільнення ОСОБА_5 незаконним і поновлення позивача на роботі , стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 перебувала на державній службі, наказом №8-ос від 08.02.2000 року їй присвоєно 11 ранг державного службовця, наказом №6-ос від 31.01.2006 року їй присвоєно 10 ранг державного службовця, а наказом №14-ос від 01.02.2008 року їй присвоєно 9 ранг державного службовця .

Позивач, як державний службовець обіймала посаду провідного спеціаліста сектору експлуатації програмних комплексів інформаційних технологій центру інформатизації Управління Національного Банку України в Закарпатській області

А отже, позивач відноситься до осіб публічної служби.

Зокрема, згідно з вимогами ст.ст. 17, 26 Закону України Про державну службу громадяни України, які вперше зараховуються на державну службу, приймають Присягу. Державний службовець підписує текст Присяги, який зберігається за місцем роботи. Про прийняття Присяги, а також про присвоєння, зміну і позбавлення відповідного рангу робиться запис у трудовій книжці державного службовця.

В матеріалах справи міститься текст Присяги підписаний позивачем, а також у трудовій книжці позивача ОСОБА_5 наявні відповідні записи про присвоєння відповідного рангу державного службовця.

Ураховуючи викладене та те, що спір між сторонами виник з приводу проходження та звільнення з публічної служби, суд приходить до висновку про те, що зазначена справа підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Зазначена позиція узгоджується із п.27 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 8 від 20.05.2013 року «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», у якому роз'яснено, що суди повинні мати на увазі, що позовна вимога публічних службовців про стягнення заробітної плати (грошового утримання) за час вимушеного прогулу або виконання нижче оплачуваної роботи у зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, у тому числі в разі, коли її заявлено окремо від вимоги про поновлення на роботі, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки стосується проходження особою публічної служби.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, приходжу до переконання, що звернення до суду з даним позовом в порядку цивільного судочинства, суперечить вищенаведеним нормам права, тому суд у відповідності до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України ухвалою закриває провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 205, 206, 293, 294 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження по цивільній справі за позовною заявою Коваленко ОСОБА_4 до Управління Національного Банку України в Закарпатській області про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - закрити у зв'язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Розяснити позивачу , що вона вправі звернутися до суду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1