У х в а л а

іменем україни

4 листопада 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової Є.П., Євтушенко О.І.,

Маляренка А.В., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Глибоцької районної державної адміністрації Чернівецької області в інтересах малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7 про відібрання малолітніх дітей від батька без позбавлення батьківських прав за касаційною скаргою ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 01 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року Глибоцька районна державна адміністрація Чернівецької області звернулася до суду із позовом в інтересах малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7 про відібрання малолітніх дітей від батька без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дітей у розмірі 500 грн. кожному.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 3 липня 2013 року ОСОБА_5 було засуджено до трьох років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, а 22 грудня 2014 року достроково звільнено. У зв'язку з тим, що мати дітей померла, а батьком дітей відповідач не вказаний, розпорядженням голови Глибоцької РДА №120 від 27 травня 2013 року дітей, як дітей-сиріт, влаштовано у прийомну сім»ю ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на виховання.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 11 лютого 2015 року ОСОБА_5 визнано батьком ОСОБА_3 та ОСОБА_4

12 березня 2015 року працівниками служби у справах дітей Глибоцької РДА спільно з працівниками центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді обстежено житлово-побутові умови проживання ОСОБА_5 в с. Корчівці Глибоцького району Чернівецької області, де було встановлено, що в будинку довгий час ніхто не проживає, в кімнатах сиро, холодно, холодильник не працює, продукти зберігаються в коробках. Необхідних умов для проживання дітей не створено. Крім того, діти категорично відмовлялись повертатися до батька.

16 березня 2015 року Глибоцька РДА вирішила вважати за недоцільне повернути дітей батькові ОСОБА_5 та залишила дітей на вихованні у прийомних батьків.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 01 липня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, ОСОБА_7 просять скасувати судові рішення, посилаючись на порушення ним норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судом установлено, що вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 3 липня 2013 року ОСОБА_5 було засуджено до трьох років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, а 22 грудня 2014 року достроково звільнено від відбування призначеного покарання.

Розпорядженням голови Глибоцької РДА №7 від 22 січня 2013 року малолітнім дітям ОСОБА_8 та ОСОБА_9 надано статус дітей-сиріт.

За розпорядженням голови Глибоцької РДА №120 від 27 травня 2013 року малолітні діти були влаштовані на виховання та спільне проживання в прийомну сім'ю ОСОБА_7 та ОСОБА_6, про що укладено відповідний договір №21 від 5 червня 2013 року.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 11 лютого 2015 року ОСОБА_5 визнано батьком дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та змінено прізвище дітей з «ОСОБА_9» на «ОСОБА_9».

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із безпідставності позовних вимог.

Такий висновок судів є правильним.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними.

Відповідно до ст. 170 СК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_746/ed_2012_11_29/pravo1/T022947.html?pravo=1> суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках передбачених пп. 2-5 ч. 1 ст. 164 цього Кодексу <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_705/ed_2012_11_29/pravo1/T022947.html?pravo=1>, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.

Так у п. п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України зазначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

Вирішуючи спір, суди правильно виходили з того, що малолітні ОСОБА_3, ОСОБА_4 разом з батьком ОСОБА_5 не проживають, відсутні докази, які б підтверджували обставини, передбачені ст.170 СК України, для відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Таким чином, касаційну скаргу на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 01 липня 2015 року слід відхилити.

Керуючись ст. ст. 336 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2128/ed_2012_03_22/pravo1/T041618.html?pravo=1>, 337, 345 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2130/ed_2012_03_22/pravo1/T041618.html?pravo=1>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 01 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.А. Горелкіна

Судді: Є.П. Євграфова

О.І. Євтушенко

А.В. Маляренко

О.М. Ситнік