УХВАЛА

іменем україни

11 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Хопти С.Ф.,

Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_3 про відшкодування збитків за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Київобленерго» на рішення апеляційного суду Київської області від 17 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року публічне акціонерне товариство «Київобленерго» (далі - ПАТ «Київобленерго») звернулось до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 9 листопада 2013 року під час перевірки за адресою: АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_3, працівниками товариства було виявлено самовільне підключення до електричної мережі з порушенням схеми обліку, внаслідок чого електроенергія, що споживалась, розрахунковим приладом обліку не враховувалася. На підставі п. 53 Правил користування електричною енергією для населення (далі - Правила) працівниками товариства було складено акт порушення від 9 листопада 2013 року № 024412, який підписано трьома представниками енергопостачальника та який відповідач відмовився підписати. Згідно з Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами Правил, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики від 4 травня 2006 року № 562 (далі - Методика), внаслідок неправомірних дій відповідача товариству завдано збитки у розмірі 31 591 грн 73 коп., які позивач просив стягнути з відповідача на його користь.

Заочним рішенням Обухівського районного суду Київської області від 12 січня 2015 року позов ПАТ «Київобленерго» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Київобленерго» 31 591 грн 73 коп. на відшкодування збитків. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 17 квітня 2015 року заочне рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «Київобленерго» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Київобленерго», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із доведеності факту необілікованого використання електроенергії відповідачем, розмір збитків позивачем доведено.

Скасовуючи рішення суду та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що будівля, де здійснювалося самовільне використання електроенергії або земельна ділянка, на якій розташована ця будівля, належать на праві власності або на праві користування відповідачу. Отже, не доведено, що електроенергію безобліково використовував саме відповідач.

Проте повністю погодитись із такими висновками апеляційного суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22 листопада 1999 року № 1416 (далі - Методика).

За положеннями ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України.

Судами встановлено, що 9 листопада 2013 року під час перевірки за адресою: АДРЕСА_1, представниками ПАТ «Київобленерго» було виявлено самовільне підключення від електромережі та встановлено порушення п. 53 Правил.

Про встановлене порушення Правил трьома представниками позивача було складено відповідний акт № 108412 від 13 грудня 2009 року, що відповідає п. 53 Правил. Також у вказаному акті зазначено, що ОСОБА_3 підписати вказаний акт відмовився без зазначення причин такої відмови.

Вказаним порушенням ОСОБА_3 завдав ПАТ «Київобленерго» збитків на суму 31 591 грн 73 коп., які були нараховані відповідно до п. 3.1.5 Методики, про що зазначено у вказаному акті та протоколі засідання комісії по розгляду актів про порушення Правил.

Відповідно до п. 53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається в енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження.

У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Проте апеляційний суд у порушення ст. ст. 212-214, 316 ЦПК України на викладене уваги не звернув, зазначених вимог матеріального закону щодо порушення Правил не врахував; вказавши, що в матеріалах справи відсутні докази того, що будівля, в якій здійснювалося самовільне використання електроенергії, або земельна ділянка, на якій ця будівля розташована, має будь-яке відношення до відповідача, не встановив, хто є власником або користувачем цього нерухомого майна на момент складання акту про порушення Правил або хто є споживачем електроенергії і хто використовує цю будівлю; не з'ясував, на кого саме відкрито особовий рахунок. Також апеляційний суд не мотивував з посиланням на відповідні норми закону, у зв'язку з чим не взяв до уваги складений вище акт.

За таких обставин, коли не встановлені фактичні обставини, судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухваленого судового рішення із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Київобленерго» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Київської області від 17 квітня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик