Р І Ш Е Н Н Я Провадження №2/331/324/15

ЄУН 331/10027/14-ц

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.10.2015 року ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. Запоріжжя

У складі : головуючого - судді ФЕДЧЕНКО І.М.

при секретарі ОРМАНДЖИ Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_2 « Надра» про розірвання кредитного договору і визнання його припиненим та розірвання договору іпотеки,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом в якому зазначив , що 14 листопада 2006 року між ним та ПАТ комерційний банк « Надра» було укладено кредитний договір № 14/2006/0575/Фжк відповідно до умов п.1.1 банк надає позичальнику грошові кошти у сумі 50000,00 доларів США. У забезпечення виконання зазначеного кредитного договору між ним та відповідачем 14 листопада 2006 року укладено договір іпотеки № 11/2006/0575/Фжк. 12.05.2008 року між ним і банком було укладено договір строкового вкладу № 415415, відповідно до якого на вкладному рахунку № 3515, відкритому у відділенні банку ним були розміщені кошти у сумі 10736,00 Євро.

Відповідно до п.4.4.1 кредитного договору передбачено, що позичальник має право достроково повністю або частково погасити кредит та нараховані проценти, попередивши письмово банк про свої наміри не пізніше як за пять робочих днів до дати погашення.

26.02.2010 року він звернувся до відповідача із заявою про намір достроково погасити кредит і достроково припинити дію кредитного договору, а також зарахувати кошти, які знаходились на його депозиті в рахунок погашення боргу по кредиту.

Належне вручення вищевказаної заяви підтверджується відповідним записом за заяві зробленим начальником відділення № 10 Запорізького регіонального управління ВАТ « КБ « Надра». Вищевказана заява банком ігнорується, офіційній відповіді він досі не отримав. Вважає, що його заява повинна була розглянута в строк не більше пяти робочих днів, як це передбачено умовами п.4.4.1 кредитного договору, а саме в строк не пізніше 05.03.2010 року. Однак всупереч вимогам законодавства та положень кредитного договору банком не надано жодної відповіді на його звернення. Він з березня 2010 року неодноразово звертався до правоохоронних органів із заявами про відновлення свого порушеного права. Відповідно листа прокуратури Орджонікідзевського району м. Запоріжжя № 778-1- від 12.08.2010 року прокуратурою району за результатами проведеної перевірки внесено припис про усунення порушень ЗУ « Про звернення громадян». Після звернення до прокуратури працівники банку частково погодились з його зверненням і зарахували його депозитні кошти в рахунок сплати боргу за кредитним договором. В результаті порушень банком умов договору він був позбавлений свого законного права продати квартиру , яка є заставою банку. Усього з урахуванням його депозитних коштів він сплатив банку за кредитним договором 54 тисячі доларів США, тобто на чотири тисячі більше суми отриманого кредиту. Також вважає, що банком спричинена йому моральна шкода, яку він оцінює в пять тисяч гривень. Вказує, що викладені обставини є підставою для припинення зобовязань позивача перед відповідачем на загальну суму 50000 доларів США зарахуванням зустрічних однорідних вимог в порядку ст.. 601 ЦК України та зобовязання по іпотечному договору від 14.11.206 р відповідно до ст.. 17 ЗУ « Про іпотеку» також мають бути припиненими. Оскільки його вимога щодо дострокового припинення кредитного договору шляхом зарахування депозитних коштів в порядку ст.. 601 ЦК України отримана ПАТ КБ « Надра» 26.02.2010 р то дія кредитного договору має бути припинена 05.03.2010 р Вважає, що дії банку по нарахуванню, починаючи з 05.03.2010 року процентів, комісій, штрафів, пені по цьому договору є незаконними.

Надалі представник позивача уточнила позовні вимоги , просить суд визнати виконаним зобовязання за кредитним договором № 14/2006/0575 Фжк від 14.11.2006 р шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог; визнати припиненим договір іпотеки № 11/2006/Фжк від 14.11.2006 р; скасувати заборону відчуження нерухомого майна, а саме квартири за адресою : АДРЕСА_1.; вилучити запис х Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна.; вилучити запис з Державного реєстру іпотек на нерухоме майно.; зобовязати відповідача надати ОСОБА_1 довідку про повне виконання зобовязань за кредитним договором. ; стягнути з відповідача пять тисяч гривень морального зиску.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечує, суду надані заперечення.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи , надані докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14 листопада 2006 року між ОСОБА_1 та Банком був укладений кредитний договір № 14/2006/0575/Фжк, відповідно до якого ОСОБА_2 надав Позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 50000,00 дол. США терміном до 13.11.2018 року та зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 8,5 %.

12.05.2008 р. між сторонами було укладено договір строкового банківського вкладу № 415415, відповідно до якого на вкладному рахунку, відкритому у відділенні ПАТ КБ Надра було розміщено кошти у сумі 10736,00 Євро.

Позичав зазначає, що Банком були порушені його права, умови кредитного договору та просить визнати виконаним зобов'язання за кредитним договором шляхом зарахування однорідних зустрічних вимог, визнати припиненим договір іпотеки та відшкодування моральної шкоди.

Однак як встановлено судом , згідно умов кредитного договору Позичальник зобов'язаний своєчасно повернути суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у Кредитному договорі.

Відповідно до п. 4.4.1. Кредитного договору, Позичальник, має право достроково повністю або частково погасити кредит та нараховані проценти, попередивши письмово ОСОБА_2 про свої наміри не пізніше ніж за п'ять робочих днів до дати погашення.

Судом встановлено , що 26.02.2010 р. Позивач звернувся в ОСОБА_2 із заявою про припинення дії кредитного договору № 14/2006/0575/Фжк від 14.11.2006 р. та припинення дії договору банківського вкладу № 415415 від 12.05.2008 р. та зарахування всіх коштів, які знаходяться на вкладах у КБ Надра на його ім'я у погашення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до відмітки на вищевказаній заяві, її прийняв начальник відділення № 10 ОСОБА_3 однак, вона не була зареєстрована. Сам начальник відділення ОСОБА_3 звільнився пояснення від нього не відбирались.

Про існування вищевказаної заяви ОСОБА_2 дізнався з тексту заяви ОСОБА_1 від 07.07.2010 р., в додатку якої була копія заяви від 26.02.2010 р.

21.07.2010 р. Позивачем була отримана відповідь на заяву від 07.07.2010 р., що підтверджується його власним підписом. В даному листі ОСОБА_2 пояснив ОСОБА_1 про те, що для погашення кредитної заборгованості за рахунок коштів на поточному рахунку, йому необхідно звернутися до менеджера у відділенні Банку, в якому він обслуговується.

Відповідно до довідки про стан кредитної заборгованості та додатку до неї, станом на 17.08.2010 р., тобто вже після зарахування коштів, заборгованість за кредитним договором складала 16 911,30 дол. США.

Суд вважає, що необґрунтованим є посилання позивачем на ст. 601 ЦК України, оскільки відповідно до п. 8.5. кредитного договору № 14/2006/0575/Фжк від 14.11.2006 р. договір діє до остаточного виконання Позичальником взятих на себе зобов'язань, тобто, в даному випадку зобов'язання ОСОБА_1 перед Банком припиняються на підставі ст. 598 ЦК України, тобто належним чином проведеним виконанням, а оскільки станом на 17.08.2010 р. у Позичальника існувала заборгованість по кредиту, зобов'язання не могли припинитися. Ст. 601 ЦК України регламентує зовсім інші відносини.

Позивач в своєму позові звертає увагу на ст. 1071 ЦК України, відповідно до якої України ОСОБА_2 може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження, однак ОСОБА_1 після написання заяви від 26.02.2010 р. не звернувся до менеджера відділення Банку з відповідним розпорядженням, а тому права ОСОБА_1 не були порушені.

Суд вважає, що ОСОБА_2 діяв згідно з умовами Закону та умовами кредитного договору № 14/2006/0575/Фжк та договору банківського вкладу № 415415. Умовами даних договорів не передбачено автоматичне списання коштів з рахунку банківського вкладу на погашення заборгованості по кредиту. Перерахування або видача рахунку здійснюється тільки за розпорядженням, вимогою вкладника.

Таким чином відповідач не порушував умови кредитного договору. Відповідно до п. 4.4.1 кредитного договору позичальник має право достроково погасити повністю або частково погасити кредит та нараховані проценти, попередивши письмово ОСОБА_2 про свої наміри не пізніше, ніж як за п'ять днів до дати погашення. Тобто, оскільки в заяві не була зазначена дата дострокового погашення кредиту, то Позивач повинен був не раніше, ніж через п'ять днів з дати написання заяви, звернутися до менеджера відділення з метою погашення повністю або частково кредиту. Однак, Позивач, після написання першої заяви, не звертався до відділення.

Судом також вставлено , що 16.04.2013 р. Позивачем до Ленінського районного суду м. Запоріжжя була подана позовна заява про визнання припиненим і втраченим чинність кредитний договір № 14/2006/0575Фжк. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя № 334/353/13-ц від 27.06.2013 р. в даному позові ОСОБА_1 було відмовлено.

Таким чином суд вважає, що підстав для визнання виконаним зобов'язання за кредитним договором № 14/2006/0575Фжк від 14.11.2006 р. не має, а оскільки договір іпотеки є похідним від кредитного договору, то і підстав для визнання договору іпотеки припиненим не має.

А тому також не підлягають задоволенню і вимоги позивача щодо скасувати заборону відчуження нерухомого майна, а саме квартири за адресою : АДРЕСА_1.; вилучити запис х Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна.; вилучити запис з Державного реєстру іпотек на нерухоме майно.; зобовязати відповідача надати ОСОБА_1 довідку про повне виконання зобовязань за кредитним договором.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди в розмір п'яти тисяч гривень, суд вважає, що позивач не надав суду доказів спричинення йому моральної шкоди , медичні документи про перенесені ним захворювання які він надав суду , суд оцінює як наявність його хвороб і причинного зв'язку з діями відповідача не вбачає., а тому також вимога про стягнення моральної шкоди не підлягає задоволенню.

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.. ст.. 10,11,212,214-215, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_2 « Надра» про визнання виконаним зобовязання за кредитним договором шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, про визнання припиненим договору іпотеки, про скасування заборони відчуження нерухомого майна, та вилучення запису про заборону відчуження, про зобовязання надати довідку про повне виконання зобовязань за кредитним договором, та стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, особами , які були відсутні у судовому засіданні, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Федченко І.М.