У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Собіна І.М., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

за участі: позивача та представників відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду від 20 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання видати довідку про середню заробітну плату,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Рівненського міського суду від 20 січня 2015 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову до Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області (далі - Обласна держсільгоспінспекція) про визнання дій неправомірними та зобов'язання видати довідку про середню заробітну плату.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликалась на його незаконність та необґрунтованість через неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи і порушення судом норм матеріального та процесуального права.

На її обґрунтування зазначала, що в довідках про середню заробітну плату (дохід) для розрахунку страхових виплат від 12 вересня 2014 року та за період з січня 1996 року по квітень 1997 року відповідачем допущено розбіжності та вказано різні суми нарахованої заробітної плати за червень 1996 року.

Поважними причинами неподання до суду необхідних доказів на підтвердження своїх вимог вважала відсутність у неї документів за час перебування в трудових відносинах з відповідачем. На її звернення повідомлено про відсутність документів. Зокрема відсутня її особова справа, де містяться дані за час із 06.08.1990 року по 05.10.1993 року та з 21.03.1995 року по 18.05.1997 року, копії внутрішніх бухгалтерських документів (наказів, розпоряджень) про фінансування та отримання заробітної плати, заохочувальних та компенсаційних виплат, премій, лікарняних листків непрацездатності, оригінал акту форми Н-1 за вихідним №-569/6759 /11-ц від 29 травня 2014 року.

Вважала помилковим той висновок суду, що в червні 1996 року їй було виплачено допомогу по тимчасовій втраті працездатності за 7 днів та 4 дні, а також всі інші нарахування та відрахування за червень.

Не погоджується з тим, що довідка про середню заробітну плату (дохід) для розрахунку страхових виплат від 19.04.2012 року № 17, що видана Державною хлібною інспекцією, була обчислена без урахування норм Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266 і обчислена як довідка про дохід. Також зазначала про невідповідність оскаржуваного рішення роз'ясненням постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення в цивільній справі" щодо законності та обґрунтованості рішення.

З цих підстав просила рішення Рівненського міського суду від 20 січня 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи позивача, колегія суддів прийшла до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції правильно виходив з необґрунтованості вимог позивача про визнання дій відповідача щодо внесення недостовірних відомостей про розмір нарахованої заробітної плати неправомірними і зобов'язання видати довідку про середню заробітну плату (дохід) (для розрахунку страхових виплат).

Як убачається з матеріалів справи, і ці обставини сторонами не заперечуються, що ОСОБА_1 протягом часу з 6 серпня 1990 року по 5 жовтня 1993 року та з 21 березня 1995 року по 18 травня 1997 року перебувала у трудових відносинах із Рівненською обласною державною хлібною інспекцією (далі - Обласна держхлібінспекція), правонаступником якої є Обласна держсільгоспінспекція. Вона займала посаду державного хлібного інспектора.

17 вересня 1996 року позивач під час службового відрядження постраждала від дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої втратила 50 відсотків професійної працездатності. В зв'язку з цим рішенням Медико-соціальної експертної комісії їй визначено третю групу інвалідності.

З метою одержання компенсаційних виплат, пов'язаних з виробничою травмою, вона звернулася до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Рівне, подавши необхідні документи та довідку про середню заробітну плату (дохід) (для розрахунку страхових виплат) №17 від 19.04.2012 року на загальну суму 1381, 97000 гривень, що видана Обласною держхлібінспекцією. Їй повідомили, що правонаступником роботодавця є Обласна сільгоспінспекція, яка 12 вересня 2014 року надала довідку №П-323-2014/395 про середню заробітну плату (дохід) (для розрахунку страхових виплат) на суму 1224, 08000 гривень. У зазначених довідках містяться розбіжності в сумах нарахованої заробітної плати за червень 1996 року.

Вважаючи, що дії відповідача з приводу помилкової вказівки про розмір нарахованої за червень 1996 року заробітної плати суперечать вимогам закону, ОСОБА_1 звернулася у листопаді 2014 року до суду з позовом до Обласної держсільгоспінспекції про визнання дій неправомірними та зобов'язання видати довідку про середню заробітну плату.

Відповідно до ч. 10 ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв'язку із втраченим ним заробітком (або відповідної його частини) визначається згідно із порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Абзацом другим п. 9 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1266 від 26.09.2001 року, встановлено, що до середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) включається заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) у межах максимальної величини (граничної суми) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) та оподатковуваного доходу (прибутку), з яких сплачуються страхові внески до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. У разі коли застрахована особа частину місяця в розрахунковому періоді не працювала з поважних причин (тимчасова непрацездатність, відпустка в зв'язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку або шестирічного віку за медичним висновком), для обчислення середньої заробітної плати заохочувальні та компенсаційні виплати, що мають разовий характер, та виплати, що не передбачені актами законодавства або що провадяться понад встановлені зазначеними актами норми, в такому місяці враховуються пропорційно відпрацьованому часу.

Як встановив суд першої інстанції на підставі повно і правильно оцінених доказів у справі, з висновками якого погоджується і колегія суддів, позивачу у червні 1996 року було нараховано матеріальної допомоги 25 000 000 карбованців, кількість фактично відпрацьованих робочих днів склала 7 та виплачено допомогу по тимчасовій втраті працездатності за 7 днів та за 4 дні. Тому вбачається, що при обчисленні середньої заробітної плати (доходу) (для розрахунку страхових виплат) за час роботи з березня по серпень 1996 року виплати враховувалися пропорційно відпрацьованому часу.

За таких обставин довідку про середню заробітну плату (дохід), яку видано 19 квітня 2012 року Рівненською обласною державною хлібною інспекцією, виготовлено без урахування вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, що затверджена постановою Кабінету Міністрів України №1266 від 26.09.2001 року.

Дані, що зазначені в цій довідці, були обчислені дані про дохід.

Тому вірно встановлено, що довідка від 12.09.2014 року №П-323-2014/395 про середню заробітну плату (дохід) (для розрахунку страхових виплат), що видана Обласною держсільгоспінспекцією, ґрунтується на обставинах справи та вимогах закону, а її зміст є достовірним і обчисленим відповідно до встановленого порядку.

Доводи апеляційної скарги щодо помилковості висновків суду про виплату у червні 1996 року допомоги по тимчасовій втраті працездатності за 7 днів та 4 дні, про хибність довідки про середню заробітну плату (дохід) для розрахунку страхових виплат від 19.04.2012 року № 17, а також про невідповідність оскаржуваного рішення роз'ясненням постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення в цивільній справі" стосовно законності та обґрунтованості рішення спростовуються повнотою і правильністю з'ясування обставин справи та застосуванням норм матеріального права, що підлягали застосуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального при ухваленні оскаржуваного рішення є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 30, 308, 313-315, 324-325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Рівненського міського суду від 20 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: