справа № 361/1540/15-ц
провадження № 2-др/361/13/15
УХВАЛА

04 серпня 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Селезньової Т.В.,

при секретарі Лустіній Т.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Бровари заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення та усунення перешкод у користуванні житлом, стягнення матеріальної і моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання таким, що втратив право користування житлом,

встановив:

Заявник просить ухвалити додаткове рішення у даній цивільній справі про вселення та усунення перешкод у користуванні майном, яким задовольнити позовну вимогу щодо усунення перешкод у користуванні майном, а саме частиною домоволодіння , що знаходиться за адресою м. Бровари, вул.. Київська, б.22, та що належить ОСОБА_1 шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти дії, що перешкоджають йому володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому майном, що знаходиться за адресою м. Бровари, вул.. Київська, б.22. При цьому позивач послався на те, що його позов про вселення до будинку задоволено, але в рішенні не досліджено питання про усунення перешкод у користуванні майном, і вказаній вимозі не надано правової оцінки, що унеможливлює виконання рішення.

Заяву передано на розгляд в порядку автоматизованого розподілу справ між суддями.

Розглядаючи дану заяву, суд приймає до уваги наступне:

Згідно позовної заяви, поданої ОСОБА_1 16.10.2013р., позивач, як зазначено в тексті позовної заяви, пояснював, що після нападу на нього в будинку незнайомих людей 18.01.2013р. він знаходився на стаціонарному лікуванні, а після виходу з лікарні намагався потрапити в будинок, але відповідачка чинила перешкоди, не пускаючи його на територію, він не має доступу до помешкання і речей, тому просив:

вселити його у будинок №22 по вул.. Київській в м. Бровари; зобовязати відповідачку не перешкоджати йому користуватись будинком №22 по вул.. Київській в місті Бровари;

стягнути з відповідачки на його користь моральну шкоду 1 грн., витрати на найм квартири 21000грн., оплату послуг брокера 1750грн., оплату готельного номеру 1784,75грн., витрати на правову допомогу 4000грн., судовий збір 286грн., всього 28824,75грн.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2014р. позов ОСОБА_1 про вселення та усунення перешкод в користуванні житлом, стягнення матеріальної і моральної шкоди було задоволено частково, суд вирішив: вселити ОСОБА_1 в будинок №22 по вулиці Київській в місті Бровари Київської області; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір 243грн.60коп.; в іншій частині позову відмовити; тим же рішенням у зустрічному позові про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, відмовлено. Рішення набрало законної сили і підлягає виконанню.

Згідно ст.10 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як видно з тексту позовної заяви, з формулювання і змісту позовних вимог, які були заявлені позивачем у позовній заяві, а також як видно зі змісту рішення суду від 12.06.2014р , - позивач при зверненні до суду з позовом, який розглядався в даній цивільній справі, не заявляв тих позовних вимог , які заявник зазначає в заяві про ухвалення додаткового рішення, а саме вимог про усунення перешкод у користуванні майном - шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти дії, що перешкоджають йому володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому майном за адресою м. Бровари, вул.. Київська, б.22» .

Тому такі позовні вимоги не були предметом розгляду в даній цивільній справі, і відповідно по ним - згідно ст..11 ЦПК щодо меж розгляду справи - рішення за такими позовними вимогами судом в межах даної цивільної справи не приймалось.

Згідно ч.1 ст. 220 ЦПК суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо , зокрема, стосовно якої небудь позовної вимоги , з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Разом з тим, додаткове рішення може бути постановлене лише за тими позовними вимогами, які були заявлені позивачем у відповідності до вимог ст..119 ЦПК України.

Як зазначено в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009р. «Про судове рішення в цивільній справі» - додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК, воно не може змінити по суті основного рішення і вирішувати вимоги, не досліджені у судовому засіданні.

Тому відсутні підстави, передбачені ст..220 ЦПК, для ухвалення додаткового рішення за позовними вимогами, вказаними позивачем у його заяві про ухвалення додаткового рішення, щодо усунення перешкод у користуванні майном - шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти дії, що перешкоджають йому володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому майном за адресою м. Бровари, вул.Київська, б. 22.

По суті позивач в даній заяві фактично заявляє нові позовні вимоги, які не розглядались в даній справі. У разі наявності перешкод у користуванні майном, позивач має право звернутись до суду в порядку позовного провадження з відповідними позовними вимогами.

У судовому засіданні при розгляді даної заяви позивач і його представник послались на перешкоди, які відповідачка чинить при виконанні рішення суду, перешкоджаючи вселенню, і перешкоджаючи проведенню виконавчих дій , направлених на виконання рішення суду в частині вселення. Але для вирішення даних питань Цивільним процесуальним кодексом і Законом «Про виконавче провадження» визначено інший спосіб захисту порушених прав сторони у виконавчому провадженні.

Так само позивач, у разі наявності перешкод з боку відповідачки після рішення суду, може звернутись до суду з відповідним позовом з нових підстав.

Тому вказані ним обставини також не є підставою для вирішення даних питань шляхом винесення додаткового рішення у даній справі.

Позивачем у позовній заяві дійсно разом з вимогою про вселення була заявлена вимога про зобовязання відповідачки не перешкоджати йому користуватись будинком №22 по вул.. Київській в місті Бровари. Дана вимога судом у рішенні зазначена як вимога про усунення перешкод у користуванні житлом.

За даними вимогами (у сенсі перешкоди у користуванні будинком як житлом) сторони давали пояснення, досліджувались докази, і судом за даними вимогами прийнято рішення, про що зазначено в резолютивній його частині.

Тому з цих причин також відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення або для зміни формулювання, викладеного в резолютивній частині.

Разом з тим, при розгляді даної заяви спірне питання виникло з того, що сторони по різному розуміють і тлумачать резолютивну частину рішення суду, а саме вислів «позов ОСОБА_1 про вселення та усунення перешкод в користуванні житлом, стягнення матеріальної і моральної шкоди задовольнити частково; вселити ОСОБА_1 в будинок №22 по вулиці Київській в місті Бровари Київської області; … в іншій частині позову відмовити»;

Зокрема, позивач прийняте судом рішення розуміє так, що були задоволені його позовні вимоги і про вселення і про усунення перешкод;

Натомість відповідачка, як вона пояснила у даному судовому засіданні і як вона зазначила у поданих нею письмових запереченнях, - прийняте рішення розуміє так, що у позові ОСОБА_1 про усунення перешкод було відмовлено, а задоволено лише вимогу про вселення.

Дана обставина не є підставою для винесення додаткового рішення, але згідно ст.. 221 ЦПК України, якщо рішення суду в цій частині є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення , не змінюючи при цьому його змісту.

Оскільки в даному судовому засіданні судом розглядається лише заява позивача про винесення додаткового рішення, то суд не має підстав для роз`яснення цього рішення в порядку ст..221 ЦПК за власною ініціативою.

Таким чином, в ухваленні додаткового рішення з тих підстав і за тими вимогами, які викладені позивачем у його заяві,- слід відмовити.

Керуючись ст. 220 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити позивачу ОСОБА_1 в ухваленні додаткового рішення.

Ухвала може бути оскаржена учасниками процесу шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Т.В. Селезньова