Справа № 388/1460/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

11.11.2015 року Долинський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Баранського Д.М.,

за участю секретаря Поліщук Т.І.,

представників: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні, у приміщенні суду в м. Долинській цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Фермерського господарства «Катеринівське» про розірвання договору оренди землі, зобовязання передати земельну ділянку, стягнення орендної плати за землю,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що є власником земельної ділянки кадастровий номер :01:00:127 площею 6,78 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Богданівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області.

У лютому 2009 року між ОСОБА_3 та Фермерським господарством «Катеринівське» (далі ФГ «Катеринівське») укладено договір оренди землі на строк десять років з орендною платою 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, з урахуванням індексації. 13 вересня 2010 року цей договір було зареєстровано у Держаному підприємстві «Центр ДЗК» за № 80.

Орендна плата за договором повинна вноситись до 20 грудня поточного року.

Станом на серпень 2015 року земельна ділянка знаходиться в користуванні ФГ «Катеринівське».

З 2013 року орендарем ФГ «Катеринівське» позивачці не виплачується орендна плата за користування земельною ділянкою.

З приводу виплати орендної плати ОСОБА_3 неодноразово зверталась до відповідача, однак орендну плату не отримала.

ОСОБА_3 зазначає, що загальна заборгованість з орендної плати складає 12400 грн.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_3, адвокат ОСОБА_2 позов підтримав за обставин зазначених у ньому, попросив позов задовольнити. Суд пояснив, що позивачка має дві земельні ділянки, що перебувають у оренді відповідача. Відповідач не сплачує орендну плату за користування цими земельними ділянками. Вважає, що надані представником відповідача документи, що підтверджують сплату орендної плати не стосуються виконання зобовязання зі сплати орендної плати саме за спірною земельною ділянкою.

Представник відповідача ФГ Катеринівське» за довіреністю ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечував проти позову, вважає позов безпідставним, просив відмовити в його задоволенні. Суду пояснив, що доводи позивачки з приводу заборгованості з орендної плати є необґрунтованими, оскільки оренду плату їй виплачено відповідно до умов договору оренди землі. З приводу отримання орендної плати ОСОБА_3 неодноразово розяснювалось зявитись до господарства з цією метою. Зазначив, що із позивачкою ОСОБА_3 укладено один договір оренди землі, а тому відсутні підстави вважати, що здійснено оплату орендної плати за іншим договором оренди землі.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом установлено, що позивачка ОСОБА_3, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії КР № :01:00:127, виданого 30 грудня 1999 року Богданівською сільською радою Долинського району Кіровоградської області, є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,78 га, кадастровий номер :01:00:127, що знаходиться на території Богданівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області (а. с. 8).

10 лютого 2009 року між ОСОБА_3 та ФГ «Катеринівське» укладено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки площею 6,78 га, що знаходиться на території Богданівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області на строк десять років (далі Договір). 13 вересня 2010 року цей Договір зареєстровано у Державному підприємстві «Центр ДЗК» за № 80 (а. с. 9).

Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Спеціальним законом, що передбачає особливості укладення та виконання договору оренди землі, зокрема поняття договору оренди землі, орендної плати за землю, права та обовязки орендодавців і орендарів, захист їх прав, зміна, припинення і поновлення договору оренди землі, розгляд спорів та відповідальність сторін за невиконання зобовязань за договором оренди землі, є Закон України «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 року N 161-XIV.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ст. 18 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на час підписання сторонами договору оренди землі) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на час підписання сторонами договору оренди землі) орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно ч. ч. 1, 2, 4 ст. 22 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на час підписання сторонами договору оренди землі) орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Відповідно до ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Відповідно до вказаного, документом, що підтверджує виконання зобовязання є, зокрема розписка про одержання виконання, наявність у боржника боргового документа, іншого документа, що підтверджує отримання коштів на виконання зобовязання, за винятком перерахування коштів через фінансові установи або перерахування коштів в інший спосіб, зокрема через установи поштового звязку.

Ст. 24 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на час підписання сторонами договору оренди землі) передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема своєчасного внесення орендної плати.

Згідно ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на час підписання сторонами договору оренди землі) на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

За змістом п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що систематична несплати орендної плати є підставою для розірвання договору оренди землі.

Позивачка у справі ОСОБА_3 зазначає, що не отримує оренду плату за Договором, починаючи з 2013 року. Розмір заборгованості з орендної плати з 2013 року по 2015 рік включно становить 12400,13 грн.

Відповідно до довідки відділу Держгеокадастру у Долинському районі Кіровоградської області № ДС-31-1111-0.3.-333/22-15 від 25 вересня 2015 року вартість земельної ділянки № 127, площею 6,78 га, кадастровий номер :01:00:127, що належить ОСОБА_3 становила у 2013 році 128097 грн, у 2014 році 128097 грн, у 2015 році 159993 грн.

За змістом п. п. 9, 10 Договору, оренда плата вноситься орендарем у розмірі не менше 3 % нормативної грошової оцінки землі з урахування індексації до 20 грудня поточного року.

З урахуванням розміру орендної плати передбаченого п. 9 Договору, розмір орендної плати за договором у 2013 році становив 3842,91 грн, у 2014 році 3842,91 грн, у 2015 році становить 4799,79 грн.

Як убачається з розрахунку розміру орендної плати за Договором наданого ФГ «Катеринівське», у 2013 році ОСОБА_3 за Договором було нароховано орендної плати у розмірі 4735,30 грн, у 2014 році 3842,91 грн, у 2015 році 4799,79 грн.

Відповідно до видаткового касового ордеру ФГ «Катеринівське» від 7 серпня 2013 року, позивачка ОСОБА_3 отримала 1000 грн авансу в рахунок орендної плати за 2013 рік.

Згідно поштової квитанції № 1789 від 14 грудня 2013 року відповідач ФГ «Катеринівське» відправив на адресу ОСОБА_3 грошовий переказ на суму в розмірі 3025 грн.

Таким чином, загальний розмір орендної плати за 2013 рік сплачений ФГ «Катеринівське» на користь ОСОБА_3 становить 4735,30 грн (1000 + 3025 + 710,30 (утриманий податок з доходів фізичних осіб)). Тобто цей розмір відповідає розміру орендної плати визначеному Договором (п. 9 Договору).

Відповідно до платіжного доручення № 1387 від 13 травня 2015 року ФГ «Катеринівське» перерахувало ОСОБА_3 оренду плату за 2014 рік у розмірі 3266,47 грн. Загальний розмір орендної плати нарахований ОСОБА_3 за 2014 рік становить 3842,91 грн (3266,47 + 576,44 (утриманий податок з доходів фізичних осіб)).

Суд зазначав, що відповідно до п. 10 Договору, орендна плата вноситься орендарем до 20 грудня поточного року. Тобто доводи ОСОБА_3 про невиконання умов Договору про сплату орендної плати у 2015 році є необґрунтованими, оскільки строк виконання цього зобовязання у 2015 році не настав.

Суд також указував, що підставою припинення права користування земельною ділянкою (розірвання договору оренди землі) є систематична несплата, зокрема орендної плата (п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України).

Під систематично несплатою орендної плати слід розуміти таку несплату два і більше разів, починаючи з моменту настання обовязку виконання такого зобовязання.

У цій справі ФГ «Катеринівське» не здійснило систематичної несплати орендної плати за Договором, а відтак відсутні підстави для його розірвання.

Доводи представника позивачки ОСОБА_3, що стосуються виконання ФГ «Катеринівське» зобовязання між сторонами з виплати орендної плати не за цим Договором, а за іншим договором оренди землі, є необґрунтованими, оскільки відсутні докази укладення між цими сторонами інших договорів оренди землі.

Крім вищезазначеного, з матеріалів цієї справи вбачається, що листом № 91 від 5 березня 2015 року ФГ «Катеринівське» пропонувало ОСОБА_3 зявитися з документами, що підтверджують оформлення спадкових прав на земельну ділянку, що належить ОСОБА_4 та відповідно отримати орендну плату, а також вирішити питання щодо подальшого використання цієї земельної ділянки.

З вищевказаного можливо дійти висновку, що за оренду земельної ділянки, що належить ОСОБА_4 (спадкодавець позивачки за її твердженнями), відповідач ФГ «Катеринівське» орендну плату не сплачувало, оскільки не визнавало перехід прав та обовязків орендодавця за таким правочином до його правонаступників із зазначених у листі підстав, а відтак виплачена відповідно до наданих суду документів орендна плата на користь позивачки ОСОБА_3 стосується виконання зобовязання за договором оренди землі від 10 лютого 2009 року.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до вказаного, істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, потрібно встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Будь-яких доводів підтверджених доказами, що дають підстави для розірвання договору відповідно до ст. 651 ЦК України позивачкою ОСОБА_3 не заявлялось та не надавалось, окрім як посилання на таку норму, а відтак відсутні підстави для розірвання спірного договору оренди землі за правил, передбачених цією статтею.

Згідно вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову ОСОБА_3, а тому в задоволенні цього позову має бути відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 18, 21, 22, 23 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на час укладення договорів оренди землі), ст. ст. 545, 651, 759 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 15, 57-62, 64, 212-215, 218, 294 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 до Фермерського господарства «Катеринівське» про розірвання договору оренди землі, зобовязання передати земельну ділянку, стягнення орендної плати за землю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Кіровоградської області через Долинський районний суд Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 16 листопада 2015 року.

Суддя Долинського районного суду ОСОБА_5