Справа № 138/1682/15-ц
Провадження №:2/138/535/15
21 вересня 2015 року м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: Цибульського О.Є.,
з участю: секретаря Спічко А.В.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Конівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування та отримання свідоцтва про право власності, -
Позивач звернулася в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовом до Конівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування та отримання свідоцтва про право власності, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її тітка - ОСОБА_3, яка проживала та була зареєстрована на день смерті за адресою: АДРЕСА_1 . Після померлої ОСОБА_3, єдиною спадкоємницею була її сестра - ОСОБА_4, яка спадщину прийняла, згідно довідки Конівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області від 03.06.2015 №429, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, але своїх спадкових прав офіційно не оформила. Мати позивачки - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом позивач одноособово прийняла та оформила спадщину після смерті матері. Спадкове майно тітки позивача складається із земельної ділянки НОМЕР_2 площею 2,20 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розміщена на території Конівської сільської ради Могилів- Подільського району, та виділена ОСОБА_3 відповідно до рішення 14 сесії 3 скликання Конівської сільської ради від 19 жовтня 2001 року «Про затвердження проекту організації території земельних часток (паїв), технічної документації по передачі земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право приватної власності на землю, де згідно додатку 2.30 «Список громадян Конівської сільської ради, які отримують державні акти на право приватної власності на землю» під НОМЕР_2 значиться ОСОБА_3.
З метою отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 позивачка звернулася до нотаріуса, проте отримала офіційну відмову за причиною відсутності правовстановлюючого документу на землю - державного акту. Згідно наданої нотаріусом інформаційної довідки спадкова справа після померлої ОСОБА_3 не заводилася.
За життя ОСОБА_3 розпочала процедуру приватизації, однак не встигла отримати державний акт на вказану земельну ділянку, що унеможливлює його подання нотаріусу для оформлення спадщини. Також згідно відповіді Держкомземагенства у Могилів - Подільському районі Вінницької області № 29-28-0.3-840/2-15 від 19.03.2015р. державний акт на ім'я померлої друкувався, але не видавався. Дані обставини стали приводом звернення до суду з даною заявою, в якій позивач просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5, право на завершення процедури приватизації та отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку НОМЕР_2, площею 2,20 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розміщена на території Конівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області.
Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Королюк О.В. в судове засідання не з'явились, подали до суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували.
Представник відповідача Конівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області в судове засідання не з'явився без поважних причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Оскільки від відповідача не надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника чи відкладення розгляду справи та не повідомлено суд про причини неявки, а позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи, це дає підстави суду відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав:
ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла тітка позивачки ОСОБА_3. (а.с.4). Після її смерті відкрилась спадщина, яка складалась із земельної ділянки НОМЕР_2 площею 2,20 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розміщена на території Конівської сільської ради Могилів-Подільського району, та виділена ОСОБА_3 відповідно до рішення 14 сесії 3 скликання Конівської сільської ради від 19 жовтня 2001 року «Про затвердження проекту організації території земельних часток (паїв), технічної документації по передачі земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право приватної власності на землю, де згідно додатку 2.31 «Список громадян Конівської сільської ради, які отримують державні акти на право приватної власності на землю» під НОМЕР_2 значиться ОСОБА_3 (а.с.17).
Згідно листа Управління Держземагенства у Могилів-Подільському районі Вінницької області від 19.03.2015 №29-28-0.3-840/2-15, ОСОБА_3 належить земельна ділянка (пай): рілля НОМЕР_2, площею 2,20 га. Державний акт не друкувався та не видавався (а.с.16).
Як зазначено в позовній заяві, позивач ОСОБА_1 є спадкоємицею за законом після смерті тітки, що підтверджується довідкою виконкому Конівської сільської ради №140 від 20.03.2015 року (а.с.10).
Позивач звернулася до суду як «ОСОБА_1», оскільки 11.05.1991 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та змінила дошлюбне прізвище на «ОСОБА_1», що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.14).
Постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.04.2015 року №02-31/548, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.18).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Стаття 1225 ЦК України встановлює, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Згідно з ч.1 ст. 25 Земельного Кодексу України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Особи, зазначені у статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).
Згідно пункту "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст.152 ЗК України.
Відповідно до п. 3.5. листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року N 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.
Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.
Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.
На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року N 139-V), є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року N 509-VI).
Однак з 01.01.2013 року поняття державного акту, як документу, що посвідчує право власності відсутнє у Земельному кодексі України, і державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються, а відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на земельну ділянку реєструється у державному реєстрі прав із видачею свідоцтва про право власності.
Частиною 1 ст.182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду, земельну ділянку.
Аналізуючи зібрані в судовому засіданні докази, враховуючи вище викладене та те, що померла ОСОБА_3 за життя розпочала процедуру приватизації, проте державного акту на земельну ділянку не отримала, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та визнати за позивачем право в порядку спадкування за законом на завершення процедури приватизації та отримання свідоцтва про право власності на зазначену вище земельну ділянку.
На підставі ст. 25, 81, 125, 152, 182 Земельного Кодексу України ст. 1218, 1225 ЦК України, та керуючись ст. 10, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5, право на завершення процедури приватизації та отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку НОМЕР_2, площею 2,20 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розміщена на території Конівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області.
Відповідач протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може подати до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області письмову заяву про його перегляд.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення це рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.