Справа № 177/615/15-ц
Провадження № 2/177/496/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 жовтня 2015 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Приміч Г. І.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Христофорівської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, про встановлення факту родинних відносин та факту реєстрації шлюбу, визначення часток в праві спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом та за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду 13.03.2015 року та збільшуючи розмір позовних вимог 27.05.2015 року просив суд

1. Встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним сином ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2;

2. Встановити факт реєстрації 24.06.1951 року шлюбу між ОСОБА_4, померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, померлою ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований бюро РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис № 763.

3. Визначити, що ОСОБА_4, померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 за життя належало, кожному окремо, по 1/2 частині житлового будинку з господарчими побудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, який складається: з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 48,4 кв.м., житловою площею 33,0 кв.м., літньої кухні Б, сараїв Д, 3, погребу В, вбиральні Г, гаражу Ж, воріт № 3, вимощення І.

4. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/12 частин житлового будинку з господарчими побудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, який складається: з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 48,4 кв.м., житловою площею 33,0 кв.м., літньої кухні Б, сараїв Д, 3, погребу В, вбиральні Г, гаражу Ж, воріт № 3, вимощення І в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2

5. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 5/12 частин житлового будинку з господарчими побудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, який складається: з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 48,4 кв.м., житловою площею 33,0 кв.м., літньої кухні Б, сараїв Д, 3, погребу В, вбиральні Г, гаражу Ж, воріт № 3, вимощення І в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача вказував на те, що 24 червня 1951 року ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_3, після укладення шлюбу подружжю присвоєно прізвище «ОСОБА_3».

В період шлюбу, а саме 26 червня 1959 року ОСОБА_4 видано свідоцтво про право приватної власності на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1, яка в подальшому перейменована на провулок.

Оскільки за життя подружжя ОСОБА_4, їх частки, як співвласників у праві спільної сумісної власності на будинок не були виділені, між ними не було жодних домовленостей з приводу зміни рівності часток у праві спільної сумісної власності, також принцип рівності їх часток, як співвласників у праві спільної сумісної власності не змінений законом чи рішенням суду, тому частки кожного із них, як співвласників будинку були рівними, і кожному окремо, на праві приватної власності належало за життя по 1/2 частині нерухомого майна.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому за життя 1/2 частку будинку АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 за життя здійснив розпорядження своїм майном на випадок смерті шляхом складення заповіту, згідно якого заповів будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_1, належний йому автомобіль ОСОБА_7.

Спадщину після смерті ОСОБА_4 на підставі ст. 1241 ЦК України прийняли його дружина ОСОБА_3, а також сини ОСОБА_1 та ОСОБА_7, які подали до нотаріальної контори відповідні заяви.

Спадщина після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 була фактично прийнята його спадкоємцями, а саме ОСОБА_7 прийняв у спадщину за заповітом автомобіль, а ОСОБА_1 та ОСОБА_3 1/2 частину житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 в частках: 5/12 частини житлового будинку за заповітом та 1/12 частина житлового будинку за законом відповідно.

Однак юридично спадкові права спадкоємці не оформили, свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом після смерті ОСОБА_4 не видавалося.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй за життя 1/2 частину будинку АДРЕСА_1, що є її подружньою часткою у праві спільної сумісної власності на житловий будинок та 1/12 частину будинку АДРЕСА_1, яку вона фактично прийняла після смерті свого чоловіка у спадок.

Оскільки ОСОБА_3 за життя розпорядження своїм майном на випадок смерті не здійснила, тому її спадкоємці спадкують належне їй майно за законом.

При зверненні позивача до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно не визначені частки кожного з подружжя, які померли, відсутнє документальне підтвердження родинних стосунків між спадкоємцем та ОСОБА_3, померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 та шлюбних стосунків між померлим подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Вище вказані обставини позбавляють позивача можливості реалізувати свої права на вказане нерухоме майно, а вирішити спір у позасудовому порядку неможливо.

Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримували, наполягали на їх задоволенні (а.с.30,78).

Представник відповідача - Христофорівської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с.47).

В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, давши оцінку доказам по справі в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.06.1951 року ОСОБА_4, 1927 року народження уклав шлюб з ОСОБА_3, 1924 року народження, після укладення шлюбу подружжю присвоєно прізвище «ОСОБА_3», що вбачається зі свідоцтва про одруження від 24.06.1951 року (а.с.13)..

В період перебування у шлюбі, а саме 26.06.1959 року ОСОБА_4, на підставі рішення виконкому Криворізької районної ради народних депутатів трудящих від 19.06.1959 року, видано свідоцтво про право приватної власності на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 (а.с.15).

В подальшому, на підставі рішення Христофорівської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області № 7 від 14.04.2015 року, підтверджена поштова адреса житлового будинку, що на праві власності належить ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 (а.с.48).

Вказане домоволодіння за інформацією з реєстру прав власності на нерухоме майно від 09.04.2015 року та відомостей КП ДОР «Криворізьке» БТІ від 09.07.2015 року зареєстрований за ОСОБА_4 (а.с.42,67).

Земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 не приватизована, про що свідчать відомості Управління Держземагенства Криворізького району Дніпропетровської області від 02.04.2015 року (а.с.44).

Відповідно до ст. 22 КЗпШС Української PCP, який діяв на момент виникнення права власності подружжя на зазначений житловий будинок з господарчими будівлями, майно, набуте подружжям під час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. А відповідно до ст. 28 цього ж Кодексу, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Отже вищезазначений житловий будинок з господарчими побудовами, за адресою: пров. Шкільний, буд. 9, в смт. Христофорівка Криворізького району Дніпропетровської області є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4, кожному з яких належить по 1/2 частці, що і необхідно визнати.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_2 від 04.04.2007 року (а.с.19).

Після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 відкрилась спадщина на все належне йому за життя майно, в тому числі і на 1/2 частину домоволодіння з господарськими спорудами, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 48,4 кв.м., житловою площею 33,0 кв.м., літньої кухні Б, сараїв Д, 3, погребу В, вбиральні Г, гаражу Ж, воріт № 3, вимощення І.

ОСОБА_3, померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 за життя 04.09.2003 року склав заповіт посвідчений секретарем Христофорівської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, яким житловий будинок з господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_1 заповів позивачу по справі, сину ОСОБА_1, автомобіль марки ВАЗ-2103, 1974 року випуску сину ОСОБА_7 (а.с.20).

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 помер (а.с.50).

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 24.07.2015 року (а.с. 66) вбачається, що після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3

свідоцтва про право на спадщину не видавались, заведена спадкова справа № у спадковому реєстрі 42393220 та № у нотаріуса 198.

З листа завідувача Шостої Криворізької державної нотаріальної контори та в.о. державного нотаріуса Криворізької районної державної нотаріальної контори Деркач Я.В. від 24.07.2015 року вбачається, що після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 з заявою про прийняття спадщини звернувся 12.05.2007 року ОСОБА_7, 12.05.2007 року звернувся і ОСОБА_1 з заявою про прийняття спадщини, крім них до нотаріальної контори більше ніхто не звертався (а.с.64).

Спадщина після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 була фактично прийнята його спадкоємцями, а саме ОСОБА_7 прийняв у спадщину за заповітом автомобіль, а ОСОБА_1 за заповітом та ОСОБА_3, в порядку ч. 1 ст. 1241 ЦК України прийняли у спадщину 1/2 частку житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, яка належала спадкодавцю ОСОБА_4

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Оскільки на момент смерті чоловіка ОСОБА_4 його дружина ОСОБА_3 була непрацездатною за віком, так як їй виповнилася вже 82, то остання мала право на обов'язкову частку, яка складає 1/2 частку від 1/3частки домоволодіння чоловіка, що складає 1/6частку від спадщини чоловіка (якби спадщина була прийнята за законом трьома спадкоємцями - два сина та дружина), або складає 1/12 частину від всього домоволодіння, отже їй на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 належало 7/12 часток домоволодіння (6/12 - її частка + 1/12 - успадкована обов'язкова доля).

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З урахуванням частки матері ОСОБА_3 частка ОСОБА_1 при спадкуванні 1/2 частини домоволодіння після смерті батька за заповітом складає 5/6, або 5/12 часток від всього домоволодіння.

Спадкоємці ОСОБА_4 спадщину прийняли відповідно до закону, але не оформили, свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом після смерті ОСОБА_4 не видавалося (а.с.64,66).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_3 від 15.05.2014 року (а.с.18).

Після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилась спадщина на все належне їй за життя майно, в тому числі і на 7/12 частин домоволодіння з господарськими спорудами, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 48,4 кв.м., житловою площею 33,0 кв.м., літньої кухні Б, сараїв Д, 3, погребу В, вбиральні Г, гаражу Ж, воріт № 3, вимощення І, а саме 1/12 частину вона успадкувала після смерті чоловіка та 1/2 їй належала в праві спільної сумісної власності подружжя.

ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 за життя заповітів не складала, про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 16.04.2015 року (а.с. 52).

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 16.04.2015 року (а.с. 53) вбачається, що після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 свідоцтва про право на спадщину не видавались, заведена спадкова справа № у спадковому реєстрі 56522238 та № у нотаріуса 656.

З листа завідувача Шостої Криворізької державної нотаріальної контори та в.о. державного нотаріуса Криворізької районної державної нотаріальної контори Деркач Я.В. від 15.04.2015 року вбачається, що після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 з заявою про прийняття спадщини звернувся 12.09.2014 року син померлої ОСОБА_1 - позивач по справі, крім нього до нотаріальної контори більше ніхто не звертався (а.с.51).

При зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно не визначені частки кожного з подружжя, які померли, відсутнє документальне підтвердження родинних стосунків між спадкоємцем та ОСОБА_3, померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 та шлюбних стосунків між померлим подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_4, оскільки в свідоцтві про народження спадкоємця ім'я спадкодавці «ОСОБА_3», а в свідоцтві про смерть «ОСОБА_3», а також в свідоцтві про одруження ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розбіжність в імені спадкодавці, в свідоцтві про одруження «ОСОБА_3», а в свідоцтві про смерть «ОСОБА_3» (а.с.21).

Відповідно до п. 1,4 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення.

Відповідно до п. 7 постанови №5 Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року - суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Зі змісту постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.12.2014 року вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3, в тому числі через розбіжності в написанні імені спадкодавця, а саме в свідоцтві про народження позивача вказано ім'я матері «ОСОБА_3», а в свідоцтві про смерть «ОСОБА_3», в свідоцтві про одруження батьків ім'я матері «ОСОБА_3», а в свідоцтві про смерть «ОСОБА_3» (а.с.21). Дана обставина перешкоджає позивачу спадкувати на загальних правах в позасудовому порядку.

Дійсно, при дослідженні свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_4 від 01.08.1952 року (а.с.8) вбачається, що його матір'ю є «ОСОБА_3», а батьком «ОСОБА_4».

Також, дослідивши свідоцтво про одруження серії НОМЕР_5 від 24.06.1951 року судом встановлено, що 24.06.1951 року уклали шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_3, після укладення шлюбу подружжю присвоєно прізвище «ОСОБА_3» (а.с.13).

Однак, зі свідоцтва про народження виданого Гурівською сільською радою Долинського району вбачається, що 28.05.1924 року народилася «ОСОБА_3» (російською мовою), що в перекладі на українську мову «ОСОБА_3» (а.с.9). Паспорт серії НОМЕР_6 від 21.06.2002 року свідчить про те, що вірне ім'я матері позивача та дружини ОСОБА_4 «ОСОБА_3» (а.с.10), про що свідчить і довідка про присвоєння ідентифікаційного номера видана на ім'я ОСОБА_3 (а.с.11) та диплом серії НОМЕР_7 (а.с.12) виданий також на ім'я ОСОБА_3.

Факт реєстрації шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 24.06.1951 року підтверджується фактом їх спільного проживання за адресою АДРЕСА_1, про що свідчить довідка Христофорівської селищної ради Криворізького району від 26.02.2015 року, з якої вбачається, що вони проживали як чоловік та дружина (а.с.22). Також з відмітки у паспорті ОСОБА_3 вбачається, що 24.06.1951 року з ОСОБА_4 зареєстровано шлюб (а.с.10 на звороті).

Отже, приймаючи до уваги вище викладене, суд приходить до висновку, що у свідоцтві про народження позивача та в свідоцтві про одруження ім'я матері позивача та дружини ОСОБА_4 «ОСОБА_3» зазначено помилково, оскільки вірним є «ОСОБА_3», що сталося у зв'язку з помилковим перекладом з російської на українську мову.

Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 цього ж кодексу в першу чергу право на спадкоємство згідно із законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Тому, позивач по справі, в силу ст. 1261 ЦК України, є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_3 (а.с.8).

Згідно з ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З огляду на викладені обставини та виходячи з положень ч.5 ст. 1268 ЦК України, відповідно до якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, суд вважає за необхідне

1. Встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2;

2. Встановити факт реєстрації 24.06.1951 року шлюбу між ОСОБА_4, померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, померлою ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований бюро РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис № 763.

3. Визначити, що ОСОБА_4, померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 за життя належало, кожному окремо, по 1/2 частці житлового будинку з господарчими побудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, який складається: з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 48,4 кв.м., житловою площею 33,0 кв.м., літньої кухні Б, сараїв Д, 3, погребу В, вбиральні Г, гаражу Ж, воріт № 3, вимощення І.

4. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 5/12 частин житлового будинку з господарчими побудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, який складається: з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 48,4 кв.м., житловою площею 33,0 кв.м., літньої кухні Б, сараїв Д, 3, погребу В, вбиральні Г, гаражу Ж, воріт № 3, вимощення І в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

5. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/12 частин житлового будинку з господарчими побудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, який складається: з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 48,4 кв.м., житловою площею 33,0 кв.м., літньої кухні Б, сараїв Д, 3, погребу В, вбиральні Г, гаражу Ж, воріт № 3, вимощення І, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-214 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Христофорівської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, про встановлення факту родинних відносин та факту реєстрації шлюбу, визначення часток в праві спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом та за заповітом, - задовольнити.

1. Встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2;

2. Встановити факт реєстрації 24.06.1951 року шлюбу між ОСОБА_4, померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, померлою ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований бюро РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис № 763.

3. Визначити, що ОСОБА_4, померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 за життя належало, кожному окремо, по 1/2 частці житлового будинку з господарчими побудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, який складається: з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 48,4 кв.м., житловою площею 33,0 кв.м., літньої кухні Б, сараїв Д, 3, погребу В, вбиральні Г, гаражу Ж, воріт № 3, вимощення І.

4. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, право власності на 5/12 частин житлового будинку з господарчими побудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, який складається: з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 48,4 кв.м., житловою площею 33,0 кв.м., літньої кухні Б, сараїв Д, 3, погребу В, вбиральні Г, гаражу Ж, воріт № 3, вимощення І, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька - ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

4. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, право власності на 7/12 частин житлового будинку з господарчими побудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, який складається: з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 48,4 кв.м., житловою площею 33,0 кв.м., літньої кухні Б, сараїв Д, 3, погребу В, вбиральні Г, гаражу Ж, воріт № 3, вимощення І, в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: