Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2015 року Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Сидоренко Ю.В.,

при секретарі Яблонській Я.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

28.09.2015 року ОСОБА_1 звернулася до Василівського районного суду Запорізької області з позовом про стягнення аліментів. На обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що з 04.09.1987 року вона з ОСОБА_2 перебуває у шлюбі, який зареєстрований Жовтневим відділом РАЦСу м.Дніпропетровськ, актовий запис № 1721. Від шлюбу мають повнолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина знаходиться на її утриманні, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягає на задоволенні позову за підставами, викладеними у позовній заяві та в судовому засіданні додатково пояснила, що з 04.09.1987 року вона з ОСОБА_2 перебуває у шлюбі, від якого мають сина: ОСОБА_3, який 10.10.2015 року досяг повноліття. На даний час син навчається у Дніпрорудненському індустріальному технікумі, проживає разом з нею та находиться на її утриманні. Чоловік ОСОБА_2 працює на ПрАТ «ЗЗРК» та бухгалтерією підприємства за його заявою здійснюються відрахування з заробітної плати чоловіка ОСОБА_2 на утримання їх сина ОСОБА_4. Ці грошові кошти вона щомісячно отримує на свою банківську картку шляхом перерахувань бухгалтерією підприємства за місцем роботи відповідача. Просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дати предявлення позову до суду та до досягнення сином ОСОБА_4 повноліття, тобто до 10.10.2015 року. За місяці вересень-жовтень 2015 року аліменти, відраховані із заробітної плати відповідача ОСОБА_2 у зазначених у довідці ПрАТ «ЗЗРК» сумах, вона отримала та ці кошти залишаються на її банківській платіжній картці. Дані грошові кошти з картки вона не знімає та ними не розпоряджається, оскільки вважає, що у будь-яких час відповідач ОСОБА_2 може звернутися до неї з вимогою про їх повернення та в подальшому ці кошти забрати. Тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на свою користь на утримання сина ОСОБА_4 в судовому порядку.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 повторно не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, з»явитися не може у звязку з виробничою необхідністю. Позовні вимоги не визнає та проти задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що з його заробітної плати за його заявою на підприємстві стягуються аліменти в розмірі ? частини на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. За жовтень місяць 2015 року з його заробітної плати також отримані аліменти, що підтверджується довідкою бухгалтерії ПрАТ «ЗЗРК» за період з листопада 2014 року по жовтень 2015 року, включно.

Вислухавши в судовому засіданні пояснення позивача, повно та всебічно дослідивши надані сторонами документи і матеріали цивільної справи, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не

підлягають з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою фізичних або юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами й іншими особами, що беруть участь у справі.

Згідно ст.ст.57-59, 64 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування, одержані з дотриманням встановленого законом порядку, а письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 04 вересня 1987 року Жовтневим відділом РАЦСу м.Дніпропетровська, актовий запис № 1721, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.2).

Від спільного подружнього життя сторони мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у свідоцтві про народження якого батьком записаний ОСОБА_2, відповідач у справі (а.с.3).

10 жовтня 2015 року ОСОБА_3 досяг повноліття.

ОСОБА_3 мешкає з позивачкою ОСОБА_1 за адресою: Запорізька область Василівський район м.Дніпрорудне пров.Тополиний буд.1 та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідками, виданими Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області від 18.09.2015 року за № № 5141, 542 (а.с.6,7).

Відповідач ОСОБА_2 працює в Управлінні підприємства з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат», має постійне джерело прибутку та регулярний дохід, що підтверджується довідкою про його заробітну плату № 1145 від 03.11.2015 року, загальний розмір якої за період з 01.11.2014 року по 01.11.2015 року становить 322 664,71 грн.

За заявою ОСОБА_2, з 01 січня 2014 року бухгалтерією ПрАТ «ЗЗРК» з відповідача ОСОБА_2 утримуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини на підставі заяви від 03.01.2014 року, та в розмірі 25 % (1/4 частини) на підставі заяви ОСОБА_2 від 24.12.2014 року, що вбачається з копії заяви ОСОБА_2 та дані обставини позивачкою не оспорюються.

Згідно поданої до бухгалтерії ПрАТ «ЗЗРК» заяви від 24.12.2014 року ОСОБА_2 просив утримувати з його заробітної плати в період часу з 01.01.2015 року по 01.01.2016 року аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 25 %, що становить ? частину його заробітку (доходу), про що свідчить відповідна заява ОСОБА_2 від 03.01.2014 року, з відповідними уточненнями від 24.12.2014 року.

Згідно довідки ПрАТ «ЗЗРК» про заробітну плату, інші доходи ОСОБА_2 № 1145 від 03.11.2015 року, бухгалтерією даного підприємства з ОСОБА_2, згідно його заяви, перераховані аліменти на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 за вересень 2015 року - в сумі 7811,11 грн., за жовтень 2015 року в сумі 7785,86 грн., що позивачкою ОСОБА_1 підтверджено в судовому засіданні.

Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно приписів ст.6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Згідно положень ст.181 СК України способами виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно до положень ст.182 Сімейного кодексу України та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм

Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, при визначені розміру аліментів суд враховує:стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього кодексу.

Відповідно до положень ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Згідно вимог статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Згідно положень ст.187 СК України, один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. Така заява може бути ним відкликана (частина 1). На підставі заяви одного з батьків аліменти відраховуються не пізніше триденного строку від дня, встановленого для виплати заробітної плати, пенсії, стипендії (частина 2). На підставі заяви одного з батьків аліменти можуть бути відраховані і тоді, коли загальна сума, яка підлягає відрахуванню на підставі заяви та виконавчих документів, перевищує половину заробітної плати, пенсії, стипендії, а також якщо з нього вже стягуються аліменти на іншу дитину (частина 3).

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові, оскільки, завданням суду є саме захист порушених або оспорюваних прав та інтересів особи.

Таким чином, аналізуючи вищенаведене, вислухавши в судовому засіданні пояснення позивача ОСОБА_1, дослідивши надані сторонами документи, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та проаналізувавши обставини по даній цивільній справі, суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 задоволенню не підлягають з тих підстав, що діючим сімейним законодавством України передбачено декілька способів сплати батьками аліментів на утримання дитини, а саме: шляхом подачі заяви за місцем роботи, виплати пенсії, стипендії в розмірі та на строк, визначений у заяві (ч.1 ст.187 СК України), а також за рішенням суду (ч.3 ст.181 СК України).

Враховуючи ті обставини, що з 01.01.2015 року з відповідача ОСОБА_2 бухгалтерією ПрАТ «ЗЗРК», за місцем роботи на підставі його заяви від 03.01.2014 року, з уточненнями від 24.12.2014 року, утримуються аліменти на користь позивача ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача щомісячно, та за вересень і жовтень місяці 2015 року із заробітної плати відповідача ОСОБА_2 бухгалтерією підприємства ПрАТ «ЗЗРК» вже утримані аліменти, які безпосередньо перераховані на картковий рахунок позивачки ОСОБА_1, що підтверджується відповідною довідкою ПрАТ «ЗЗРК» № 1145 від 03.11.2015 року та позивачкою ОСОБА_1 не оспорюється, тому суд вважає, що на день предявлення позову до суду та на час судового розгляду справи відсутній предмет заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, за період 13 днів - з часу

предявлення позову до суду (з 28.09.2015 року) та до досягнення дитиною ОСОБА_3 повноліття (10.10.2015 року), у звязку з утриманням за вищевказаний період (13 днів) з відповідача ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання їх сина ОСОБА_3 бухгалтерією підприємства ПрАТ «ЗЗРК» за місцем роботи відповідача ОСОБА_2 за заявою останнього, поданою у відповідності до положень ч.1 ст.187 СК України, тому в задоволенні заявлених ОСОБА_1 позовних вимог суд вважає необхідним відмовити.

Відповідно до положень ст.ст79,88 ЦПК України, п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір, суд вважає необхідним судові витрати у вигляді судового збору віднести на рахунок держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 11, 60, 61, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.6,180-183,187,191 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з дати проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_5