У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, про визнання протиправними дії та зобов'язання видати ордери на житло, за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 09 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 про визнання протиправними дії, зобов'язання видати ордери на житло.

Позивачі посилались на те, що з травня 1985 року по 2010 рік їх сім'я знаходилась на квартирному обліку в Білгород-Дністровському міськвиконкомі від 31 травня 1985 року № 301.

21 січня 2010 року сім'ї ОСОБА_6 рішенням міськвиконкому від 21 січня 2010 року № 11 була виділена двокімнатна квартира АДРЕСА_1, загальною площею 62,9 кв. м, житловою 26,4 кв. м, що є замалою для двох сімей, та суперечить ст. 50 ЖК України та ст. 47 Конституції України.

Зазначали, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, одружений, тому доцільно було б надати йому окрему однокімнатну квартиру, яка звільняється за адресою: АДРЕСА_2, або закріпити за ним кімнату в гуртожитку по АДРЕСА_4, де позивачі мешкали увесь цей час.

Вказували на те, що вони неодноразово зверталася з письмовою заявою до міськвиконкому про надання ОСОБА_5 кімнати в гуртожитку, а ОСОБА_4 та ОСОБА_6 двокімнатної квартири АДРЕСА_1, на що отримували відмови.

Враховуючи вказане, позивачі просили визнати протиправними дії міського голови Білгород-Дністровського міськвиконкому; зобов'язати виконком Білгород-Дністровської міськради Одеської області видати ОСОБА_5 ордер на вселення на житлову кімнату в гуртожитку та додатково займану площу кухні 9,5 кв. м та частину загального коридору по АДРЕСА_4; зобов'язати виконком Білгород-Дністрвоської міськради Одеської області видати ОСОБА_4 ордер на вселення у квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 09 жовтня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, правильно виходив з того, що сім'я ОСОБА_6 ухиляється від переселення всіх членів сім'ї включених в ордер з гуртожитку в надане їм в порядку поліпшення житлових умов приміщення - двокімнатну квартиру у м. Білгород-Дністровському, вважаючи, що житлова площа наданої їм квартири є недостатньою і не задовольняє потреб всіх членів сім'ї .

Відповідно до чинного законодавства при наданні наймачеві іншого жилого приміщення до нього переселяються і члени сім'ї, якщо вони включені в ордер і дали письмову згоду на переселення в це приміщення (статті 52, 58 ЖК України, пункти 64, 66 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470).

Оскільки при відмові дати таке зобов'язання за особами, щодо яких приймалося рішення про надання жилого приміщення, зберігається право на займане приміщення, відсутність згоди членів сім'ї на звільнення займаного приміщення є перешкодою для видачі ордера і може бути підставою для перегляду рішення про надання квартири.

Як вбачається з матеріалів справи, із заявою про внесення змін щодо складу сім'ї ОСОБА_6 як такої, що перебуває на квартирній черзі у зв'язку з потребою поліпшення житлових умов, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 з наданням відповідних документів не зверталися і це питання виконкомом Білгород-Дністровської міської ради не вирішувалося. Не вносилися відповідні зміни щодо складу сім'ї ОСОБА_6 і у рішення виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради від 21 січня 2010 року № 11 «Про розподіл квартир, що придбані державною іпотечною установою в будинку АДРЕСА_1».

За таких обставинах суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання протиправними дії міського голови Білгород-Дністровського міськвиконкому щодо відмови у видачі ордерів на житло, для зобов'язання виконкому Білгород-Дністровської міськради Одеської області видати ОСОБА_4 ордер на вселення у квартиру АДРЕСА_1. Також суди дійшли правильного висновку про відсутність підстав для зобов'язання виконкому Білгород-Дністровської міськради Одеської області видати ОСОБА_5 ордер на вселення на житлову кімнату в гуртожитку та додатково займану площу кухні 9,5 кв. м та частину загального коридору по АДРЕСА_4.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судами попередніх інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 09 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Леванчук А.О. Нагорняк В.А. Писана Т.О.