АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

Справа №761/16088/14-ц Справа №756/13741/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3289/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Сіромашенко Н.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 березня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.

при секретарі: Басюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «БГ Банк», який є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Банк Перший» на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 18 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк Перший» про стягнення коштів та штрафних санкцій, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк Перший», в якому просив стягнути 113 000 гривень заборгованості по виплаті грошових коштів з поточного рахунку НОМЕР_1 у гривні, 3% річних у розмірі гривень, інфляційні втрати у розмірі 4950,29 гривень; 5 585,20 доларів США заборгованості по виплаті грошових коштів з поточного рахунку НОМЕР_1 у доларах США, 3% річних у розмірі 18,45 доларів США, судовий збір в сумі 1850 гривень.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 18 березня 2013 року між ним та відповідачем укладений договір банківського рахунку НОМЕР_1. 5 листопада 2013 року було укладено Договір Банківського рахунку НОМЕР_1 у іноземній валюті.

Також ним були відкриті:

депозитний рахунок на підставі договору №ДФ-059786 від 7 квітня 2014 року, відповідно до якого він вніс на свій депозитний рахунок кошти у розмірі 25 000,00 грн., строком на 7 календарних днів. Після закінчення даного семиденного строку кошти з депозитного рахунку повинні бути перераховані на його поточний рахунок НОМЕР_1. Після спливу семи днів 15 квітня 2014 року відповідач перерахував на рахунок НОМЕР_1 кошти у розмірі 25 000,00 грн. та нараховані відсотки;

депозитний рахунок на підставі договору №ДФ-059785 від 7 квітня 2014 року відповідно до якого він вніс на свій депозитний рахунок кошти у розмірі 94 000, 00 грн. строком на 14 календарних днів. Після закінчення даного строку кошти з депозитного рахунку повинні бути перераховані на його поточний рахунок НОМЕР_1. Так після спливу 14 днів 22 квітня 2014 року відповідач перерахував на рахунок НОМЕР_1 кошти у розмірі 94000,00 грн. та нараховані відсотки.

депозитний рахунок на підставі договору №ДФ-059784 від 7 квітня 2014 року відповідно до якого він вніс на свій депозитний рахунок кошти у розмірі 5 767,32 доларів США, строком на 14 календарних днів. Після закінчення даного строку кошти з депозитного рахунку повинні бути перераховані на його поточний рахунок НОМЕР_1. Так після спливу чотирнадцяти днів 22 квітня 2014 року банк перерахував на рахунок НОМЕР_1 кошти у розмірі 5 767,32 доларів США та нараховані відсотки.

Починаючи з 16 квітня 2014 року, банк почав відмовляти йому у видачі готівки з його поточного рахунку НОМЕР_1 як у гривнях, так і в доларах США, у зв'язку з відсутністю коштів в касі відділення банку.

Згідно довідки №26/03-48-208 від 22 квітня 2014 року, виданої банком на його запит, на поточному рахунку НОМЕР_1 станом на 22 квітня 2014 року знаходилася сума у розмірі 121 167,68 грн. 68 коп., а відповідно до довідки №26/03-48-207 від 22 квітня 2014 року на даному рахунку знаходилося 5 785 доларів США 02 центи.

24 квітня 2014 року та 17 травня 2014 року він звертався до відповідача з письмовими вимогами, в яких просив закрити поточний рахунок НОМЕР_1 та виплатити йому кошти у розмірі 121 167,68 грн. та 5 785,02 доларів США.

Проте, станом на момент подання даної позовної заяви відповідач не закрив його поточний рахунок та не виплатив йому кошти, чим порушив його права.

Станом на день звернення до суду з даним позовом загальний розмір грошових коштів, які знаходяться на даних поточних рахунках становить - 113 000,00 грн. та 5 585,02 доларів США.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 18 листопада 2014 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк Перший» про стягнення коштів та штрафних санкцій.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Банк Перший» на користь ОСОБА_3 - 113 000 гривень заборгованості по виплаті грошових коштів з поточного рахунку НОМЕР_1 у гривні, 3% річних у розмірі гривень, інфляційні втрати у розмірі 4950,29 гривень, 5585,20 доларів США заборгованості по виплаті грошових коштів з поточного рахунку НОМЕР_1 у доларах США, 3% річних у розмірі 18,45 доларів СІЛА, судовий збір в сумі 1850 гривень, а всього в сумі 120 175, 07 гривень та 5 603, 65 доларів США.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, відповідач Публічне акціонерне товариство «БГ Банк», який є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Банк Перший» подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Свою скаргу обґрунтовує тим, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, судом неповно з'ясовані обставини справи, що призвело до неправильного її вирішення.

В судове засідання не з'явилися сторони, які у встановленому законом порядку були повідомлені про день та час розгляду справи, про поважність причин своєї неявки суду не повідомили, а тому, зважаючи на вимоги ч.2 ст.305 ЦПК України, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутність осіб, які не з'явилися в судове засідання.

Заслухавши доповідь судді, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що банк не виконав взяті на себе зобов'язання у строк, встановлений договором банківського вкладу, та не повернув на першу вимогу ОСОБА_3 вкладену суму грошових коштів, а тому він вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, чим порушив майнові права вкладника, включаючи право власності на грошові кошти, що знаходяться на відкритих у банку рахунках, а тому зобов'язаний повернути грошові кошти, а також за прострочення виконання грошового зобов'язання сплати позивачу 3% річних та інфляційні втрати.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає встановленим судом обставинам та нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Так, судом встановлено і підтверджується дослідженими в судовому засіданні і наявними в матеріалах справи доказами 18 березня 2013 року між позивачем та відповідачем укладений договір банківського рахунку НОМЕР_1.

Відповідно до п. 1.1. даного Договору відповідач відкриває позивачу поточний рахунок НОМЕР_1 в національній валюті України (Гривня), на який зобов'язується приймати та зараховувати грошові кошти, що надходять позивачу, для зберігання і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів

5 листопада 2013 року між сторонами було укладено Договір Банківського рахунку НОМЕР_1 у іноземній валюті.

Згідно п. 1.1. даного Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відкриває Клієнту поточний рахунок НОМЕР_1 в іноземній валюті (Долари США), на який зобов'язується приймати та зараховувати грошові кошти, що надходять Клієнту, для зберігання і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів.

Згідно п. 1.2. зазначених Договорів відповідач надає позивачу послуги з приймання та зарахування на Рахунок грошових коштів, що йому надходять, виконує розпорядження клієнта про перерахування та видачу відповідних сум з рахунку та проводить інші операції по рахунку відповідно до умов цього договору та законодавства України, а Клієнт здійснює оплату наданих Банком Послуг у розмірі, визначеному діючими тарифами в Банку, що є Додатком №1 та є невід'ємною частиною до Договорів.

Відповідно до п.п. 2.6., 2.10 Договорів за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти в розмірі, що передбачені тарифами, сума яких зараховується на рахунок. Банк нараховує та сплачує проценти у валюті, в якій відкрито та функціонує рахунок.

Згідно п. 3.4. Договорів клієнт має право розпоряджатись на свій розсуд грошовими коштами на своєму розрахунку з додержанням вимог законодавства України, за виключенням випадків, передбачених законодавством України; отримувати готівкові кошти з Рахунку, за умови наявності коштів на Рахунку та у випадках, передбачених законодавством України та цим Договором; в будь який час закрити рахунок, подавши до банку заяву встановленого зразка.

7 квітня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір №ДФ- 059786 Банківського вкладу (депозиту) (вклад Мобільний) від 7 квітня 2014 року, відповідно до якого банк прийняв для зберігання грошові кошти у національній валюті України, що надійшли від позивача на його вкладний рахунок НОМЕР_1, в розмірі, що дорівнює сумі, зафіксованій в документі, який видається банком вкладнику на підтвердження внесення останнім коштів на строк 7 днів, з 7 квітня 2014 року до 14 квітня 2014 року. Після закінчення даного семиденного строку кошти з депозитного рахунку перераховані на поточний рахунок Позивача НОМЕР_1. Так після спливу семи днів, 15 квітня 2014 року, Відповідач перерахував на рахунок НОМЕР_1 кошти у розмірі 25 000,00 грн. та нараховані відсотки.

7 квітня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено Договори №ДФ-059784 та № ДФ-059785 Банківського вкладу (депозиту) (вклад Мобільний) від 7 квітня 2014 року, відповідно до яких банк прийняв для зберігання грошові кошти у іноземній валюті (долари США) та національній валюті України, що надійшли від позивача на його вкладний рахунок НОМЕР_1, в розмірі, що дорівнює сумі, зафіксованій в документі, який видається банком вкладнику на підтвердження внесення останнім коштів на строк 14 днів, з 7 квітня 2014 року до 22 квітня 2014 року. Після закінчення чотирнадцятиденного строку кошти з депозитного рахунку перераховані на поточний рахунок позивача в національній та іноземній валюті НОМЕР_1. Так, після спливу 14 днів, 22 квітня 2014 року, відповідач перерахував на рахунок НОМЕР_1 кошти у розмірі 5 767,32 долари США та 9 400,00 грн. та нараховані відсотки.

24 квітня 2014 року позивач звернувся до банку з заявою про закриття його поточних рахунків в іноземній та національній валюті.

Згідно довідок, виданих відповідачем, залишок коштів позивача на рахунку в іноземній валюті станом на 22 квітня 2014 року становить 5 785,02 долари США; залишок на рахунку в національній валюті становить 121 167,68 грн.

За наявності такої довідки доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів на підтвердження знаходження сум, які просить стягнути позивач на його власному рахунку, є безпідставними.

16 травня 2014 року позивач повторно звернувся до банку з вимогою про видачу готівки з його поточних рахунків, проте, банком вона залишена без виконання.

30 травня 2014 року позивач знову звернувся до відповідача з заявами про закриття поточного рахунку НОМЕР_1 у гривні та у доларах, та про видачу йому грошових коштів.

Згідно виписок по особових рахунках позивача в національній валюту (гривні) та в іноземній валюті (доларах США) та заявок на видачу готівки від 29 травня 2014 року, на день звернення до суду з даним позовом на рахунках позивача знаходяться 113 000 грн. та 5 585,02 долари США.

Згідно з ч. 3 ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Частиною 1 ст. 1066 ЦК України визначено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Частиною 3 ст. 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Виходячи з наведених норм матеріального закону, та враховуючи не виконання банком вимоги позичальника про повернення коштів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача грошових коштів, які знаходяться на його рахунках.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, враховуючи, що відповідач свої зобов'язання не виконав, грошові кошти на вимогу вкладника не повернув, висновок суду першої інстанції про задоволення позовних в частині вимог ОСОБА_3 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат щодо грошових коштів в сумі 113000 грн. та трьох процентів річних щодо грошових коштів в сумі 5585,02 долари США ґрунтується на встановлених судом обставинах та вимог матеріального закону.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, викладених в оскаржуваному рішенні, які зроблені судом на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами. Виконавши всі вимоги цивільного судочинства, суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313, 314, 316, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «БГ Банк», який є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Банк Перший» - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 18 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: