Справа № 450/1652/15-ц Провадження № 2/450/1368/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2015 р.Пустомитівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді -ОСОБА_1.
при секретарі -ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Давидівське» Давидівської сільської ради Пустомитісвького району Львівської області про визнання права власності на квартиру за набувальною власністю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 13.07.2015 р. звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 (колишня Радянська) в с. Давидів Пустомитівського району Львівської області загальною площею 39,3 кв.м, житловою площею 20,5 кв.м.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у 1981 році її чоловікові ОСОБА_4, який працював старшим інженером у Львівському тресті «Облміжколгоспбуд» була надана квартира АДРЕСА_1 (колишня Радянська) в с. Давидів Пустомитівського району Львівської області. У 1982 році вона з чоловіком вселилася в зазначену квартиру та зареєструвалися в ній, а ордер на квартиру, який був виданий 26.04.1984 року був переданий у Давидівську сільську раду Пустомитівського району Львівської області.

31.03.2015 року її чоловік помер, у звязку з чим вона звернулася до балансоутримувача житлового будинку в якому розміщена спірна квартира, а саме до КП «Давидівське», з метою безкоштовної передачі їй квартири у приватну власність. Проте, вона не змогла оформити право власності на квартиру за собою у звязку з тим, що у неї відсутній ордер на дану квартиру, оскільки такий не зберігся а всі її спроби його відновити були безрезультатними.

Позивач зазначає, що за життя та після смерті свого чоловіка вона проживала та продовжує проживати в даній квартирі в якій вони значаться зареєстрованими, оплачувала та оплачує всі комунальні послуги. До дня смерті чоловіка особові рахунки були відкриті на його ім»я а після його смерті на імя позивачки. Дані обставини підтверджуються довідкою Давидівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 02.04.2015 року № 328, яка видана на підставі будинкової книги, яка збереглася.

Вважає, що її чоловік та вона після його смерті, відкрито, безперервно та добросовісно володіє зазначеною квартирою, а тому просить визнати за нею право власності на дане нерухоме майно за набувальною давністю.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, подала заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, а розгляд справи просить проводити у її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи й його відсутності, проти позову не заперечив.

Оскільки в судове засідання не явилися всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювалось.

Зясувавши обставини справи на підставі наявних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів у їх сукупності, з врахуванням вимог цивільного судочинства , суд вважає, що позов слід задовольнити в силу наступного.

Встановлено, що позивач ОСОБА_3 народилася 25.01.1955 р. місце реєстрації якої в паспорті громадянина України з 23.02.1991 року вказано АДРЕСА_2.

Згідно свідоцтва про шлюб, яке видано повторно 12.06.2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції серія 1-СГ № 233475 позивач ОСОБА_3 10.03.1978 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_5.

31.03.2015 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-СГ № 589516, яке видане 02.04.2015 року Давидівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 з 23.06.1988 року до дня своєї смерті постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 (колишня Радянська) Пустомитівського району Львівської області. Разом з ним в одній квартирі з 23.02.1991 року значиться зареєстрованою, проживала і проживає його дружина ОСОБА_3, що підтверджується довідками Давидівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 802 від 15.06.2015 року та № 328 від 02.04.2015 року.

Згідно довідки Давидівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 22.05.2015 року № 307, балансоутримувачем будинку по вул. Галицькій 11 в с. Давидів, Пстомитівського району Львівської області є КП «Давидівське». Відомості про приватизацію вказаної квартири у Давидівській сільській раді відсутні, згідно погосподарського обліку Давидівської сільської ради за вказаною адресою зареєстрована та проживає ОСОБА_3.

Згідно Технічного паспорту, виготовленого станом на 18. 05.2015 року та довідки № 3/8957 від 02.07.2015 року, які видані ЛОКП «БТІ та ЕО», по вул. Галицька, 7 в будинку № 11 в с. Давидів, Пустомитівського району Львівської області знаходиться квартира, вартістю 190 006 грн., яка складається з 1 кімнати, загальною площею 39,3 кв.м, житловою площею 20.5 кв.м., в тому числі 1-а кімната площею 20,5 кв.м, кухня площею 8,4 кв.м, санвузол 3,6 кв.м, коридор 4,9 кв.м, квартира обладнана балконом площею 1,9 кв.м.

Як слідує з копій розрахункових книжок, особові рахунки для оплати комунальних в квартирі № 7 в буд.11. в с. Давидів, по вул. Радянській з 1983 року були відкриті на імя квартиронаймача ОСОБА_5.

Згідно копії повідомлення № 343 від 30.11.1081 року Львівського обласного комітету профспілки робітників будівництва та промбудматеріалів слідує, що у ОСОБА_5 є підстави для отримання однокімнатної квартири із подальшим зняттям його з квартирного обліку.

Як слідує з охоронного свідоцтва, яке видане виконавчим комітетом Пустомитівської районної ради народних депутатів Львівської області № 41 від 19.02.1985 року, квартира АДРЕСА_3, зберігається за ОСОБА_5 та його сімєю протягом трьох років з грудня 1984 року по грудень 1987 року, на час його роботи в тресті «Промсиббуд» в районах Крайньої Півночі.

Статтею 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно статей 16 та 328 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Згідно п.8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом або раніше , тобто до 1 січня 2001 року.

Як вказано у п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 7.02.2014 року при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

У пункті 11 вказаної Постанови передбачає, що враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Крім цього, згідно п. 13 цієї ж Постанови можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_3 добросовісно заволоділа квартирою № 7 в будинку № 11 по вул. Галицькій в с. Давидів, Пустомитівського району Львівської області, володіє нею відкрито та безперервно протягом більш як 10 років, а саме проживає та зареєстрована у спірній квартирі з 1991 року по даний час, здійснює її утримання, сплачує комунальні послуги, а відповідач не заперечує факт володіння позивачкою даною квартирою.

Зважаючи на вказане у ОСОБА_3 є всі підстави для звернення до суду з таким позовом в порядку ст. 344 ЦК України, такий вірно пред'явлено до КП «Давидівське» за відсутності власника майна та його правонаступників та підлягає до задоволення.

Тому, з рахуванням встановлено суд вважає, що позивач потребує захисту невизнаного його права власності на майно за набувальною давністю.

Керуючись ст.ст.3, 328, 344, 392 ЦК України, ст.ст.3,8,10, 57, 60, 209, 212- 215,218, 223, 292,294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на квартиру № 7 в будинку № 11 на вул. Галицькій (колишня назва Радянська) в с.Давидів, Пустомитівського району Львівської області загальною пощею 39,3 кв.м., житловою пощею 20,5 кв.м., за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

СуддяОСОБА_1