справа № 619/6423/14-ц провадження 2/619/394/15
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
03 квітня 2015 р. Дергачівський районий суд Харківскої області
в складі: головуючого - судді Остропілець Є.Р.,
при секретарі - Дмитриченкової Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, тетя особа - Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області «Про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів»,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, тетя особа - Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з кінця 2009 року, він, ОСОБА_1 (позивач), та ОСОБА_2 (відповідач) перебували у громадянському шлюбі, тобто мешкали спільно та вели спільне господарство в м. Харкові. Приблизно через рік вони переїхали з його матір'ю та відповідачкою до с.Козача Лопань. Після переїзду він дізнався, що відповідачка вагітна, чому дуже зрадів.
Їхні відносини вони не зареєстрували. Спільно мешкали до народженн дитини в с.Козача Лопань. Від спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3.
Після народження дитини, а саме коли дівчинці було 3 місяці, вони з позивачкою вирішили мешкати окремо, і тому переїхали знову до м.Харкова.
Коли доньці було 6-7 місяців позивачка почала залишати на нього дитину, почала навіть не приходити додому ночувати, у зв'язку з чим він був змушений покинути роботу, яка утримувала всю їхню родину.
Сусіди, які мешкали поруч в квартирах почали йому скаржитися, що позивачку неодноразово бачили у дворі в супроводі невідомих людей, в той час він займався вихованням дитини. Одного разу сусід зняв на відео, як відповідачка готувала та вживала наркотичні засоби.
Зрозумівши, що відповідачка не має наміру повертатися до нормального способу життя та займатися вихованням новонародженої доньки, він був змушений повернутися до матері в с.Козача Лопань, оскільки йому було потрібно влаштовуватися на роботу, для утримання доньки, яку на призволяще покинула рідна матір.
В догляді за донькою йому допомагала його матір, та рідна бабуся ОСОБА_3, і на даний час зараз з боку його матері йде велика підтримка та допомога.
В червні місяці 2014 року він звернувся до Дергачівської райдержадміністрації, як органу опіки та піклування, з заявою про визначення місця проживання його доньки з нею, оскільки всі питання, які виникали стосовно доньки потребували наявність матері, а позивачка після того, як він з донькою почав мешкати окремо, зовсім не цікавилася дитиною.
На комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації 12.06.2014 року була розглянута його заява, та ухвалено рішення визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з її батьком громадянином ОСОБА_1, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.
Таке рішення було ухвалено на підставі того, що матір дитини громадянка ОСОБА_2, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, покинула дитину проживати з батьком та враховуючи те, що мати навіть не відвідувала дитину, матеріальної допомоги на її утримання не надавала, доказів щодо своєї участі у вихованні та утриманні доньки на засідання комісії не надала.
Весь цей час відповідачка життям доньки не цікавилася, не телефонувала, не виявляла бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. На сьогоднішній день дитині більше 2,5 років, вона не знає рідної матері, матір дитині замінила її бабуся. Матір немає до неї ніяких почуттів, оскільки за весь цей час жодного разу її не бачила.
Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між ним, дитиною та бабусею склалися доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей.
Дитина знаходиться на обліку в дитячій поліклініці, вчасно проведені профілактичні щеплення, проводились регулярні амбулаторні огляди, стан здоров'я задовільний. Нагляд за станом здоров'я дитини з моменту її народження, і по сьогодняшній день здійснює батько, та бабуся. Матір участі в цій сфері життя дитини не приймала. Ці обставини підтверджуються довідкою дитячої поліклініки.
Просить позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, у відношенні її малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; стягнути зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючої: АДРЕСА_3, на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на мою користь в розмірі 1/4 частини із усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття.
Позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про причини неявки не повідомила у зв'язку з чим суд вважає за можливе слухати справу у відсутність відповідача в заочному судовому засіданні.
Представник третьої особи - Служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не з'явився, згідно заяви позов визнає, просить слухати справу у його відсутність, що суд вважає за можливе.
В судовому засідання встановлено, що з кінця 2009 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у громадянському шлюбі, проживали спільно та вели спільне господарство в м. Харкові. Приблизно через рік вони переїхали до с.Козача Лопань. Після переїзду позивач дізнався, що відповідачка вагітна.
Їхні відносини вони не зареєстрували. Спільно мешкали до народженн дитини в с.Козача Лопань. ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3.
Після народження дитини, а саме коли дівчинці було 3 місяці, вони з позивачкою вирішили мешкати окремо і тому переїхали знову до м.Харкова.
Коли доньці було 6-7 місяців позивачка почала залишати на нього дитину, не ночувала вдома. Він покинув роботу, яка утримувала всю їхню родину.
Відповідачка не мала наміру повертатися до нормального способу життя та займатися вихованням новонародженої доньки, а тому позивач повернувся до матері в с.Козача Лопань, та влаштувався на роботу, щоб утримувати доньку, яку на призволяще покинула рідна матір.
В догляді за донькою йому допомагає його матір, та рідна бабуся дитини з боку матері.
Згідно розпорядження від 02 липня 2014 року „Про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1" було визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з її батьком громадянином ОСОБА_1, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.
Весь цей час відповідачка життям доньки не цікавилася, не телефонувала, не виявляла бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. На сьогоднішній день дитині більше 2,5 років, вона не знає рідної матері, матір дитині замінила її бабуся. Матір немає до неї ніяких почуттів, оскільки за весь цей час жодного разу її не бачила.
Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між батьком, дитиною та бабусею склалися доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей.
Дитина знаходиться на обліку в дитячій поліклініці, їй вчасно проведені профілактичні щеплення, проводились регулярні амбулаторні огляди, стан здоров'я задовільний. Нагляд за станом здоров'я дитини з моменту її народження, і по сьогодняшній день здійснює батько, та бабуся. Матір участі в цій сфері життя дитини не приймала, що підтверджується довідками сімейного лікаря від 27.05.2014 р., та 25.11.2014 р .
У відповідності з ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Враховуючи те, що відповідачка по справі жодним чином не була позбавлена інформації стосовно міста перебування позивача, та їхньої дитини, а з боку позивача не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з матір'ю та приймання участі матері в вихованні, вищевикладенні обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дитини батьківські обов'язки, покладені на неї законом.
Згідно ч.2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності з ч.2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. Нехтування батьківськими обов'язками з боку матері, принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права матері, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору.
У відповідності з ч. 4,5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування.
Відповідно до Узагальнення Верховного Суду України «Практика розгляду судами справ, пов'язаних із позбавленням батьківських прав, поновленням батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування над дітьми» від 11.12.2008 р., якщо в одному позові вимоги про позбавлення батьківських прав (та інші вимоги щодо захисту прав дитини) поєднуються з вимогою про стягнення аліментів, такий позов може подаватися за вибором позивача згідно з ч.1 статті 110 ЦПК України.
Згідно зі статтею 150 Сімейного кодексу України, статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки зобов'язані виховувати своїх дітей піклуватися про їх духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, готувати їх до самостійного життя та праці.
Виходячи з вищевикладеного, в захист прав та інтересів малолітню дитини, у відповідності з ч.4 ст.155 СК України ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Суд вбачає, що ОСОБА_2 повинна бути позбавлена батьківських прав у відношенні малолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки встановлено, що мати не бере участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги, веде аморальний образ життя. Мати невзмозі контролювати поведінку своєї доньки та займатися її вихованням, отже, самоухиляється від своїх обов"язків.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України ОСОБА_3 зобов'язана утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з вимогами ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу з ОСОБА_3 необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення ним повноліття.
Відповідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів судом встановлюється згідно з вимогами закону, з врахуванням суті позовних вимог,наданих доказів, відсутності заперечень відповідача.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.164,165,180 СК України, ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», ст.121 Конституції України, ст.ст.10, 11, 27, 31,45, 57-60, 209, 212, 215, 224-226 ЦПК України суд,-
Позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, у відношенні її малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючої: АДРЕСА_3, на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на мою користь в розмірі 1/4 частини із усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття.
Заочне рішення може бути переглянуте Дергачівським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10-ти днів з дня отримання його копії. Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.
Суддя Є.Р.Остропілець