Справа № 423/718/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 листопада 2015 року м. Попасна

Попаснянський районний суд Луганської області в складі головуючого судді Мазура М.В., за участю секретаря судового засідання Соловйової О.І., прокурора Неустроєвої В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом органу опіки та піклування - Попаснянської районної військово-цивільної адміністрації, що діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа - прокуратура Попаснянського району Луганської області, про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів,

У С Т А Н О В И В :

Орган опіки та піклування звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив позбавити відповідачку батьківських прав щодо її неповнолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посилаючись на те, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов'язків, зокрема, не створює необхідних умов для виховання дітей, які живуть в антисанітарних умовах, часто залишає дітей на свою мати, яка за станом здоров'я не має можливості належним чином доглядати дітей.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, зазначивши, що мати-одиначка ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1, не працює, перебуває на диспансерному обліку у лікаря - психіатра, але інвалідність не оформлена. За повідомленням КУ «Попаснянський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» родина мешкала в незадовільних умовах, в кімнатах стійкий неприємний запах, сиро. Для дітей не створені умови для відпочинку та сну. Протягом трьох місяців відповідач не виконувала рекомендації органу опіки та піклування щодо необхідності навести порядок в квартирі, де проживали діти, та забезпечити їх більш-менш придатні умови для життя. Мати також не виконувала рекомендації по догляду та годуванню молодшої дитини, в наслідок чого у дитини спостерігаються зопрілості. Діти майже не бували на свіжому повітрі. Відповідачка постійно у вечорі залишала на довгий час дітей на бабусю, яка за станом здоров'я не мала можливості здійснювати належний догляд. У результаті неналежного догляду ОСОБА_2 впав з ліжка та отримав серйозним перелам ноги. ОСОБА_1 перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом затримка психічного розвитку, синдром емоційно-вольової нестійкості. Відповідач була двічі притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 і ч.2 ст.184 КпАП України, але висновків не зробила та не змінила свою поведінку стосовно дітей. Після того, як у неї відібрали дітей, вона жодного разу їх не відвідувала, не цікавилася їх долею, жодного разу не зверталася до органу опіки та піклування з цих питань.

Прокурор також підтримав позовні вимоги.

Відповідач у судовому засіданні заперечила проти позову, зазначивши, що вона любить своїх дітей, намагається створити їм необхідні умови життя, годує та одягає дітей нормально. Знайшла новий будинок для них, де наразі проводить ремонт, щоб створити для них належні умови. Проте відповідач визнала, що раніше вночі часто залишала дітей на бабусю, оскільки ходила до свого майбутнього чоловіка, але вранці завжди поверталася. Коли ОСОБА_2 упав з ліжка та зламав ногу, її вдома не було, мати їй дзвонила, але вона не чула, щоб дитина плакала, інакше приїхала б. Відповідач також підтвердила пояснення позивача про антисанітарний стан в квартирі її матері, де жили діти, а також її небажання навести там порядок, пояснивши це тим, що вона знайшла новий будинок, де робила ремонт, і куди планувала переїхати. Відповідач останній раз з'явилася в судове засідання 03.09.2015 року, після чого будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду в наступні судові засідання не з'являлася, зокрема, 08.09.2015, 16.09.2015, 30.09.2015, 16.10.2015, 11.11.2015, за цей час жодного разу не з'явилася в суд, щоб поцікавитися процесом чи результатами розгляду даної цивільної справи.

Вислухавши думки учасників цивільного процесу, дослідивши докази, суд проходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У п. 16 постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Факт ухилення матері відповідачки від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Відповідач є матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.4,5) та витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с. 6,7).

Так, згідно актів обстеження житлово-побутових умов від 22.05.2015 року, 16.06.2015 року, 06.07.2015 року квартира, де проживали діти, знаходиться у антисанітарному стані, для дітей не створені умови для проживання та виховання (а.с.8-10).

ОСОБА_3 було двічі притягнуто до адміністративної відповідальності за невиконання обов'язків щодо виховання дітей за ст.184 КпАП України - 06 квітня 2015 року та 10 червня 2015 року (а.с.12-13,63-64).

Згідно доповідної записки КУ «Попаснянський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» (а.с.11) мати-одиначка ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1, має на утриманні двох дітей. Родина мешкає в незадовільних умовах, в кімнатах стійкий неприємний запах, сиро. Мати надзвичайно недисциплінована, часто залишає дітей на ніч, обов'язки по догляду за дітьми не виконує, рекомендації лікарів не враховує, поліклініку в профілактичних цілях відвідує лише після тривалих умовлянь. Старша дитина ОСОБА_1 перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом затримка психічного розвитку, синдром емоційно-вольової нестійкості; було рекомендовано обстеження в умовах обласної лікарні, але мати відмовилася. Мати не виконує рекомендації по догляду та годуванню молодшої дитини ОСОБА_2, внаслідок чого у дитини спостерігаються зопрілості. Діти майже не бувають на свіжому повітрі. Відповідачка постійно у вечорі залишає на довгий час дітей на бабусю, яка за станом здоров'я не має можливості здійснювати належний догляд. 1 липня 2015 року молодшу дитину ОСОБА_2 було госпіталізовано у зв'язку з закритим переламом верхньої третини стегнової кістки ліворуч, проте з лікарні дитину забрала мати в першу добу, не дивлячись на умовляння медичного персоналу. Таким чином, для здоров'я та життя дітей існує небезпека, у зв'язку з чим необхідно вирішити питання про відібрання дітей від матері.

Згідно карти-повідомлення Станції швидкої медичної допомоги (а.с.36) ОСОБА_2 отримав закритий перелам верхньої третини стегнової кістки ліворуч, виклик швидкої допомоги поступив о 08.08 год. 01.07.2015 р.

Відповідно до розпорядження «Про негайне відібрання дітей» № 173 від 09.07.2015 року було вирішено відібрати дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, від матері - одиначки ОСОБА_3 у зв'язку з виникненням безпосередньої загрози життю та здоров'ю дітей (а.с.14).

Згідно повідомлення адміністрації Луганського обласного будинку дитини №2 від 21.09.2015 р. (а.с.49), 19.08.2010 року до цього закладу поступив ОСОБА_1, 22.10.2010 року, з занедбаному стані з діагнозом: мінімальна мозкова дисфункція, гідроцифальний синдром, затримка психомоторного та мовного розвитку. За час перебування дитини в лікарні мати жодного разу не відвідувала її, не цікавилася її долею.

Згідно висновку №10 органу опіки та піклування від 02.09.2015 року (а.с.55) відповідачку доцільно позбавити батьківських прав стосовно її дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що вона є матір'ю відповідачки та бабусею дітей ОСОБА_1 і ОСОБА_2, які донедавна проживали разом з нею. Свідок надала суперечливі пояснення. Так, з одного боку, вона підтвердила, що в квартирі відсутні нормальні умови для життя, відсутнє опалення, що відповідачка останні кілька місяців дійсно на ніч ходила до якогось чоловіка, що вона не довіряла відповідачці молодшого сина - ОСОБА_2. З іншого боку, вона говорила про те, що в квартирі було чисто, коли приходили представники органу опіки та піклування, що відповідачка їй допомагає. Згідно її пояснень ОСОБА_2 впав з ліжка приблизно о півночі, коли відповідачки не було вдома, а вона пішла митися. Просила не позбавляти відповідачку батьківських прав, зазначаючи, що відповідачка та її діти будуть жити з нею.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що вона працює оперуповноваженим СК МСД Попаснянського РВ ГУМВС України в Луганській області, з 3 травня 2015 року вона разом з працівниками органу опіки та піклування почали відвідувати відповідачку, робили це систематично. В квартирі, де проживали діти, були антисанітарні умови, постійно указували відповідачці на те, що необхідно прибратися, але вона не реагувала, посилаючись на те, що не збирається жити в цій квартирі. Молодша дитина була постійно з бабусею, яка казала, що не довіряє її своїй доньці. На думку свідка, умови проживання дітей створювали небезпеку для їх життя та здоров'я.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що він працює начальником СК МСД Попаснянського РВ ГУМВС України в Луганській області, знає сім'ю ОСОБА_2 близько 10 років, оскільки раніше працював дільничним інспектором міліції, але вже приблизно один рік постійно працюю з цією родиною. Відповідачка неодноразово попереджалася про необхідність належним чином виконувати батьківські обов'язки, навести в квартирі елементарні санітарні умови, двічі були складені протоколи про адміністративне правопорушення за ст.184 КпАП України. На його думку, умови проживання дітей створювали небезпеку для їх життя та здоров'я. Відповідач постійно сварилася з матір'ю - ОСОБА_4, не реагувала на попередження, не створювала для дітей необхідних умов проживання, посилаючись на те, що хотіла переїхати. Молодшу дитину бабуся відповідачці не довіряла, а старша була з нею, хоча через недостатню увагу матері кілька разів ОСОБА_1 втікав від матері і міліція його шукала. Діти зростають у негативній емоційній середі (постійні сварки). ОСОБА_1 потрібна допомога психіатра, але мати цим питання не займалася.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що вона є дільничним лікарем-педіатром Попаснянського районного центру первинної медико-санітарної допомоги. Приблизно влітку вона здійснювала виїзд за викликом до ОСОБА_2, який, зі слів бабусі, вночі впав з ліжка. В квартирі били антисанітарні умови. Дитину оглянули, рекомендували госпіталізацію. Приблизно через день знову відвідували цю сім'ю. Відповідачка сварилася зі своєю матір'ю з використанням нецензурної лайки. На рекомендацію щодо госпіталізації молодшого сина відповідачка відреагувала роздратовано.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 пояснила, що вона є дільничною медичною педіатричною сестрою Попаснянського районного центру первинної медико-санітарної допомоги. У липні 2015 року був виклик до сім'ї ОСОБА_2, куди вони поїхали разом з лікарем ОСОБА_7 Коли вони приїхали, дома була бабуся, а матері не було. У дитини був закритий перелам стегнової кістки. Дитину госпіталізували в лікарню міста Лисичанськ, але мати її забрала в той же день. Через день бабуся зателефонувала й сказала, що дитина поводиться неспокійно. Після огляду встановили, що дитині боляче, вона має ознаки респіраторного захворювання, рекомендували лікування в умовах стаціонару, але мати відмовилася. На думку свідка, відповідач не виконує батьківські обов'язки належним чином, діти живуть в антисанітарних умовах, мати часто залишає дітей на бабусю, не виконує рекомендацій лікаря щодо годування молодшого сина, відповідач належним чином про здоров'я дітей не турбується, не виконує рекомендації щодо обстеження та лікування дітей.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 пояснила, що вона працює директором Попаснянського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. З сім'єю ОСОБА_2 вона познайомилася в травні 2015 року. У липні 2015 року Попаснянський районний центр первинної медико-санітарної допомоги повідомив про те, що молодша дитина отримала серйозну травму, але мати відмовляється від госпіталізації. Після цього сім'я була взята під соціальний супровід. Відповідачку просили створити елементарні умови для проживання дітей, але вона не виконувала ці рекомендації. Свідок також пояснила, що 31.08.2015 р. разом з представником органу опіки та піклування вони ходили за адресою, куди відповідачка мала намір переїхати з дітьми і де, за словами останньої, вона робить ремонт, але відповідачка на телефонні дзвінки не відповідала, тому провести повне обстеження житлово-побутових умов у цьому будинку. Однак ззовні будинок виглядав занедбаним, негазифікованим, через вікно було видно повний безлад усередині, ознак ремонту вони не побачили. Будинок до проживання з дітьми не придатний. На думку свідка, відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов'язків, зокрема, вихованням дітей не займається, постійно залишає їх на бабусю.

Відповідач намагалася пояснити безлад в указаному свідком будинку вибухом газу, але представник позивача зазначив, що вони зв'язувалися з аварійною газовою службою і з'ясували, що вибуху газу за цією адресою не було.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10, яка була викликана за клопотанням відповідача, дала суперечливі пояснення, пояснивши, що вона є подругою ОСОБА_3, тому нерідко приходила до неї в гості. Мати ОСОБА_3 не давала їй молодшого сина ОСОБА_2, хоча зі старшим дозволяла гуляти. ОСОБА_3 постійно свариться зі своєю матір'ю. Зараз у ОСОБА_3 є новий будинок, вона поступова робить у ньому ремонт і ОСОБА_10 в цьому допомагає. Свідок також зазначила, що відповідач не виконує обов'язків по вихованню дітей, кидає їх на бабусю. Одного разу, коли старший син гуляв з нею, він дивом не потрапив під автомобіль, одного разу, його викрав колишній чоловік відповідачки. На думку свідка, в чужій сім'ї дітям буде краще, ніж з матір'ю. Разом із тим, свідок зазначила, що відповідач любить дітей.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12, яка була викликана за клопотанням відповідача, пояснила, що давно знає ОСОБА_3 Їй відомо про новий будинок, який знайшла відповідачка, але знайшла вона його не для дітей, а щоб водити туди чоловіків, до дітей (сусіди скаржилися). ОСОБА_3 погано ставиться до своїх дітей, відкрито заявляла, що діти їй потрібні тільки для того, щоб отримувати соціальну допомогу, молодшого сина її мати взагалі їй не довіряла. Ніякого вибуху газу в будинку не було. На думку свідка, орган опіки та піклування правильно вчинив, що відібрав дітей від неї.

Оцінюючи в сукупності вищенаведені докази, суд приходить до переконання, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, що створює серйозну небезпеку для здоров'я та нормального розвитку дітей. Цей висновок підтверджується й поведінкою відповідачки в судовому процесі, адже вона з'явилася в суд перед початком на першого судового засідання, але без повідомлення причини залишила приміщення суду (а.с.21), потім відвідала два судових засідання, а після цього не з'явилася в судові засідання, призначені на 08.09.2015, 16.09.2015, 30.09.2015, 16.10.2015, 11.11.2015, за цей жодного разу не з'явилася в суд, щоб поцікавитися процесом чи результатами розгляду даної цивільної справи, не з'явилася в орган опіки та піклування, щоб поцікавитися долею дітей, не відвідувала своїх дітей.

Таким чином, суд вважає, що в даному випадку інтереси захисту прав малолітньої дитини превалюють над потребами збереження сім'ї, у зв'язку з чим позов необхідно задовольнити.

Крім того, на підставі ч.2 ст.166, 182, 183 СК України суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини.

Враховуючи сказане, керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов органу опіки та піклування - Попаснянської районної військово-цивільної адміністрації, що діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа - прокуратура Попаснянського району Луганської області, про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Попасна Луганської області, батьківських прав щодо її дітей - ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Попасна Луганської області, та ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Попасна Луганської області.

Стягнути з ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Попасна Луганської області, ІПН НОМЕР_1, не працює, на користь особи або установи, де будуть утримуватися діти, аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 липня 2015 року і до повноліття дітей.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку.

Відповідач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання до Попаснянського районного суду письмової заяви протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення. У разі залишення заяви відповідача про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

В апеляційному порядку рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Попаснянський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасоване.

Відповідно до ч. 3 ст. 209 ЦПК України повний текст рішення складено 13.11.2015 р.

Суддя М.В.Мазур