справа № 216/7125/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року. Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого судді - Биканова І.Р.

за участю секретаря - Рашник С.В.

прокурора - Стороженко С.І.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу справу за позовом прокурора Центрально-Міського району м.Кривого Рогу в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП Втормет» про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Центрально-Міського району м.Кривого Рогу в інтересах ОСОБА_1 02.10.2014 р. та уточнено 23.10.2015 р. звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП Втормет» /далі ТОВ «ДП Втормет»/ про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що прокуратурою в ході розгляду звернення колективу працівників ТОВ «ДП Втормет» проведено перевірку в порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів, в результаті якої було встановлено порушення трудових прав громадян, в тому ж числі ОСОБА_1 Наказом від 22.04.2013 р. ОСОБА_1 було звільнено без попередження за ст.40 п.1 КЗпПУ без виплати всіх сум належних при звільненню, в тому числі компенсації за невикористані щорічні відпустки, крім того ОСОБА_1 з наказом ознайомлена не була, його не підписувала. Директор ТОВ «ДП Втормет» ОСОБА_3 пояснив, що спірний наказ не видавав, та не підписував, той документ прийшов на його поштову скриньку в Інтернеті з головного офісу м. Дніпропетровська, хто підписав наказ йому невідомо.

26.06.2013 р. до ЄРДР було внесено відомості за правою кваліфікацією ч.1 ст.172 КК України незаконне звільнення працівника з роботи з особистих мотивів, а також інше грубе порушення законодавства про працю.

18.09.2013 р. до ЄРДР було внесено відомості за правою кваліфікацією ч.1 ст.358 КК України за фактом підроблення наказу № 22-04/1 від 22.04.2013 р. про звільнення працівників ТОВ «ДП Втормет».

Згідно рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу в інтересах ОСОБА_4 до ТОВ «ДП Втормет» про скасування наказу та поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, наказ № 22-04/1 від 22.04.2013 р. скасовано. Рішення набрало законної сили 11.07.2014 р.

Відповідно до довідки Управління пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м.Кривого Рогу сума середнього заробітку ОСОБА_1 складає 1147 грн. за місяць. Здійснюючи розрахунок середнього заробітку за період з 22.09.2014 р. по 15.10.2015 р. (12,5 місяців) з наступним розрахунком: 1147 грн. х 12,5 = 14 337,50 грн., де середній заробіток за останні два місяці роботи. Таким чином, загальна сума середнього заробітку буде складати: 20 417,72 грн. + 14 337,50 грн. = 34 809,22 грн.

Просить суд скасувати наказ №22-04/1 від 22.04.2013 р. про звільнення ОСОБА_1, поновити її на роботі, на підприємстві ТОВ «ДП Втормет» на посаді апаратчика з воздухороздільного приладу з 22.04.2013 р. та стягнути заробітну плату з весь час вимушеного прогулу у розмірі 34 809,22 грн.

Прокуратур прокуратури Центрально-Міського районного м.Кривого Рогу ОСОБА_5 підтримала позов, просить суд задовольнити його в повному обсязі.

ОСОБА_1 позов підтримала, пояснила, що про винесений наказ про звільнення вона дізналася лише в квітні-червні 2014 р., під час слухання в суді справи за позовом її співробітниці ОСОБА_4 до ТОВ «ДП Втормет» про скасування наказу, поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а про акт від 22.04.2013 р. № 2 про відмову в ознайомленні з вищевказаним наказом в травні 2013 р.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав, пояснив, що спірний наказ видано ТОВ «ДП Втормет» в межах своїх повноважень, позивача було попереджено про майбутнє звільнення з 22.04.2013 р., підписувати який ОСОБА_1 відмовилася, що підтверджується актом. ТОВ «ДП Втормет» не мав можливості перевести працівника на іншу роботу на тому ж підприємстві, ОСОБА_1 не користувалася переважним правом на залишення на роботі. Не відповідає дійсним обставинам справи посилання прокурора про те, що спірний наказ не підписаний директором ОСОБА_6, оскільки даний факт підтверджено висновком судової почеркознавчої експертизи в рамках розгляду справи за № 216/2731/14-ц за позовом ОСОБА_4 до ТОВ «ДП Втормет» про скасування наказу, поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Прокурор просить скасувати спірний наказ, проте як вбачається з наказу ТОВ «ДП Втормет» було звільнено сім працівників, що зачіпатиме їх права. Крім того, вказує, що прокурором пропущено строк позовної давності визначений ст.233 КЗпПУ. Так, з матеріалів справи вбачається, що з спірним наказом ОСОБА_1 була ознайомлена в день звільнення, але відмовилася його підписувати, що підтверджується актом № 2 від 22.04.2013 р., у звязку з чим строк на оскарження закінчився 22.05.2013 р. Прокурору було відомо про спірний наказ ще 18.09.2013 р., тобто в день внесення до ЄРДР відомостей за правовою кваліфікацією ч.1 ст.358 КК України, за фактом підроблення наказу № 22-04/1 від 22.04.2013 р. про звільнення працівників ТОВ «ДП Втормет», в тому ж числі позивача. Просить суд відмовити в позові.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що наказом № 22-04/1 від 22.04.2013 р. ОСОБА_1 звільнена з посади машиніста КУ за п.1 ст.40 КЗпПУ. Крім ОСОБА_1 вищевказаним наказом також було звільнено ОСОБА_4, та інших працівників. З наказом ОСОБА_1 ознайомлена не була а.с.4.

Згідно ст. 40 п.1 КЗпП України, трудовий договір може бути розірвано власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Посилання позивача на те, що під час досудового розслідування кримінального провадження за ст.358 ч.1 КК України, під час допиту директора ТОВ «ДП Втормет» ОСОБА_3, той пояснив, що спірний наказ не підписував, документ прийшов йому на поштову скриньку в Інтернеті з м. Дніпропетровськ, спростовується обставинами встановленими ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.06.2015 р., за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи, де встановлено, що підпис на наказі про звільнення працівників ТОВ «ДП Втормет» № 22-04/1 від 22.04.2013 р. виконаний саме ОСОБА_6 а.с.52-53.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Згідно ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Статтею 234 КЗпП України передбачено, що у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

Пленум Верховного Суду України у п.4 постанови від 06.11.1992 р. №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», розяснив, що встановлені статтями 228, 223 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобовязаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений ст.233 КЗпП України місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору. Якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено.

Як слідує з витягу кримінального провадження № 0003422 до ЄРДР 18.09.2013 р. було внесено відомості за правою кваліфікацією ч.1 ст.358 КК України за фактом підроблення наказу №22-04/1 від 22.04.2013 р. про звільнення працівників ТОВ «ДП Втормет» - а.с.5, виступаючи в інтересах звільнених працівників за вищевказаним наказом прокурор звертався до Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу в інтересах ОСОБА_4 04.04.2014 р., тобто з цього слідує, що строк коли прокурор дізнався про порушення прав ОСОБА_1 становить більше трьох місяців.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 дізналася про спірний наказ в квітні-червні 2014 року, однак актом ТОВ «ДП Втормет» від 22.04.2013 р. № 2, підписаним трьома працівниками товариства встановлено, що ОСОБА_1 та інші працівники відмовилися ознайомлюватися з наказом «Про звільнення» від 22.04.2013 р. № 22-04/1 а.с.88. ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що про вищевказаний акт вона дізналася в травні 2013 року.

За таких обставин, суд вважає, що перебіг місячного строку для звернення ОСОБА_1 (прокурора в її інтересах) до суду з позовом про поновлення на роботі станом на 02.10.2014 р., тобто звернення до суду з позовом, закінчився.

Під час розгляду справи в суді прокурор та ОСОБА_1 не зазначали причин недотримання вимог ч.1 ст. 233 КЗпП України, не ставили питання про поважність причин пропуску строку та про його поновлення.

За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 40 п.1, 232-236 КЗпП України, керуючись ст.10,27,31,60,61,79,209 ч.3, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові прокурора Центрально-Міського району м.Кривого Рогу в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП Втормет» про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Сторони мають право оскаржити рішення подавши протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційну скаргу в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу.

СУДДЯ: