Справа № 2-114/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2015 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Самсін М. Л.

при секретарі Лазарєвій Г.М.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам'янка-Бузька цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про вселення та усунення перешкод в користуванні житлом та ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи: Червоноградське МБТІ, Добротвірська ТЕС відділ приватизації житла про визнання частково недійсним наказу про приватизацію квартири, та внесення змін до правовстановлюючих документів про право власності,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_4 про вселення та усунення перешкод в користуванні житлом та ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи: Червоноградське МБТІ, Добротвірська ТЕС відділ приватизації житла про визнання частково недійсним наказу про приватизацію квартири, та внесення змін до правовстановлюючих документів про право власності.

Позивач по первісному позову обґрунтовує заяву тим, що з 13.12.1994 р., згідно відмітки в її паспорті, вона була зареєстрована і постійно проживала без укладення шлюбу з ОСОБА_4, відповідачем по справі в квартирі АДРЕСА_1»янка-Бузького району Львівської області, перебуваючи з ним у фактичних шлюбних відносинах. Спільних дітей у них немає. Згідно довідки № 843, виданої 18.08.2009 р. Червоноградським МБТІ, після приватизації в 1995 році ними вищезазначеної квартири та виданого свідоцтва про право власності на житло № 74 від 27.03.1995 року позивачка є власником ? її частки. Згідно довідки № 507, випданої 12.08.2009 р. Добротвірською ТЕС, житлова площа двокімнатної квартири складає 27,9 кв.м і зареєстровані в ній лише позивачка та відповідач. З 06.08.2009 року ОСОБА_4 не допускає позивачку в їх квартиру, поміняв вхідні двері та замки, чим унеможливив позивачці доступ до власного житла. В квартирі залишились всі її особисті документи (паспорт, пенсійне посвідчення та ін..), гроші та речі повсякденного вжитку (одежа, взуття, туалетне приладдя та ін..). Вважає дії відповідача незаконними. Просила суд постановити рішення, яким вселити позивачку у житлове приміщення квартиру АДРЕСА_1»янка-Бузького району Львівської області, співвласником якої вона являється. Зобов»язати відповідача, ОСОБА_4, усунути в подальшому не чинити позивачці перешкод в користуванні даним житловим приміщенням.

Крім того, ОСОБА_4 відповідач за первісним позовом подав до суду зустрічний позов до Позивача за первісним позовом про визнання частково недійсним наказу про приватизацію квартири, визнання частково недійсною приватизації квартири та внесення змін до правовстановлюючих документів про право власності.

ОСОБА_5»янка-Бузького районного суду від 30.03.2011р. справи об»єднані в одне провадження.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 (відповідач за первісним позовом) обґрунтовує тим, що він є власником двокімнатної квартири № 50 в сел.. Добротвір по вул. Сагайдачного в буд. № 6 ОСОБА_5»янка-Бузького району Львівської області, яку приватизував у 1995 році. В серпні 2009 року позивачу стало відомо, що зазначена квартира в якій він проживає з 1990 року належить на праві спільної власності йому та ОСОБА_3 (позивачу по первісному позову). Протягом 20 років він користувався квартирою, оплачував всі рахунки, утримував квартиру, дбав про її технічний стан, проводив ремонти і не підозрював, що не є її повноправним власником. Тому виявлені обставини змусили його звернутись з позовом до суду про визнання частково недійсної приватизації квартири. Просив суд постановити рішення, яким визнати частково недійсною приватизацію квартири за адресою: смт. Добротвір, вул. Сагайдачного, № 6/50 ОСОБА_5»янка-Бузького району Львівської області. Зобов»язати відділ приватизації Добротвірської ТЕС внести зміни до розпорядження органу приватизації (б.н. та дати видачі) про розгляд заяви на приватизацію квартири за адресою: смт. Добротвір, вул. Сагайдачного № 6/50 ОСОБА_5»янка-Бузького району Львівської області, виключивши з членів сім»ї ОСОБА_4 ОСОБА_6 ОСОБА_7. Провести розрахунки площі квартири, що безоплатно приватизується на ОСОБА_4 1 мешканця квартири. Внести зміни до п.1.16 Наказу Добротвірської ДРЕС № 74 від 27.03.1995 р. «Про передачу квартири (будинків) у власність громадян», виключивши з наказу ОСОБА_3 та передати у приватну власність ОСОБА_4 квартиру за адресою: смт. Добротвір, вул. Сагайдачного, № 6/50 ОСОБА_5»янка-Бузького району Львівської області. Доручити Червоноградському МБТІ зареєструвати право власності на квартиру за адресою: смт. Добротвір, вул. Сагайдачного № 6/50 ОСОБА_5»янка-Бузького району Львівської області за ОСОБА_4 та видати йому свідоцтво про право власності на квартиру.

У судовому засіданні позивач за первісним позовом та його представник первісний позов підтримали у повному обсязі, просили суд первісний позов задоволити, а у задоволенні зустрічного позову відмовити, обґрунтовуючи свою позицію викладеними у первісному позові обставинами, зауважуючи на тому, що до предявлення зустрічного позову Відповідачем за первісним позовом вважають безпідставним.

Відповідач за первісним позовом у судовому засіданні первісний позов не визнав, просив суд у задоволенні первісного позову відмовити, оскільки, на його думку, позов є безпідставним, мотивуючи тим, що Позивач за первісним позовом діє недобросовісно, оскільки у позові зазначені обставини, які не відповідають дійсним обставинам справи. При цьому підтримав зустрічний позов у повному обсязі та просив суд зустрічні позовні вимоги задоволити з підстав, у ньому зазначених.

Заслухавши пояснення Позивача за первісним позовом та його представника, Відповідача за первісним позовом, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить первісний позов таким, що підлягає задоволенню, а зустрічний позов, таким, що задоволенню не підлягає, з таких підстав:

Відповідно до ст. ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Отже, суд вважає, що позивач не може відповідно до ст. 319 ч.1 ЦК України в повній мірі скористатись своїм правом володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім»ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Як вбачається з матеріалів справи, копії заяви № 410 від 25.10.1994 р. відповідач звернувся з вищевказаною заявою до директора ДДРЕС щодо оформлення передачі в приватну власність квартири. При оформленні квартири у спільну часткову власність просив передбачити розподіл долі власності між членами сім»ї у наступному співвідношенні: ОСОБА_4, ОСОБА_3 в рівних долях. Заява підписана відповідачем ОСОБА_4 власноруч.(а.с.32)

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядження органу приватизації за підписом директора ДДРЕС ОСОБА_8, згідно заяви на приватизацію квартири, яка знаходиться за адресою: смт. Добротвір Кам»янка-Бузького району АДРЕСА_2 зазначено: прохання наймача ОСОБА_4 (відповідача по первісному позову) задовольнити та передати вказану квартиру в приватну спільну власність: ОСОБА_4, ОСОБА_3.(а.с.34)

Згідно матеріалів справи, висновку по заяві ОСОБА_3 ДІМ ОСОБА_5»янка-Бузького РВ ГУМВСУ у Львівській області л-нта міліції ОСОБА_9, опитана по даному факту ОСОБА_3 пояснила, що вона з 1988 року проживала у цивільному шлюбі з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. У 1989 році ОСОБА_4 (відповідач по справі) отримав двокімнатну квартиру в АДРЕСА_3 . Після чого вони вдвох у даній квартирі зробили ремонт і купили всі меблі у квартиру. У листопаді 2000 р. вона поїхала на тимчасові заробітки в Італію.(а.с. 11)

Окрім того, як вбачається з копії вироку ОСОБА_5»янка-Бузького районного суду Львівської області від 14.06.2010 року про обвинувачення ОСОБА_4 за ст. 366 КК України, у мотивувальній частині вироку зазначено, що 06.08.2009 р. ОСОБА_4 самовільно поміняв вхідні двері в спальній з ОСОБА_3 квартирі № 50, що знаходиться по вул. Сагайдачного, 6 в смт. Добротвір Кам»янка-Бузького району Львівської області, відмовився пускати її в квартиру та надати ключі від нових дверей, чим позбавив ОСОБА_3 законного права користуватися та розпоряджатися власним майном. Крім того в судовому засіданні було досліджено матеріали справи, зокрема Свідоцтво про право власності на квартиру (будинок), з якого вбачається, що квартира АДРЕСА_4, що в смт. Добротвір Кам»янка-Бузького району Львівської області належить на праві приватної, спільної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3М.(а.с.37)

Даний вирок ОСОБА_4 (відповідачем по справі) не оскаржувався ні в апеляційній, ні в касаційній інстанції.

Відповідач чинить позивачці перешкоди у користуванні власністю, оскільки не пускає її до квартири, що визнала в судовому засіданні.

Згідно ст. 9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом.

Таким чином, протиправними діями відповідача порушуються права та законні інтереси позивача, тому суд вважає за необхідне вселити позивача у спірне житло.

В зустрічному позові ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи: Червоноградське МБТІ, Добротвірська ТЕС відділ приватизації житла про визнання частково недійсним наказу про приватизацію квартири, та внесення змін до правовстановлюючих документів про право власності слід відмовити з мотивів описаних в мотивувальній частині по первісному позову, оскільки докази на які посилається позивач ОСОБА_4 (відповідач по первісному позову) є ідентичними з доказами на які посилається позивач ОСОБА_3 по первісному позову.

Відповідно до частини 1 статті 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Крім того, за змістом частини 1 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 174, 197, 212 -215 ЦПК України, ст.ст. 319, 369, 391 ЦК України, ст.ст. 9, 156 ЖК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про вселення та усунення перешкод в користуванні житлом задоволити.

Вселити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5»янка-Бузького району Львівської області у житлове приміщення квартиру АДРЕСА_1»янка-Бузького району Львівської області.

Зобов»язати ОСОБА_4 не чинити перешкод в користуванні житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_5»янка-Бузького району Львівської області.

В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи: Червоноградське МБТІ, Добротвірська ТЕС відділ приватизації житла про визнання частково недійсним наказу про приватизацію квартири, та внесення змін до правовстановлюючих документів про право власності відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя :

Оригінал рішення.