АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1907/2416/2012 Головуючий у 1-й інстанції Кучер І.Б.
Провадження № 22-ц/789/988/15 Доповідач - Демкович Ю.Й.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2015 р.

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Демковича Ю.Й.

суддів - Бершадська Г. В., Шевчук Г. М.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю апелянта, позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополя

апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2,

на рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 13 грудня 2012 року

по справі за позовом ОСОБА_3

до ОСОБА_4

про визнання дійсним договору купівлі-продажу будинку,

ВСТАНОВИЛА:

01.07.15 апелянт звернувся зі скаргою на рішення суду першої інстанції від 13.12.12, вважаючи, що воно поставлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Порушення вбачає в тому, що суд неповно зясував обставини справи, що мають значення для вірного вирішення спору, а саме: прийшов до помилкового висновку про те, що договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідчений у результаті ухиляння продавця від подальшого нотаріального посвідчення та помилково застосував до спірних правовідносин положення ч.2 ст.220 ЦК України.

Указує на те, що не взято до уваги того факту, що сторони не дотримались на момент укладання договору вимог ст. 657 ЦК України щодо нотаріального посвідчення та не провели його державну реєстрацію,

Ззаначає, що дане рішення порушує її права та інтереси як єдиного спадкоємця даного будинку.

Рішенням Зборівського районного суду від 13.12.12 позов задоволено. Визнано дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул. Нове Село, № 108 Є у с. Озерна Зборівського району Тернопільської області, який укладено 22.11.12 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Визнано за ОСОБА_3 право власності на даний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами.

У суді апелянт та представник ОСОБА_2 підтримали вимоги скарги, пославшись на мотиви, зазначені в ній.

Позивач скаргу не визнав та просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши учасників судового процесу, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити з огляду на наступне.

У силу ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Так, у відповідності до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам процесуального закону рішення не відповідає з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив із того, що позивач сплатив за вище вказаним договором вартість будинку, однак відповідачка ухиляється від його нотаріального оформлення.

Із таким висновком суду колегія суддів не погоджується.

Установлено, що ОСОБА_4 05.06.72 уклала шлюб з ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про одруження № 083673 1-ИД від 21.10.03.

02.09.10 ОСОБА_5 помер.

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Нове село, буд. №108 Є у с. Озерна Зборівського району.

У свою чергу 14.04.00 ОСОБА_5 складено заповіт, за яким він заповів ОСОБА_2 усе його майно, яке належало йому на час смерті, а саме, житловий та господарський будинок, який знаходиться на хуторі під лісом, та земельну ділянку.

Постановою нотаріуса № 848/02-14 від 15.08.13 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку із пропущенням терміну для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5

Рішенням Зборівського районного суду від 17.10.13 визначено ОСОБА_2 додатковий двомісячний строк для подання заяви у нотаріальну контору для прийняття спадщини за заповітом після померлого ОСОБА_5

Згідно із витягом у спадковому реєстрі № 34819850 зареєстровано спадкову справу №129-2013 після смерті ОСОБА_5 Дата заведення 12.08.13.

З довідки Зборівської державної нотаріальної контори від 20.05.15 вбачається, що ОСОБА_4 до Зборівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась.

Таким чином ОСОБА_4 не отримувала відмови нотаріуса у видачі їй свідоцтва про право на спадщину, оскільки станом на час винесення рішення по справі 05.10.12 спадкова справа навіть не була заведена.

Право власності на спадкове майно виникло у відповідача на підставі рішення Зборівського районного суду від 05.10.12, яке у подальшому рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 26.05.15 скасоване й постановлене нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Озерянської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Звертаючись з апеляційною скаргою, ОСОБА_2 посилалась на те, що при зверненні до нотаріуса із рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 26.05.15 було виявлено, що належне останній майно по заповіту неможливо успадкувати по тій причині, що згаданий житловий будинок зареєстрований за іншою особою, позивачем ОСОБА_3

Установлено, що ОСОБА_3 звернувся із вимогами до ОСОБА_4 й просив визнати договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул. Нове Село, 108 Є у с. Озерна дійсним та визнати за ним право власності на дане майно, посилаючись на те, що він купив у відповідачки це майно і сплатив за нього домовлену суму, однак продавець відмовляється від його нотаріального оформлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України у разі, якщо недійсність правочину встановлена законом, такий правочин є нікчемним. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Згідно зі ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна зі сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Отже, закон надає суду право визнавати дійсним договір, який через недодержання сторонами вимог закону про його нотаріальне посвідчення є нікчемним.

Судом установлено, що 22.11.12 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 склали письмовий договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за вищезгаданою адресою.

На підставі ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу квартири підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 210 та ч. 3 ст. 640 ЦК України такий договір є укладеним з моменту його державної реєстрації. Отже до моменту його державної реєстрації договір купівлі-продажу квартири юридично не є укладеним.

Разом з тим, як зазначалося вище, ч. 2 ст. 220 ЦК України надає суду право визнавати дійсним нікчемний договір, а не договір, який не є укладеним. Саме на це звертав увагу Пленум Верховного Суду України у п. 13 постанови "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 6 листопада 2009 року N 9.

У зв'язку з цим, не будучи укладеним, договір не міг бути визнаний судом дійсним на підставі ст. 220 ЦК України.

Слід зазначити, що з укладенням цього договору до позивача право власності на будинок не перейшло, а було набуте внаслідок постановлення оспорюваного судового рішення.

Так, у силу ч. 3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Враховуючи той факт, що з переходом права власності до позивача на підставі судового рішення порушилися права ОСОБА_2 як спадкоємця майна, яке є предметом спірного договору.

Тому, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам матеріального права й підлягає до скасування, з постановленням нового рішення, яким слід відмовити у задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 309, 316, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 13 грудня 2012 року скасувати.

Постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання дійсним договору купівлі продажу будинку та визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скаргу.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_6