Ухвала

іменем україни

11 листопада 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Колодійчука В.М.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про повернення коштів за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 травня 2015 року та рішення апеляційного суду Вінницької області від 2 липня 2015 року,

встановила:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 26 травня 2014 року між нам та публічним акціонерним товариством «Дельта-Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») був укладений договір банківського вкладу на строк до 22 листопада

2014 року. За умовами договору він вніс до ПАТ «ДельтаБанк»

100 000 грн під 25,5% річних. Після закінчення дії договору ПАТ «Дельта-Банк» перерахувало суму вкладу на поточний рахунок позивача в цьому ж банку, однак в подальшому на його вимогу грошові кошти йому не виплачувались. Після закінчення дії договору банківського вкладу він неодноразово звертався в ПАТ «Дельта-Банк» з вимогою про повернення коштів, але його вимоги були проігноровані.

Ураховуючи наведене, просив стягнути з ПАТ «Дельта-Банк» на його користь 74 465,14 грн основного боргу, 2 233,95 грн пені.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від

15 травня 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором банківського вкладу (Депозиту) «8 років разом» від 26 травня 2014 року в сумі 74 465,14 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 2 липня

2015 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову скасовано, у цій частині ухвалено нове рішення, яким стягнуто з

ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_3 кошти в сумі

74 465,14 грн, які знаходяться на його поточному рахунку в ПАТ «Дельта Банк». У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», просить скасувати ухвалені у справі судові рішення в частині задоволення позову та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У іншій частині судові рішення не оскаржуються, тому не перевіряються судом касаційної інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про повернення позивачу банківського вкладу, апеляційний суд виходив із того, що поверненню підлягає сума внесена на підставі договору банківського вкладу незалежно від того, на якому рахунку знаходяться дані кошти.

Проте повністю з таким висновком погодитися не можна, виходячи з наступного.

Установлено, що 26 травня 2014 року між ОСОБА_3 та

ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір банківського вкладу (депозиту)

«8 років разом», за умовами якого вкладник передав в управління банку грошові кошти у сумі 100 000 грн на строк до 22 листопада 2014 року включно зі сплатою 25,5 % річних щомісячно, шляхом зарахування на поточний банківський рахунок, операції з яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів (платіжної картки).

2 лютого 2015 року відповідачем, у відповідності до п. 1.10. договору, суму вкладу було перераховано на поточний рахунок позивача, відкритий в установі банку.

Згідно із з випискою по рахунку за період з 24 листопада 2014 року по 5 лютого 2015 року, відкритого в ПАТ «Дельта Банк» на ім'я ОСОБА_3, вихідний залишок коштів складає 74 465,14 грн.

За заявами від 24 листопада 2014 року, 12 січня 2015 року, 27 січня 2015 року, 5 лютого 2015 року ОСОБА_3 звертався до відповідача з письмовими заявами про видачу належних йому грошових коштів, однак відповідач кошти позивачу не видав та жодної письмової відповіді щодо розгляду поданої заяви не надав.

Відповідно до ст. 1058 ЦК України <nau://ukr/435-15|st1058> за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах і в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу, як зазначено у ст. 1060 ЦК України <nau://ukr/435-15|st1060>, в редакції, яка діяла на момент виникнення правовідносин між сторонами, укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України <nau://ukr/435-15|st1074> обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

З обставин справи вбачається, що постановою правління Національного банку України №150 від 2 березня 2015 року

ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, а рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 2 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних строком на три місяці з 3 березня 2015 року по 2 червня 2015 року.

Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб <nau://ukr/4452-17|st2>» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону України ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб <nau://ukr/4452-17>» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону України врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб <nau://ukr/4452-17|st36>» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Разом із тим, п. 1 ч. 6 ст. 36 цього Закону передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Установивши, що грошові кошти позивача в сумі 74 465,14 грн зберігається на поточному рахунку банку, суди викладеного вище не врахували, не з'ясували порядок виплати коштів вкладнику з поточного рахунку, та не перевірили, чи підлягають задоволенню позовні вимоги у спосіб, визначений у позовній заяві - стягнення суми боргу за договором банківського вкладу, з урахуванням фактичних обставин справи.

Викладене свідчить, що при вирішені спору судами не повно встановлено характер правовідносин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, не дано юридичної оцінки наданим сторонам доказами, що в силу ч. 2 ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухвалених у справі судових рішень в частині задоволення позову з направленням справи в цій частині на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 травня 2015 року та рішення апеляційного суду Вінницької області від 2 липня 2015 року в частині повернення коштів скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук
Судді:В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова

І.М. Фаловська