Справа №265/7444/14-ц
Провадження №2/265/240/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Копилової Л. В.,

при секретарі - Єфремовій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права користування квартирою та зміну договору найму жилого приміщення внаслідок визнання наймачем іншого члена сім»ї,

третя особа житлово-комунальне підприємство «Азовжилкомплекс»,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визнання права користування квартирою та зміну договору найму жилого приміщення внаслідок визнання наймачем іншого члена сім»ї, третя особа житлово-комунальне підприємство «Азовжилкомплекс».

В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що з 2008 року і по теперішній час вона постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. У зазначеній квартирі вона проживала однією сім'єю з квартиронаймачем ОСОБА_2, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом святкували усі свята. В квітні 2014 року ОСОБА_2 зареєструвала її у вказану квартиру як члена її сім'ї на постійне місце проживання, в особовому рахунку вказала племінницею, так як вважала такою. 22 квітня 2014 року ОСОБА_2 померла, але після її смерті вона залишилася проживати в зазначеній квартирі, нести витрати по її утриманню. На даний час вона вирішила впорядкувати правовстановлюючі документи на квартиру і звернулася до ЖКП "Азовжитлокомплекс" із заявою переукласти договір найму квартири на її ім'я в зв'язку зі смертю основного квартиронаймача, однак листом від 27 жовтня 2014 року представник ЖКП "Азовжитлокомплекс" їй повідомив, що для переоформлення особового рахунку їй необхідно підтвердити родинний зв'язок між ОСОБА_2 і нею. Проте, таких документів вона не має, крім того, згідно довідки ЖКП "Азовжитлокомплекс" ордер на квартиру АДРЕСА_1 загублений. У зв'язку з тим, що вона фактично була членом сім'ї наймача квартири ОСОБА_2, була зареєстрована в ній і проживала в даній квартирі, вела з нею спільне господарство, вважає, що набула право користування спірною квартирою, як член сім'ї наймача. Тому просить суд визнати за нею право користування квартирою № 8 в будинку № 66 по вулиці Донській в місті Маріуполі Донецької області, як члена сім»ї наймача і визнати її наймачем даної квартири після померлої 22 квітня 2014 року ОСОБА_2

На розгляд справи позивачка та її представник не з»явилися, надавши суду відповідні заяви про розгляд справи в їх відсутність.

Разом з цим, раніше в судових засіданнях при розгляді справи позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 повністю підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Крім цього, позивачка пояснювала суду, що зі своїм чоловіком вона перебуває в поганих відносинах, з ним не проживає. Протягом шести років до смерті ОСОБА_2 вона проживала разом з нею в квартирі АДРЕСА_2, вели спільний побут, господарство. При цьому, вона перейшла жити до неї на її ж прохання, так як у неї власне з чоловіком були сварки, він вживав алкогольні напої, її син в 2011 році помер, а донька утримувалася в інтернаті для інвалідів з дитинства по слуху, власного житла вона не має. Вважала її троюрідною родичкою зі слів батьків. Проживали вони за рахунок пенсії ОСОБА_2 та її заробітної плати, так як вона постійно працювала, хоча на різних роботах, ховала її також вона. У ОСОБА_2 був син, але він помер, за життя він вів не дуже добрий спосіб життя, проживав то з матір»ю, то в іншому місці з якоюсь жінкою і ніяких претензій до неї не мав, матері не допомагав. До смерті ОСОБА_2 зареєструвала її в квартирі, але при зверненні до ЖКП їй було відмовлено у зміні договору найму, так як відсутній ордер на квартиру і не підтверджено її родинний зв»язок з померлою.

Представник Маріупольської міської ради - ОСОБА_4 на розгляд справи не з»явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність. Просив розглянити справу з урахуванням заперечень наданих раніше до суду.

Раніше, при розгляді справи представник відповідача ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення позову та вказувала на те, що факт проживання та ведення спільного господарства позивачки з померлою ОСОБА_2 не доведений. Крім того, відсутній ордер на спірну квартиру. Також наголошувала на тому, що позивачка ОСОБА_1 була зареєстрована в квартирі померлої ОСОБА_2 в день її смерті 22 квітня 2014 року. З урахуванням цього, просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник третьої особи житлово-комунального підприємства «Азовжилкомплекс», ОСОБА_6 пояснила суду, що реєстрація померлої ОСОБА_2 в спірній квартирі була проведена ще в 1973 році. ЖКП є правонаступником попереднього підприємства, було організовано в 2003 році і тому на їхнє підприємство не було передано ні договору найму на цю квартиру, ні ордеру. У них є лише особовий рахунок, згідно якого ОСОБА_1 була зареєстрована в спірній квартирі за заявою квартиронаймача. Наймачем квартири АДРЕСА_1 була померла ОСОБА_2 Договір найму з іншими особами не укладався, особовий рахунок не переоформлявся. За життя ОСОБА_2 звернулася до ЖКП із заявою, в якій вказала, що хоче зареєструвати у своїй квартирі позивачку ОСОБА_1, яка не має з нею кровного зв»язку. З її слів та після її смерті зі слів сусідів, ОСОБА_1 допомагала померлій по господарству, піклувалася про неї, сплачувала житлово-комунальні послуги та хоронила. Відносини між позивачкою та померлою свідчили, що вони складають сім»ю. Позивачка має такі ж самі права як і померла ОСОБА_2

Заслухавши пояснення сторін, третьої особи та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 квітня 2014 року померла ОСОБА_2, яка була квартиронаймачем квартири № 8 по вулиці Донській, в будинку № 66 в м.Маріуполі Донецької області, що підтверджується копіями особового рахунку № 70828 (а.с.6-7,56,81).

З особового рахунку вбачається, що у вказаній квартирі в період з 18 серпня 1984 року по 06 лютого 2014 року був зареєстрований син ОСОБА_2 ОСОБА_7, який відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області серії І-НО № 738400, помер 06 січня 2014 року (а.с.29).

Крім цього, 22 квітня 2014 року також була зареєстрована ОСОБА_1 і вказана як племінниця померлої, що підтверджується, крім цього, і заявою самої ОСОБА_2 від 16 квітня 2014 року на ім»я директора ЖКП «Азовжитлокомплекс», в якій вона просить зареєструвати позивачку до своєї квартири (а.с.72).

Вказана заява свідчить про те, що сама померла ОСОБА_2 вважала позивачку ОСОБА_1 своєю племінницею.

Позивачка ОСОБА_1 зверталася до ЖКП «Азовжитлокомплекс» для переоформлення особового рахунку на своє ім»я, однак 27 жовтня 2014 року їй була надана письмова відповідь з посиланням на те, що для цього треба підтвердити родинний звязок між нею та колишнім наймачем житла (а.с.8).

Акт складений 16 жовтня 2014 року інспектором ЖКП «Азовжитлокомлекс» ОСОБА_8, інспектором Тищенко Л.А. з участю сусідів - ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 свідчить про те, що позивачка ОСОБА_1В проживає в квартирі № 8 по вулиці Донській, в будинку № 66 в м.Маріуполі Донецької області з травня 2008 року, однак зареєстрована в ній 22 квітня 2014 року. З цього ж акту вбачається, що ОСОБА_1 здійснювала догляд за хворою ОСОБА_2 власницею цієї квартири (а.с.5).

З пояснень допитаної свідка ОСОБА_12 вбачається, що вона є сусідкою померлої ОСОБА_2 та позивачки ОСОБА_1 Позивачка проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 10 років. Вони спілкуються як сусіди, вона підтверджує той факт, що позивачка доглядала за померлою ОСОБА_2, готувала їй їжу, прала, прибирала. Досить часто вона бувала у них в гостях і їй відомо, що померла називала позивачку своєю племінницею. У померлої ОСОБА_2 був син, який також помер в січні 2014 року, однак він, то проживав з матір»ю, то не проживав.

Свідок ОСОБА_13 пояснила суду, що працювала з позивачкою ОСОБА_1 в МК «Азовсталь». Їй відомо, що позивачка проживала з якоюсь бабусею, однак з ким саме сказати не може. ОСОБА_1 з чоловіком не проживає, через його неблагополучність, син її помер, вона має доньку.

Свідок ОСОБА_14 пояснила суду, що є сусідкою позивачки. Їй відомо, що позивачка близько 7 років, може й більше, проживала по-сусідству в бараці з померлою ОСОБА_2 по вулиці Донській, буд. № 66. При цьому підтвердила суду той факт, що позивачка доглядала за померлою, господарювала в будинку, придбавала продукти харчування, прала і померла ніколи на неї не скаржилася, позивачку вона бачила в будинку ОСОБА_2 і вдень, і вночі. При цьому, охарактеризувала померлого сина ОСОБА_2 негативно.

Свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що є кумою позивачки ОСОБА_1 та сусідкою безпосередньо померлої ОСОБА_2 Точного періоду з якого позивачка проживала з померлою вона не назвала, однак вказала на те, що позивачка протягом тривалого часу проживала з ОСОБА_2 спільно, відносини між ними були гарні, вони вели господарство, жили за рахунок пенсії померлої та заробітної плати ОСОБА_1, яка працювала в різні періоди на різних роботах, разом святкували свята. ОСОБА_1 має чоловіка, однак з ним перебуває в поганих відносинах, він проживає окремо і зловживає алкогольними напоями, її син помер, а донька перебуває в інтернаті для дітей з погіршеним слухом. Їй відомо, що у ОСОБА_2 був син, однак він проживав з якоюсь жінкою, а до матері повертався коли у нього щось траплялося. Відносини у ОСОБА_2 з сином були погані, на даний час син помер.

Приписами ст.61 Житлового кодексу Української РСР (далі ЖК УРСР) встановлено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Частиною 2 ст.61 цього кодексу регламентовано, що договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Згідно особового рахунку на квартиру АДРЕСА_2, ордер на вказану квартиру втрачений.

Факт втрати ордеру на вказану квартиру підтверджується довідкою, виданою 29 жовтня 2014 року ЖКП «Азовжитлокомплекс» позивачці ОСОБА_1, за якою його було втрачено при передачі архіву ЖКП його попередником (а.с.7). Крім цього, факт відсутності ордеру на спірну квартиру підтвердив представник третьої особи при розгляді справи в суді ОСОБА_6

Згідно вимогам ст. 64 ЖК УРСР, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї.

Відповідно до ст. 65 ЖК УРСР, наймач вправі в установленому законом порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» (з подальшими змінами та доповненнями), вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи прописані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 01 листопада 1996 р. N9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Однак відсутність письмової згоди членів сім'ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду.

Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що між позивачкою ОСОБА_1 та наймачем квартири - померлою ОСОБА_2 була домовленість на спільне проживання однією сім'єю, яку померла вважала своєю племінницею, та на користування квартирою разом. За згодою наймача квартири позивачка, як член її сім'ї була зареєстрована у цьому жилому приміщенні, вони проживали однією сім'єю і вели спільне господарство.

Також суд враховує факт реєстрації ОСОБА_1 в спірній квартирі, те, що ця квартира була постійним місцем її проживання, тривалість часу проживання позивачки з померлою ОСОБА_2, зокрема як встановлено при розгляді справи вони спільно проживали з 2008 року, а також той факт, що певний порядок користування жилим приміщенням між ними не обумовлювався іншими угодами.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що згідно ст.65 ЖК УРСР, позивачка ОСОБА_1 набула рівні права користування жилим приміщенням з наймачем - квартирою № 8 в будинку № 66 по вулиці Донській в місті Маріуполі Донецької області.

При цьому суд вважає, що відсутність письмової згоди сина померлої ОСОБА_2 ОСОБА_7 на вселення позивачки ОСОБА_1 до спірної квартири не свідчить про те, що позивачка вселившись до квартири не набула права користування нею, оскільки при розгляді справи безспірно встановлено, що син з померлою матір»ю постійно не проживав через погані відносини, які між ними склалися, будь-яких заперечень проти цього не висловлював, що свідчить про його згоду на це, а на даний час перевірити цю обставину неможливо в зв»язку з його смертю.

Частиною 1 ст.106 ЖК УРСР передбачено, що повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача.

У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 і визнання за нею права користування спірною квартирою, як члена сім'ї померлої ОСОБА_2 та про визнання її наймачем квартири АДРЕСА_2 по раніше укладеному договору найму жилого приміщення замість колишнього наймача ОСОБА_2, померлої 22 квітня 2014 року.

На підставі ст.ст.64,65,106 Житлового кодексу УРСР, керуючись ст.ст.10,11,60,213-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права користування квартирою та зміну договору найму жилого приміщення внаслідок визнання наймачем іншого члена сім»ї, третя особа житлово-комунальне підприємство «Азовжилкомплекс», задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право користування квартирою № 8 в будинку № 66 по вулиці Донській в місті Маріуполі Донецької області як члена сім»ї наймача.

Визнати ОСОБА_1 наймачем квартири АДРЕСА_2 по раніше укладеному договору найму жилого приміщення замість колишнього наймача ОСОБА_2, померлої 22 квітня 2014 року.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня отримання його копії шляхом подання апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя.

Суддя ____________________