У х в а л а

іменем україни

28 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Остапчука Д. О., Касьяна О. П., Савченко В. О.,

провівши попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до Білгород-Дністровського економіко-правового коледжу про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заборгованості із заробітної плати, стягнення середнього заробітку за весь час прострочення сплати належних на час звільнення сум, відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 21 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, у якому, посилаючись на незаконне звільнення та порушення відповідачем оплати праці, з урахуванням уточнень просила скасувати наказ від 19 серпня 2013 року № 199-К про припинення трудового договору (контракту); поновити її на посаді викладача економічних дисциплін в Білгород-Дністровському економіко-правовому коледжі; стягнути з відповідача 20 % надбавки за класне керівництво та 20 % додаткової оплати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 березня 2011 року № 373 «Про встановлення надбавки педагогічним працівникам дошкільних, позашкільних, загальноосвітніх, професійно-технічних навчальних закладів, вищих навчальних закладів І - ІІ рівня акредитації, інших установ і закладів незалежно від їх підпорядкування» в розмірі 7 045 грн 52 коп; 10 % надбавки за завідування навчальним кабінетом у розмірі 1 716 грн 05 коп.; несплачену заробітну плату за роботу зі студентами заочного та стаціонарного відділення в 2012-2013 навчальному році в розмірі 3 543 грн 12 коп.; щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 8 587 грн 09 грн.; щорічну грошову винагороду в розмірі одного посадового окладу за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов'язків, що становить 8 587 грн 09 коп., середній заробіток за весь час затримки сплати належних їй сум на час звільнення по день фактичного розрахунку; моральну шкоду в розмірі 10 тис. грн та витрати на правову допомогу в розмірі 2 400 грн.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21 травня 2015 року, позов задоволено частково.

Внесено зміни до наказу Білгород-Дністровського економіко-правового коледжу № 199-к від 19 серпня 2013 року про закінчення строку дії припинення трудового договору п. 2 ст. 36 КЗпП України в частині дати звільнення ОСОБА_4, а саме замість дати звільнення «19 серпня 2013 року» вказано «20 серпня 2013 року».

Зобов'язано Білгород-Дністровський економіко-правовий коледж внести зміни до трудової книжки ОСОБА_4 щодо дати її звільнення з посади викладача «19 серпня 2013 року» на «20 серпня 2013 року».

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Касаційну скаргу ОСОБА_4 необхідно відхилити з огляду на наступне.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Судами встановлено, що 25 червня 2012 року між Білгород-Дністровським економіко-правовим коледжем та ОСОБА_4 було укладено контракт № 47 зі строком дії з 01 липня 2012 року до 20 серпня 2013 року.

Пунктом 7.2.1 контракту передбачено, що цей договір припиняється після закінчення строку дії договору.

19 серпня 2013 року наказом № 199-К ОСОБА_4 звільнено з 19 серпня 2013 року за п. 2 ст. 36 КЗпП України, у зв'язку із закінченням строку дії трудового договору.

Рішенням засідання педагогічної ради було оформлено протокол № 1, яким викладачами з метою покращення фінансового становища коледжу, було запропоновано звернутися із письмовими заявами до адміністрації коледжу про відмову від нарахування 20 % надбавки за престижність педагогічної праці згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2011 року № 373, а також про відмову від 10 % надбавки за класне керівництво на 2012-2013 навчальний рік. За дану пропозицію проголосували всі присутні викладачі - члени педагогічної ради, в тому числі ОСОБА_4

03 вересня 2012 року ОСОБА_4 до адміністрації коледжу були подані заяви, датовані 18 та 30 серпня 2012 року, в яких вона особисто просила адміністрацію коледжу не нараховувати їй 20 % надбавки за престижність педагогічної праці згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2011 року № 373 та доплати за класне керівництво в зв'язку з невиконанням ліцензійного обсягу студентів на 2012-2013 навчальний рік. При цьому у своїх заявах ОСОБА_4 зазначила, що претензій матеріального та морального характеру пред'являти не буде (а. с. 165, 166, т. 1).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Частково задовольняючи позов та зобов'язуючи відповідача внести зміни до трудової книжки ОСОБА_4 щодо дати її звільнення з роботи, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що оскільки строк дії укладеного сторонами трудового договору закінчився 20 серпня 2013 року, то саме така дата звільнення позивача з роботи має бути зазначена у її трудовій книжці.

Відмовляючи в задоволенні позову про стягнення надбавок за престижність педагогічної праці та доплати за класне керівництво, суди виходили із того, що за наявності рішення трудового колективу про відмову у виплаті відповідних надбавок, подання позивачем заяви з проханням не нараховувати такі надбавки, а також за відсутністю наказів адміністрації коледжу про виплату (нарахування) відповідних надбавок, то правові підстави нарахування та виплати вказаних надбавок ОСОБА_4 відсутні.

Відмовляючи в задоволенні іншої частини позову, суди виходили із того, що позивач у суді не довела обставин, на які посилалась на обґрунтування таких вимог.

Доводи касаційної скарги про те, що заяви про відмову у нарахуванні відповідних надбавок написані ОСОБА_4 під тиском - безпідставні, оскільки не підтверджені будь-якими доказами та на наявність таких доказів позивач і не посилається.

З огляду на зазначене висновки зроблені судами ґрунтуються на встановлених обставинах та досліджених у судовому засіданні доказах.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарги про неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 21 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Д. О. Остапчук

О. П. Касьян

В. О. Савченко