Справа № 454/515/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 лютого 2015 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

при секретарі Баран О.Я. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи державний нотаріус Сокальської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, сектор реєстрації речових прав нерухомого майна Сокальського районного управління юстиції про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та визнання права власності на житловий будинок,,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2, треті особи державний нотаріус Сокальської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, сектор реєстрації речових прав нерухомого майна Сокальського районного відділу юстиції про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та визнання права власності на житловий будинок з наступних підстав :

позивач просить суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 22 липня 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Сокальської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за № 1-2242, видане ОСОБА_2, скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на житловий будинок № 8 по вулиці Погранична в с. Волиця Двірцівської с/р Сокальського району Львівської області та визнати за ним право власності на житловий будинок № 8 по вулиці Погранична в с. Волиця Двірцівської с/р Сокальського району Львівської області в порядку спадкування після його матері ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, котра померла в с. Волиця Двірцівської с/р Сокальського району Львівської області 22 березня 2012 року.

Свої вимоги мотивує тим, що його матері ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на праві особистої приватної власності належав житловий будинок № 8 по вулиці Погранична в с. Волиця Двірцівської с/р Сокальського району Львівської області. Підтверджуючим документом є реєстраційне посвідчення, видане Червоноградським Міжміським бюро технічної інвентаризації від 22 грудня 1994 року. Від 27 вересня 1972 року позивач постійно проживав і зареєстрований за місцем проживання у даному житловому будинку. 22 березня 2012 року мати позивача - ОСОБА_4 померла у с. Волиця Двірцівської с/р у віці 91 рік. У встановлений законом строк позивач вирішив прийняти у спадщину, належний матері житловий будинок. Проте у Червоноградському МБТІ йому повідомили, що від 28 серпня 2003 року будинок не належить його матері, а іншій особі - ОСОБА_2 Іванівні- відповідачці по справі. Відповідачка є його дочкою та його колишньої дружини, з котрою він розірвав шлюб 15 грудня 1992 року. Його колишня дружина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 після укладення їхнього шлюбу взяла його прізвище - ОСОБА_4. Після розірвання шлюбу їй присвоєно її дівоче прізвище - ОСОБА_5, свідченням чого є свідоцтво про розірвання шлюбу від 15 грудня 1992 року. 01 грудня 2002 року ОСОБА_5 померла. Відповідачка прийняла у спадок на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 липня 2003 року житловий будинок, який жодним чином не належав її спадкодавцю - ОСОБА_5. Станом на 22.07.2003 року істинна власниця вказаного вище житлового будинку, а саме мати позивача ОСОБА_4, була жива. ОСОБА_4 померла лише 22 березня 2012 року. Також жодним чином мати позивача - ОСОБА_4, не відчужувала житлового будинку, свідченням чого є дані інвентарної справи з Червоноградського МБТІ на вказаний житловий будинок. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 22 липня 2003 року було видане відповідачці не на підставі оригінального документу на право власності на житловий будинок, а на підставі дублікату свідоцтва про право власності. Поясненням цього є те, що відповідачка жодним чином не могла володіти оригінальним реєстраційним посвідченням на вказаний житловий будинок, яке постійно перебувало у матері позивача.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6позов підтримала у повному обсязі та в його обґрунтування зіслалася на обставини викладені в позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула , хоча була належним чином попереджена про час та місце розгляду справи.

ОСОБА_7 особа державний нотаріус Сокальської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 позов визнала повністю та пояснила, що при видачі оспорюваного свідоцтва відповідачці була допущена помилка. Суть помилки полягала в тому, що відповідачка ввела в оману державного нотаріуса, подавши у спадкову справу довідку Двірцівської сільської ради про належність ОСОБА_5 ОСОБА_4 житлового будинку № 8 по вулиці Погранична в с. Волиця Двірцівської с/р Сокальського району Львівської області.

ОСОБА_7 особа сектор реєстрації речових прав нерухомого майна Сокальського районного відділу юстиції судове засідання не прибули. В письмовій заяві просили суд проводити судові засідання без їхньої участі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що слід задовольнити позов з наступних підстав:

Як вбачається із заповіту ОСОБА_8, посвідченого 16 листопада 2000 року секретарем виконкому Двірцівської с/р ОСОБА_7 за реєстровим № 23, визначено внучку заповідача - ОСОБА_9. А у спірному Свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 22 липня 2003 року за вказаним заповітом спадкоємцем визначається дочка заповідача ОСОБА_2, відповідачка по справі.

Відповідно до спірного свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 липня 2003 року стверджується, що спадкодавець ОСОБА_10 була власницею житлового будинку № 8 по вулиці Погранична в с. Волиця Двірцівської с/р Сокальського району Львівської області на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Двірцівської с/р Сокальського району Львівської області 14 липня 2003 року і зареєстрованого в Червоноградському МБТІ 17.07.2003 року за № 2. Проте при огляді дублікату вказаного свідоцтва про право власності вбачається, що житловий будинок належав не ОСОБА_11, а ОСОБА_4.

Спірне свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 22 липня 2003 року містить невідповідності в тому, що особа спадкоємця за заповітом інша та майно спадкодавця, визначене у спірному свідоцтві, не належало спадкодавцю ОСОБА_11.

Як вбачається зі Свідоцтва про розірвання шлюбу між позивачем та ОСОБА_4 від 15 грудня 1992 року після розірвання шлюбу прізвищем дружини позивача призначалося ОСОБА_5, а у спірному свідоцтві вказується спадкодавцем інша особа, а саме - ОСОБА_10.

Відповідно до ст. 1301 Цивільного кодексу України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане не мала права на спадкування. Відповідачка по справі ОСОБА_2 не мала права на отримання свідоцтва про справо на спадщину за заповітом посвідченого 16 листопада 2000 року секретарем виконкому Двірцівської с/р ОСОБА_7 за реєстровим № 23.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Спадкодавцю ОСОБА_10 не належав на праві власності житловий будинок № 8 по вулиці Погранична в с. Волиця Двірцівської с/р Сокальського району Львівської області.

Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦКУ, він не заявив про відмову від неї. Позивач проживав разом зі своєю матір'ю, від спадщини не відмовився.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позов слід задоволити, оскільки в судовому засіданні судом здобуто докази того , що відповідачка ОСОБА_2прийняла у спадок на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 липня 2003 року житловий будинок, який жодним чином не належав її матері спадкодавцю - ОСОБА_5. Станом на 22.07.2003 року власником вказаного вище житлового будинку була мати позивача ОСОБА_4, яка на той час була жива. ОСОБА_4 померла лише 22 березня 2012 року. Також жодним чином мати позивача - ОСОБА_4, не відчужувала житлового будинку, свідченням чого є дані інвентарної справи з Червоноградського МБТІ на вказаний житловий будинок. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 22 липня 2003 року було видане відповідачці не на підставі оригінального документу на право власності на житловий будинок, а на підставі дублікату свідоцтва про право власності. Оригінал реєстраційного посвідчення на вказаний житловий будинок постійно перебувало у матері позивача.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України та ст.ст.1218,1268,1301 Цивільного кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 22 липня 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Сокальської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за № 1-2242, видане ОСОБА_2.

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на житловий будинок № 8 по вулиці Погранична в с. Волиця Двірцівської с/р Сокальського району Львівської області.

Визнати за ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код 7, право власності на житловий будинок № 8 по вулиці Погранична в с. Волиця Двірцівської с/р Сокальського району Львівської області в порядку спадкування після його матері ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, котра померла в с. Волиця Двірцівської с/р Сокальського району Львівської області 22 березня 2012 року.

Заява про перегляд заочного рішення суду подається протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: О. А. Веремчук