Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дербенцевої Т.П., Касьяна О.П., Савченко В.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі до ОСОБА_4 про стягнення надміру виплаченої суми пенсії

за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 15 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 26 лютого 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі (далі - Управління ПФУ) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення надміру виплаченої суми пенсії у розмірі 6 802, 05 грн, посилаючись на те, що відповідач перебуває на обліку в Управлінні ПФУ як отримувач пенсії за віком, призначеної відповідно до ст.14 Закону України «Про Пенсійне забезпечення» та прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

На підставі розпорядження від 12 липня 2008 року відповідачу проведено перерахунок пенсії за віком. Для проведення перерахунку було надано довідку про заробіток для обчислення пенсії № 42 від 28 липня 2004 року, видану закритим акціонерним товариством «Промтовари» (далі - ЗАТ «Промтовари»). На підставі зазначених в цій довідці сум заробітної плати, що охоплюють період січень 1985 року - грудень 1990 року, і було здійснено перерахунок розміру пенсії ОСОБА_4

19 серпня 2014 року Управлінням ПФУ проведено перевірку правильності наведених у довідці розрахунків, за результатами якої встановлено невідповідність даних довідки первинним документам про заробітну плату відповідача. Станом на день проведення перевірки документи ЗАТ «Промтовари» перебували в архівному відділі виконавчого комітету Полтавської міської ради у зв'язку з тим, що дане підприємство ліквідовано. На заміну довідки № 42 від 28 липня 2004 року виконавчим комітетом Полтавської міської ради було видано довідку № К-08-17 від 03 вересня 2014 року.

Внаслідок подання ЗАТ «Промтовари» недостовірних даних у довідці про зарплату № 42 від 28 липня 2004 року пенсіонер ОСОБА_4 протягом періоду із 01 липня 2006 року по 31 жовтня 2014 року отримував пенсію у завищеному розмірі, внаслідок чого виникла її переплата. Сума переплати становить 6802, 05 грн.

Посилаючись на те, що ЗАТ «Промтовари» із 01 листопада 2006 року ліквідовано, що позбавляє управління можливості звернутися з позовом до цього підприємства для відшкодування суми переплати пенсії, позивач просив стягнути вказану суму із ОСОБА_4

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 15 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 26 лютого 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За вимогами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

За змістом ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

На підставі ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню (висновки

Верховного Суду України, викладені у постанові № 6-151цс13 від 22 січня 2014 року).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що пенсіонер зобов'язаний повернути надміру сплачену суму пенсії лише у разі встановлення зловживань з його боку або наявності рахункової помилки з боку Пенсійного Фонду України (територіального органу).

Подання страхувальником недостовірних даних є підставою відповідальності страхувальника (роботодавця) за ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Факту недобросовісного набуття ОСОБА_4 отриманих коштів у розмірі 6 802, 05 грн, які є пенсійною виплатою, призначеною йому Управлінням ПФУ, не встановлено, як не встановлено й наявності рахункової помилки, тому суди обґрунтовано дійшли висновку про те, що зазначена сума поверненню ним не підлягає.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Згідно ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі відхилити.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 15 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 26 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Т.П. Дербенцева

О.П. Касьян

В.О. Савченко