Справа № 310/8572/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про припинення зобов'язання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про припинення зобов'язання в якому зазначив, що він та відповідач 12 вересня 2007 року уклали кредитний договір №ZPBNAK 00100095 на суму 245749,84 грн. для наступної мети: 130000 грн. - на придбання автомобіля; 34 грн. - сплату за реєстрацію предмету застави; 14301,98 грн. - сплату страхових платежів за договорами страхування від 12.09.2007 року; 1300 грн. - винагорода за надання фінансового інструменту; 100113,86 грн. - на сплату страхових платежів у випадках передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,17% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди в розмірі 0,14% на суму виданого кредиту.

Згідно п. 7.1 зазначеного договору він повинен здійснювати щомісячні платежі у сумі 2952,05 грн., які складаються із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди. З 12.09.2007 року він не порушував умови договору і щомісяця сплачував банку 3000 грн., а починаючи з травня 2009 року збільшив суму платежу з метою скорішого погашення кредиту і сплачував по 4000-5000 грн.

У серпні 2009 року в касі банку він дізнався, що ЗАТ КБ «ПриватБанк» в односторонньому порядку підвищило відсоткову ставку за користування кредитом. Про що йому в письмовій формі повідомлено не було, хоча це передбачено п. 2.3.1 договору і ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів». Відсоткова ставка ЗАТ КБ «ПриватБанк» була підвищена з 1,17% на місяць на суму залишку заборгованості до 27,48% річних, що є істотним порушенням умов договору.

Не погоджуючись з новими умовами кредитування він 25.08.2009 року на адресу ЗАТ КБ «ПриватБанк» надіслав лист про порушення банком умов договору і норм діючого законодавства, виразив незгоду зі зміною відсоткової ставки і умов договору та просив банк надати розрахунок заборгованості, згідно п. 7.1 договору, без збільшення відсоткової ставки, для дострокового погашення кредиту.

На вказаний лист відповідач повідомив, що має право підвищити відсоткову ставку в односторонньому порядку і не надав розрахунок заборгованості, хоча за п. 2.1 договору, ст. 15 ЗУ «Про захист прав споживачів», ст. 56 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», ст. 610, 526, 629 ЦК України, ст. 20 ЗУ «Про звернення громадян», Постанови НБУ № 168 від 10.05.2007 року банки зобов'язані надавати повну, необхідну, доступну інформацію про сукупну вартість споживчого кредиту. При укладанні договору йому була надана типова форма договору у вигляді формуляру, який містить умови кредитування у гривні та в іноземній валюті і розроблена вона для договорів з річною відсотковою ставкою, яка є незміною частиною договору. Згідно ст. 634 ЦК України укладений ним договір є договором приєднання. Вважав, що оскільки він уклав договір з місячною відсотковою ставкою, тому пункти договору для річної ставки його не стосуються.

Згідно п. 3 Постанови НБУ № 168 від 10.05.2007 року, ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживачеві при укладені договору у письмовій формі надається детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням відсоткової ставки за ним, порядок обчислення відсоткових доходів. Кредитний договір має містити графік платежів у разі погашення основного боргу, сплати відсотків за користування кредитом і вартості всіх сукупних послуг за кожним платіжним періодом. Графіка платежів і порядок обчислення відсоткових доходів ЗАТ КБ «ПриватБанк» не надав. У зв'язку з тим, що ЗАТ КБ «ПриватБанк» перед укладанням договору не надав у письмовій формі графік платежів по кожному платіжному періоду і на його письмове звернення не надав графіку погашення заборгованості, тому він вимушений був залучити спеціаліста і зробити перерахунок заборгованості станом на 03.09.2009 року. Відповідно до п. 2.4.1, 7.5 договору і ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» він письмовою заявою від 03.09.2009 року узгодив з Бердянським відділенням ЗАТ КБ «ПриватБанк» дострокове погашення кредиту в сумі 110414 грн. і в зазначений день вніс в касу банку грошові кошти на повне погашення кредиту. У касі банку він отримав квитанції в якій зазначено, що кредит погашено на суму 110414 грн. Перевіривши розрахунок заборгованості він побачив, що заборгованість складає 112814 грн., тому 07.09.2009 року знову узгодив з ЗАТ КБ «ПриватБанк» погашення кредиту в сумі 112814 грн., а 07.09.2009 року додатково вніс в касу банку 2400 грн. Таким чином, 07.09.20009 року він повністю погасив заборгованість по спірному кредитному договору.

У касі банку йому дали квитанцію про заборгованість, яка на його думку утворилася внаслідок безпідставного збільшення відповідачем відсоткової ставки за кредитним договором. 08.09.2009 року, 05.10.2009 року він направляв відповідачу листи з проханням надати розрахунок збільшення відсоткової ставки до 27,48% річних і графік погашення заборгованості за кредитом, але відповіді не отримав. 31.03.2010 року він звернувся до Бердянського міськрайонного суду з вимогами про зняття збільшення ЗАТ КБ «ПриватБанк» в односторонньому порядку відсоткової ставки. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 22.02.2011 року позовні вимоги задоволено, суд визнав недійсним збільшення ЗАТ КБ «ПриватБанк» відсоткової ставки.

Отримавши рішення апеляційного суду Запорізької області він 18.03.2011 року направив лист директору Бердянського відділення ЗАТ КБ «ПриватБанк» з проханням зробити перерахунок заборгованості по кредиту виходячи з 1,17% на місяць, згідно п. 7.1 договору.

У відповідь ЗАТ КБ «ПриватБанк» м. Дніпропетровськ запропонувало знову звернутися до Бердянського відділення банку. Він декілька разів звертався до ЗАТ КБ «ПриватБанк» з проханням зробити перерахунок, але відповіді не отримав. Провідний спеціаліст відповідача ОСОБА_2 по телефону повідомив, що перерахунок зроблено зі сплатою відсотків 14,04% річних, але у нього залишилась заборгованість по кредиту. Це не відповідає умовам договору, де в п. 7.1 передбачено сплату за користування кредитом відсотків у розмірі 1,17% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.

10.10.2011 року він звернувся в Бердянський міськрайонний суд з проханням зобов'язати банк здійснити перерахунок заборгованості по кредиту, згідно п. 7.1 договору зі сплатою відсотків 1,17% на місяць на суму залишку заборгованості. У судове засідання банк надав розрахунок заборгованості зі ставкою 14,04% річних. На його клопотання банк надав виписку внесення ним грошових коштів в касу банку. Отримавши виписку він залучив спеціаліста, який зробив перерахунок заборгованості зі сплатою відсотків 1,17% на місяць на суму залишку заборгованості з урахуванням дострокового погашення кредиту 07.09.2009 року. Із цього розрахунку видно, що він повністю погасив кредит і переплата ЗАТ КБ «ПриватБанк» складає 261,96 грн.

Залучений спеціаліст зробив висновок, що банк нараховуючи 14,04% річних, згідно п. 3.4 договору, з річною відсотковою ставкою, приймає у році 360 днів. Це призвело до збільшення суми нарахування відсотків на поточну заборгованість.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 06.04.2012 року зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснити перерахунок погашення заборгованості за кредитом, згідно п. 7.1 договору зі сплатою за користування кредитом відсотків 1,17% на місяць на суму залишку заборгованості.

15.05.2012 року він отримав виконавчий лист, який 18.05.2012 року віддав у державну виконавчу службу, але рішення Бердянського міськрайонного суду від 06.04.2012 року не виконано.

ПАТ КБ «ПриватБанк» продовжує нараховувати річну відсоткову ставку 14,04% без урахування дострокового погашення кредиту в сумі 112,814 грн. і збільшуючи нарахування відсотків.

Просив припинити зобов'язання по кредитному договору №ZPBNAK00100095 від 12.09.2007 року, яке виконано належним чином 07.09.2009 року, оскільки відповідач у порушення п. 7.1 кредитного договору продовжує нараховувати заборгованість по кредитному договору.

Позивач та його представник у судове засідання не з'явились. Представник позивача подав заяву про розгляд справи в його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав. У письмовому поясненні від 03.11.2015 року позивач зазначив, що не пропустив строк позовної давності, оскільки йому достовірно стало відомо про виконання ним умов договору після ознайомлення з висновком ТОВ «Евент - плюс» від 08.10.2015 року.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу в його відсутності. Просив у задоволенні позову відмовити в зв'язку зі спливом строку позовної давності.

З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

12 вересня 2007 року позивач та відповідач уклали кредитний договір №ZPBNAK 00100095 за яким банк надав ОСОБА_1 кредитні кошти на строк з 12.09.2007 року по 11.09.2014 року у вигляді непоновлюваної лінії в розмірі 245749,84 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,17% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди в розмірі 0,14% на суму виданого кредиту. Згідно п. 7.1 договору ОСОБА_1 повинен здійснювати щомісячні платежі у сумі 2952,05 грн., які складаються із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди (а.с.5-6).

Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» в односторонньому порядку змінило процентну ставку з 14.04 % до 27,48 % річних за користування кредитом за кредитним договором №ZPBNAK 00100095 від 12.09.2007 року, але рішенням апеляційного суду Запорізької області від 22.02.2011 року визнано недійсним збільшення ПАТ КБ «ПриватБанк» в односторонньому порядку процентну ставку з 14.04 % до 27,48 % річних за користування кредитом за укладеним між сторонами кредитним договором №ZPBNAK 00100095 від 12.09.2007 року (а.с.10-13).

Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 06.04.2012 року встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до відповідача із заявою про надання йому розрахунку заборгованості з урахуванням 1,17 % на місяць, оскільки такий порядок розрахунку передбачено кредитним договором, але ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунок не здійснило. Враховуючи зазначене суд зобов'язав ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснити перерахунок погашення кредиту згідно п. 7.1 договору №ZPBNAK 00100095 від 12.09.2007 року зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,17% на місяць на суму залишку заборгованості (а.с.17-18).

Згідно листа відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції від 19.03.2014 року №13568 рішення Бердянського міськрайонного суду від 06.04.2012 року не виконано (а.с.21).

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У статті 526 ЦК України передбачено загальні умови виконання зобов'язання, а саме: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Із листа ПАТ КБ «ПриватБанк» від 15.08.2011 року (а.с.68), розрахунку заборгованості, відповідно до якого станом на 07.03.2014 року заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» складає 22 234,37 грн., судом встановлено, що виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором №ZPBNAK 00100095 від 12.09.2007 року позивач не визнає (а.с.72-76).

На підтвердження виконання умов кредитного договору №ZPBNAK 00100095 від 12.09.2007 року позивач надав розрахунок заборгованості по спірному договору та висновок №01/10-2015, що виготовлені ТОВ «Евент - плюс» одним із видів діяльності якого є діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту, а також виписку з рахунку за період з 12.09.2007 року по 07.09.2009 року (а.с.14-16). Аналізуючи зазначені докази суд приходить до висновку, що заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором №ZPBNAK 00100095 від 12.09.2007 року відсутня. Станом на 06.09.2009 року має місце переплата позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» за спірним кредитним договором на суму 177,46 грн. (а.с.47-52).

Виходячи зі змісту статей 526, 599 ЦК України зобов'язання буде вважатися виконане належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться.

Аналізуючи всі докази по справі, суд вважає, що ОСОБА_1 належним чином виконав зобов'язання за кредитним договором №ZPBNAK 00100095 від 12.09.2007 року відповідно до його умов і виконання прийняте кредитором, а тому приходить до висновку про настання у зв'язку з цим таких юридичних наслідків як припинення правовідносин.

Разом з тим, вимоги позивача, який просив припинити зобов'язання по спірному кредитному договору не відповідають вимогам закону виходячи з наступного.

Юридичним наслідком належного виконання зобов'язання відповідно до статей 598, 599 ЦК України є припинення зобов'язання.

Таким чином, з моменту виконання боржником зобов'язань й прийняття їх кредитором, припиняється існування прав і обов'язків сторін, що складають зміст конкретного зобов'язального правовідношення.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст. 16 ЦК України.

Звертаючись до суду з позовом позивач просив прийняти рішення, яким припинити зобов'язання по спірному кредитному договору в зв'язку з належним виконанням основного зобов'язання і невизнання банком зазначеного факту.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов'язків.

Отже, виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов'язків сторін (ст. ст. 3, 12, 15, 20 ЦК України) та враховуючи, що кредитор не визнає права позичальника, що передбачені ст. 599 ЦК України на припинення зобов'язання, таке право підлягає захисту судом шляхом визнання цього права на підставі п. 1 частини другої статті 16 ЦК України.

Таким чином, права позичальника підлягають судовому захисту за його позовом шляхом визнання зобов'язання ОСОБА_1 за кредитним договором №ZPBNAK00100095 від 12.09.2007 року таким, що припинене, а не шляхом припинення зобов'язання за спірним кредитним договором.

Представник відповідача просив застосувати строки позовної давності, але суд вважає, що підстави для цього відсутні.

За ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Стаття 261 ЦК України передбачає, що перебіг позовної давності починаєтсья від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Судом встановлено, що позивачу тільки у жовтні 2015 року із висновку ТОВ «Евент - плюс» та розрахунку до нього стало достовірно відомо, що заборгованість у нього перед ПАТ КБ «ПриватБанк» відсутня. Суд вважає, що за таких обставин позивач не пропустив строк позовної давності.

З відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню 487,2 грн. судового збору на користь держави.

Керуючись ст. ст. 3, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 3, 12, 15, 16, 20, 509, 526, 598, 599 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати зобов'язання ОСОБА_1 за кредитним договором №ZPBNAK00100095 від 12.09.2007 року таким, що припинено.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави 487,2 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя