Справа № 361/5010/15-ц
Провадження № 2/361/2391/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого-судді - Пухної О.М.,

при секретарі - Палій А.В.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

У липні 2015 року орган опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про позбавлення їх батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини у розмірі не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку й просив перераховувати кошти на користь ДСРЦ «Сонячне світло».

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 народилася дочка ОСОБА_3. Відповідачі у шлюбі не перебували, проте вели спільне господарство та до останнього проживали однією сім'єю. З метою перевірки фактів, викладених в повідомленні Рожнівської сільської ради від 09 липня 2015 року № 440, було здійснено вихід за адресою: Київська обл., Броварський р-н, АДРЕСА_1, та виявлено незадовільні санітарно-гігієнічні умови проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 На підставі розпорядження Броварської районної державної адміністрації від 09 липня 2015 року № 356 «Про негайне відібрання дитини у батьків» й в зв'язку з виникненням безпосередньої загрози життю та здоров'ю дитини ОСОБА_3 було вилучено та направлено до дитячої лікарні для проходження медичного огляду. ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 у Броварському районі Київської області, в якому він зареєстрований та проживає з матір'ю ОСОБА_5. Батько малолітньої ОСОБА_3 відмовляється виховувати доньку, сумнівається, що він є її біологічним батьком та не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав. Місцезнаходження матері дитини - ОСОБА_4 невідоме. На момент проведення обстеження встановлено, що ОСОБА_4 останні шість місяців разом з сім'єю не проживає, вихованням та розвитком дитини не займається й доньки не навідує.

У зв'язку з тим, що відповідачі не виконують своїх батьківських обов'язків по вихованню, матеріальному утриманню доньки, позивач звернувся до суду з даним позовом.

У судовому засіданні представник органу опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області Солодка А.С. уточнила позовні вимоги та просила стягнути аліменти з кожного з відповідачів по 500 грн. 00 коп. щомісячно, а в іншій частині позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги визнав, проти позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів у розмірі 500 грн. 00 коп. щомісячно не заперечував.

ОСОБА_2 проти позову заперечувала, просила не позбавляти її батьківських прав. Додатково пояснила, що з того часу як дізналася, де перебуває дитина, відвідує її, та хоче повернути в свою сім'ю.

Прокурор Кравець Я.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Заслухавши думку учасників процесу й свідків, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася ОСОБА_3, батьками якої є відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 26 квітня 2010 року виконавчим комітетом Савинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області (а.с. 5).

Відповідачі у зареєстрованому шлюбі не перебували.

На підставі листа Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області № 440 від 09 липня 2015 року комісією у складі начальника служби у справах дітей Фролової І.А., оперуповноваженого СКМСД Машевського І.С., провідного спеціаліста ЦСССДМ Камосецької Н.В. та представника громадського формування ОСОБА_10 з метою захисту прав малолітньої дитини проведено обстеження за адресою місцезнаходження дитини: Київська обл., Броварський р-н, АДРЕСА_1. Перевіркою встановлено, що будинок, в якому проживає відповідач ОСОБА_1, його мати - ОСОБА_5 та малолітня ОСОБА_3, перебуває у незадоволеному стані, для дитини не створені належні умови для гармонійного розвитку та проживання, про що складено відповідний акт обстеження житлово-побутових умов (а.с. 8).

Згідно з розпорядженням Броварської районної державної адміністрації

№ 356 від 09 липня 2015 року у зв'язку з загрозою життю і здоров'ю дитини та ухиленням від виконання своїх батьківських прав вирішено негайно відібрати малолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 від матері ОСОБА_4 та батька ОСОБА_1, а також забезпечити тимчасове влаштування дитини (а.с. 9).

09 липня 2015 року малолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з причин виникнення безпосередньої загрози її життю та здоров'ю, згідно з вимогами п. 8 Порядку провадження органами опіки та пуклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМУ від 24 вересня 2008 року № 866, було відібрано від батька ОСОБА_1 (а.с. 10).

16 липня 2015 року органом опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області розглянуто питання про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх дочки, та видано висновок, згідно з яким визнано за доцільне позбавити ОСОБА_1 та ОСОБА_4 батьківських прав стосовно їх малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15).

Згідно із ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

За роз'ясненнями п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 р., позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

З наданих у судовому засіданні відповідачем ОСОБА_4 пояснень з'ясовано, що 23 вересня 2015 року вона уклала шлюб з ОСОБА_11, внаслідок чого її прізвище змінено з «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4» (а.с. 64).

На даний час відповідачка проживає з новим чоловіком у місті Києві по АДРЕСА_2 Вказане житло у гуртожитку надане ОСОБА_11 за місцем роботи на підставі договору оренди житлового приміщення від 01 листопада 2015 року, укладеного з ПАТ «Реалізаційна база» (а.с. 65).

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 народилася та проживала з батьками в с. Савин Козелецького району Чернігівської області й характеризується позитивно, скарги на її поведінку до сільської ради не надходили, що підтверджується довідкою-характеристикою № 03-09/112, виданою 16 жовтня 2015 року Савинською сільською радою Козелецького району Чернігівської області (а.с. 68).

З характеристики № 294, виданої 10 жовтня 2015 року Булахівською сільською радою Козелецького району Чернігівської області, вбачається, що ОСОБА_11 також зарекомендував себе позитивно, добрий, ввічливий, працьовитий, користується авторитетом серед товаришів й спиртних напоїв не вживає (а.с. 69).

ОСОБА_2 відвідує малолітню доньку ОСОБА_3 привозить дитині подарунки та їжу, проявляє інтерес до доньки та систематично приїздить до неї й телефонує. Вказані обставини підтверджуються копіями звітів про відвідування від 07, 08, 09, 10, 20, 23, 24 жовтня та 04 листопада 2015 року та поясненнями свідка ОСОБА_12 (а.с. 72-79).

З огляду на викладені вище обставини, та враховуючи те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а також ствердження в судовому засіданні відповідача про намір змінити ставлення до виховання дитини, а також вчинення нею дій, що підтверджують такий намір, суд дійшов висновку, що недоцільно позбавляти відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно її доньки, оскільки це буде суперечити інтересам дитини. За наведених обставин, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав.

Щодо позовних вимог про стягнення із відповідача ОСОБА_2 аліментів, то дані вимоги є похідними від вимог про позбавлення батьківських прав, а тому в їх задоволенні слід також відмовити.

У ч. 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року за №7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Із наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що батьківські обов'язки по відношенню до малолітньої дочки ОСОБА_3 відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконує й свідомо ухиляється від них.

У ч. 2 ст. 166 СК України закріплено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно із вимогами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

В п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року роз'яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Положеннями ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

У судовому засіданні батько дитини ОСОБА_1 підтвердив, що участі у вихованні дочки приймати не бажає, матеріально дитину не утримує й щодо позбавлення його батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_3 та стягнення з нього аліментів не заперечує.

З огляду на викладене, враховуючи визнання відповідачем

ОСОБА_1 заявлених вимог, суд вважає за доцільне позбавити останнього батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути з нього аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 грн. 00 коп. щомісячно, з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 174, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

позов задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 02, вчинений виконавчим комітетом Савинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1, непрацюючого на користь ДСРЦ «Сонячне світло» (р/р 2008 у Броварському відділенні № 410 Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк») аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 17 липня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Пухна