АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2015року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.

суддів: Усика Г.І., Нежури В.А.,

при секретарі Троц В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11.09.2014 у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного

Справа № 761/23017/14-ц
№ апеляційного провадження 22-ц-796/3316/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Юзькова О.Л..
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
товариства «Альфа-Банк» про зобов'язання виконати умови кредитного договору, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 14.08.2007 між ним та ПАТ «Альфа-Банк» був укладений кредитний договір № 490045449 згідно до умов якого банківська установа надала позивачу грошові кошти у розмірі 26 440,79 доларів США строком на 6 років. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 05.02.2013 частково задоволено позов ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме заборгованість по кредиту - 77 090,22 грн., по відсотках - 803,77 грн. та пені - 5 000,00 грн. Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 17.07.2013 р. рішення суду першої інстанції залишено без змін. Станом на 14.06.2014 позивачем в добровільному порядку на погашення заборгованості за кредитним договором та на виконання рішення суду через Житомирське відділення ПАТ «Альфа-Банк» 15-ма банківськими квитанціями було перераховано відповідачу суму у розмірі 64 174,22 грн. Після цього позивачем направлено в адресу банку рекомендований лист з проханням надати окремі розрахункові рахунки на сплату пені заборгованості по відсоткам та судовий збір у сумі 818,94 грн. відповіді на лист отримано не було, а тому остаточний розрахунок було проведено шляхом перерахування коштів на вже відомий рахунок. Таким чином позивачем у добровільному порядку здійснено виконання судового рішення. За таких обставин на адресу банку було направлено вимогу в порядку ст. 530 ЦК України про виконання п. 5.2. кредитного договору на надання в 7-ми денний термін довідки про погашення кредитної заборгованості для зняття в ОРЕО ДАІ обтяження на легковий автомобіль, відповідь на вимогу позивач не отримав. За таких обставин позивач просить суд зобов'язати ПАТ «Альфа-Банк» виконати умови п. 5.2 кредитного договору № 490045449 від 14.08.2007 шляхом надання ОСОБА_1 довідки про погашення заборгованості по кредиту для надання в ОРЕО ДАІ для зняття обтяжень з легкового автомобіля марки Volkswagen Passat В6, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11.09.2014, ухваленому в заочному порядку, задоволений позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про зобов'язання виконати умови кредитного договору.

Зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» надати ОСОБА_1 на виконання п. 5.2. кредитного договору № 49004549 від 14.08.2007 довідку про погашення заборгованості по кредиту.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить про його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Відповідач вказує, що у позивача наявна заборгованість за кредитним договором, що підтверджується оригіналом розрахунку заборгованості (надається), а тому видавати довідку про погашення заборгованості за кредитним договором, немає жодних юридичних підстав. Також відповідач наголошує на тому, що сама по собі часткова сплата заборгованості, не припиняє зобов'язальних правовідносин між сторонами договору й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог.

Представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду законним і обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною, в зв'язку з чим просив відхилити апеляційну скаргу, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у судовому засіданні, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.08.2007 між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником якого є відповідач, був укладений кредитний договір № 490045449 за умовами якого позивач отримав грошові кошти у розмірі 26440,79 доларів США строком до 14.08.2013 та сплатою відсотків у розмірі 12% річних /а.с.3-9/.

У зв'язку із невиконанням позичальником умов кредитного договору ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом про стягнення простроченої заборгованості, як з позичальника ОСОБА_1, так і поручителя ОСОБА_4 /а.с.10-11/.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 05.02.2013 позов ПАТ «Альфа-Банк» задоволено частково.

З відповідачів стягнуто солідарно на користь банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 77090,22 грн., по відсоткам за користування кредитом - 803,77 грн., по пені - 5 000,00 грн. та судовий збір по 414,47 грн. з кожного /а.с.12-13/.

Вказане рішення згідно ухвали апеляційного суду Житомирської області від 17.07.2013 та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи залишено без змін /а.с.16-18/.

Позивач вказує на те, що ним в добровільному порядку виконано рішення Богунського районного суду м. Житомира від 05.02.2013, про свідчать квитанції долучені до матеріалів справи /а.с.19-29/.

Разом з тим, з наведеного рішення суду вбачається, що з позивача була стягнута заборгованість за кредитним договором, що виникла станом на 14.01.2012, а саме достроково була стягнута сума кредиту, нараховані на день звернення проценти за користування кредитом та штрафні санкції у вигляді пені. При цьому, строк дії договору встановлений сторонами до 14.08.2013. Рішенням суду не припиняє наявні між сторонами договірні правовідносини, оскільки в силу вимог ЦК України зобов'язання припиняється на підставах встановлених договором або законом (ст. 598) та виконанням, проведеним належним чином (ст.599).

З наданих позивачем квитанцій вбачається, що рішення суду не було виконано єдиним платежем, а позивачем здійснювалась помісячне внесення грошових коштів у період з 13.01.2012 по 25.06.2014 в різних сумах, при цьому відсутнє внесення коштів в період з квітня по серпень 2012 року, в зв'язку з чим були нараховані як проценти за користування кредитом, так і штрафні санкції, передбачені договором. Умовами п. 9.5. кредитного договору визначена черговість виконання вимог кредитора, а тому здійснене позивачем погашення заборгованості зараховувалось в порядку визначеному даними умовами договору. Згідно з випискою по особовому рахунку позивача, станом на 08.01.2015 має місце заборгованість по тілу кредиту в розмірі 1851,58 доларів США, а також нарахована пеня в розмірі 69394,67 доларів США /а.с.93-94/.

Як вже зазначалось вище виконання позивачем рішення Богунського районного суду м. Житомира від 05.02.2013 не припиняє його договірних зобов'язань за кредитним договором, оскільки договір не був розірваний даним судовим рішенням. З наданих суду першої інстанції квитанцій та кредитного договору не вбачається факт повного виконання позивачем взятих на себе договірних зобов'язань у строк встановлений договором, а тому висновок суду про доведеність позовних вимог є безпідставним, як і посилання суду на відсутність доказів, які б свідчили про наявність заборгованості ОСОБА_1 перед відповідачем за кредитним договором № 490045449 від 14.08.2007.

За умовами п. 5.2. Кредитного договору після виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором у повному обсязі кредитор зобов'язаний видати позичальнику на його письмову вимогу довідку про повернення заборгованості за цим договором.

Оскільки позивачем не доведений факт виконання ним взятих на себе зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі, то підстав для зобов'язання кредитора видати довідку про повернення заборгованості за цим договором не вбачається.

Так, дійсно положення ст.ст. 10,11 ЦПК України визначають принципи змагальності та диспозитивності, разом з тим в силу ст. 214 під час ухвалення рішення суд має вирішити питання, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження. А в силу ст. 213 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, постановляючи рішення про задоволення позовних вимог, в порушення ст.212-214 ЦПК України не перевірив допустимість та достовірність доказів, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, не надав належної оцінки цим доказам, не з'ясував повно і всебічно обставини справи, що потягнуло за собою неправильне вирішення даного спору.

Згідно з ч. 1 ст. 309 цього Кодексу порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення.

З огляду на викладене має місце порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що дає підставити скасувати рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» - задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11.09.2014 - скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про зобов'язання виконати умови кредитного договору - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: