Провадження № 2/344/5311/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2015 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря Мічути Т.Б.

за участю сторін:

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ цивільну справу за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

27 жовтня 2015 року позивач ОСОБА_4 акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідно до укладеного договору № DNH4KP33630424 від 21.11.2006 року відповідач отримав кредит у розмірі 4 680,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.Внаслідок неналежного виконання зобовязань за кредитним договором станом на 07.10.2015 року за відповідачем наявна заборгованість на загальну суму 87 291,90 грн., що складається з наступного: заборгованість за кредитом 4 680,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 26 517,71 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 56 094,19 грн., від цієї суми віднімається сума у розмірі 36 949,50 грн., що була задоволена судовим наказом Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.11.2009 року та рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.06.2013 року, різниця становить 50 342,40 грн., а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) 2 517,12 грн. Так як відповідач не бажає у добровільному порядку сплатити заборгованість, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором № DNH4KP33630424 від 21.11.2006 року на загальну суму 53 359,52 грн., а також судові витрати, сплачені у вигляді судового збору, у сумі 1 218,00 грн.

У судове засідання представник позивача не прибув, проте надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив позов задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_5 у судове засідання з'явився, позовні вимоги не визнав, просив застосувати строк позовної давності.

Суд, вислухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

21 листопада 2006 року відповідачем ОСОБА_3 була підписана Заява Позичальника № DNH4KP33630424, згідно якої відповідач отримав кредит у сумі 4 680,00 грн. на строк 12 місяців по 21.11.2007 року з умовами сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 2,09 % у місяць на суму залишку заборгованості за кредитом в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів (а.с. 8-13).

ОСОБА_4 акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобовязань Закритого акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (а.с. 17-18).

На підставі ч. 1 ст. 1055 Цивільного кодексу України кредитний договір укладається у письмовій формі.

За змістом ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За таких обставин суд приходить до висновку, що 21 листопада 2006 року міжпозивачем та відповідачем був укладений кредитний договір.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № DNH4KP33630424 від 21 листопада 2006 року, за відповідачем наявна заборгованість на загальну суму 87 291,90 грн., що складається з наступного:

- заборгованість за кредитом 4 680,00 грн.;

- заборгованість по процентам за користування кредитом 26 517,71 грн.;

- пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 56 094,19 грн., від цієї суми віднімається сума у розмірі 36 949,50 грн., що задоволена судовим наказом Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.11.2009 року та рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.06.2013 року, різниця становить 50 342,40 грн.;

- штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) 2 517,12 грн. (а.с. 7).

18 листопада 2009 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області виданий судовий наказ, за яким з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_2 акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 11 583,87 грн. (а.с.4).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 червня 2013 року позов ОСОБА_2 акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволений частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 25 365,63 грн. та судові витрати у сумі 2 536,56 грн., у решті позовних вимог відмовлено (а.с. 5-6).

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 листопада 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відхилено, апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 червня 2013 року в частині стягнення заборгованості за споживчим кредитним договором у сумі 25 365,63 грн. скасовано, ухвалено у цій частині нове рішення, відмовлено ОСОБА_2 акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» у задоволенні позову до ОСОБА_3 про стягнення 25 365,63 грн. заборгованості за споживчим кредитним договором за спливом строку позовної давності, в решті рішення суду залишено без змін (а.с. 34-37).

Наведені фактичні обставини справи підтверджені документально та ставити під сумніви які суд не вбачає підстав.

Ст. 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк зобов'язаний надати грошові кошти позичальнику у розмірі і на умовах, передбачених договором, позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Стаття 610 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання, або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що відповідачем отримано кредит на загальну суму 4 680,00 грн., відповідачем не здійснювалися жодні платежі за укладеним договором, строк дії договору становить 12 місяців по 21.11.2007 року, з позовом до суду позивач звернувся 27.10.2015 року.

Згідно ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України передбачає, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як визначено правилами ст. 264 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного з кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

У відповідності до положень ст. 267 Цивільного кодексу України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Ст. 266 Цивільного кодексу України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Враховуючи те, що представник відповідача заявив про застосування позовної давності, відповідачем ані особисто, ані за його дорученням не здійснювалося жодних дій, які б свідчили відповідно до ст. 264 Цивільного кодексу України про переривання строку позовної давності, а позивач не зазначив поважні причини пропуску строку давності і не надав суду доказів, що підтверджують поважність причини пропуску, а також доказів про збільшення строку позовної давності, суд вважає можливим застосувати строк позовної давності, оскільки позивачу ніщо не заважало регулярно звертатися до суду за стягненням заборгованості за укладеним договором, тому суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити у повному обсязі.

На підставі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, у разі відмови позивачеві у позові судові витрати позивачу не відшкодовуються відповідачем.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 256, 257, 258, 264, 266, 267, 526, 529, 530, 610, 611, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 6, 7, 10, 57-60, 77, 88, 169, 197, 209, 212-214, 218, 222, 223, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення складені, підписані у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 13 листопада 2015 року.

Повний текст рішення суду виготовлений 16 листопада 2015 року.

Суддя Л.В. Мелещенко