АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 543/311/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2805/15Головуючий у 1-й інстанції Грузман Т.В. Доповідач ап. інст. Винниченко Ю. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Винниченка Ю.М.,

Суддів: Карпушина Г.Л., Корнієнка В.І.,

при секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 31 липня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок неправомірних дій,-

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що апеляційним судом Полтавської області 20.10.2014 року встановлено факт того, що відповідач є винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 154 КУпАП, оскільки заподіяв позивачеві матеріальну шкоду у розмірі 800 грн. 24.04.2014 року собака, що належить відповідачеві, подавив гусят породи «Сіра Миргородська» в кількості 20 штук, які належали позивачці. Також зазначала, що здійснила оплату послуг адвоката при розгляді апеляційним судом адміністративної справи щодо відповідача з урахуванням транспортних послуг в сумі 2000 гривень. Окрім того, позивач вважає, що внаслідок неправомірних дій відповідача їй було завдано і моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Прохала стягнути з відповідача 2800 грн. матеріальних збитків від втрати гусей та витрат по оплаті послуг адвоката по адміністративній справі, 2000 грн. витрат, що пов'язані з витратами на послуги адвоката по даній цивільній справі та 5000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області 31 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 матеріальні збитки у розмірі 800 грн., моральну шкоду у розмірі 1000 грн. та судовий збір у розмірі 112,43 грн. Всього до стягнення 1912,43 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись частково з судовим рішенням його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_2

Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 31 липня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача матеріальних збитків у розмірі 2000 грн. та стягнення судових витрат (правової допомоги) в розмір 2000 грн., задовольнити повністю позовні вимоги.

У письмовій заяві апелянт та її представник адвокат Юхимович С.А. підтримали апеляційну скаргу та просили розглянути справу без їх участі.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції без участі сторін, які належним чином повідомлені про дату судового розгляду, але не з»явились до суду.

Перевіривши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на підставі слідуючого.

Відповідно до п.п. 3-4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Згідно постанови апеляційного суду Полтавської області від 20 жовтня 2014 року встановлено, що близько 16 год. 24.04.2014 року в с. Великоселецьке Оржицького району Полтавської області собака, який належить ОСОБА_4, подавив гусенят у кількості 20 штук, що належать ОСОБА_2, тому через порушення ОСОБА_4 правил тримання собак останній було заподіяно майнову шкоду в розмірі 800 грн. Даною постановою доведена вина ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП України.

Встановивши дані обставини та врахувавши положення ст. 1166 ЦК України, ч. 3 ст. 61 ЦПК України, місцевий суд прийшов до вірного висновку, що внаслідок неправомірних дій з боку господаря собаки - відповідача по справі позивачеві завдано матеріальної шкоди у зв»язку зі знищенням майна у розмірі 800 грн., яка підлягає відшкодуванню.

Окрім того, вірно застосувавши норми ст.ст. 23, 1167 ЦК України, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, місцевий суд прийшов до вірного висновку, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача моральна шкода у розмірі 1000 грн.

В даній частині рішення суду не оскаржується.

Щодо відшкодування витрат на юридичну допомогу, як збитків, які були пов'язані з розглядом справи про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 154 КУпАП у розмірі 2000 грн., колегія суддів погоджується с висновками місцевого суду, що вони не підлягають відшкодуванню, оскільки у розумінні положень ст. 22 ЦК України не являються такими. За положеннями ст. 22 ЦК України під збитками законодавець розуміє втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), але до цієї категорії витрати на юридичну допомогу не можуть бути віднесені. За положенням ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи положення вказаної статті, витрати на юридичну допомогу не можуть бути віднесені до категорії шкоди, що регулюється даною нормою цивільного законодавства.

Доводи апеляційної скарги в цій частині висновків суду не спростували.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення судових витрат з відповідача у зв'язку з наданням правової допомоги по вказаній справі, місцевий суд виходив з того, що наданий позивачем розрахунок вартості правової допомоги не відповідає кількості часу, що було реально затрачено для слухання справи в суді. Сплачуючи адвокату у грудні 2014 року кошти у розмірі 2000 грн., позов до суду було направлено лише у квітні 2015 року, а крім того у грудні 2014 року позивачеві не могло бути відомо про розмір коштів, які у подальшому буде витрачено на надання правової допомоги. За вказаних обставин місцевий суд прийшов до висновку, що вимоги про стягнення судових витрат у цій частині задоволенню не підлягають.

Однак колегія суддів не погоджується з такими висновками місцевого суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи. До витрат, пов»язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу.

Відповідно до п.п. 47,48 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Порядок надання безоплатної правової допомоги у цивільних справах передбачений у розділі III Закону України від 02 червня 2011 року № 3460-VI «Про безоплатну правову допомогу», положення якого забезпечуватимуться поетапно, починаючи з 01 січня 2015 року.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно ст. 8 ЗУ «Про державний бюджет України на 2015 рік» мінімальна заробітна плата у 2015 році становить 1218 гривень.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, з огляду на вимоги ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», становить 487 грн. 20 коп. за 1 годину участі адвоката у судовому засідання та у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов»язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі.

З матеріалів справи вбачається, що позивач уклала договір з Юхимович С.А. про надання правової допомоги у даній справі, що підтверджується ордером, витягом з договору про надання правової допомоги (а.с.12,13).

Позивачем також було надано суду оригінал квитанції про оплату позивачем адвокату гонорару, розрахунок вартості правової допомоги, який не суперечить вимогам ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» (а.с. 11,44).

Місцевий суд, ухвалюючи рішення по справі на вищевказані вимоги закону та надані докази уваги не звернув та прийшов до помилкового висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення судових витрат, зокрема витрати на правову допомогу, задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 31 липня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення судових витрат у зв»язку з наданням правової допомоги з постановленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення судових витрат у розмірі 461,54 грн., виходячи з положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України щодо пропорційного стягнення судових витрат відповідно до розміру задоволених позовних вимог згідно розрахунку: (2000 х 1800): 7 800 = 461, 54 грн., де 2000 грн.- вартість витрат на правову допомогу, 1800 грн.- розмір задоволених позовних вимог, 7 800 грн.- розмір позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, п.п. 3, 4 ст.309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 31 липня 2015 року - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення судових витрат (правової допомоги).

Постановити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення судових витрат (правової допомоги) задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати за надання правової допомоги в розмірі 461,54 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно: Ю.М.Винниченко