Справа №461/8827/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2015 року Галицький районний суд м.Львова

в складі головуючого судді Радченка В.Є.

при секретарі - Домашовець М.Ф.

з участю:

позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 03 серпня 1991 року між ним та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Радянської районної ради м. Львова, актовий запис №340. Спільне життя у них не склалося, оскільки у них різні погляди на життя та різні характери, впродовж останніх 5 років не підтримують подружніх відносин. Між ними втрачено почуття любові. Від подружнього життя мають двох синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Майнового спору між сторонами немає. Примирення між ними неможливе, у звязку з цим він просить суд шлюб розірвати.

Ухвалою суду від 29.09.2015 року сторонам надавався строк на примирення.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та надав аналогічні пояснення викладенні у позові. Просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні проти позову заперечила та пояснила, що у неї складне матеріальне становище, позивач жодної матеріальної допомоги на дітей не надає, уваги їм не приділяє. Розлучатися вона не бажає. Діти його люблять. В судових дебатах зазначила, що якщо позивач все ж таки бажає розірвати шлюб вона його «неволити» не буде.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 03 серпня 1991 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Радянської районної ради м. Львова, актовий запис №340, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.3). Від подружнього життя мають двох синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Сім`я фактично розпалася, шлюб існує тільки формально, на даний час позивач і відповідачка спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають, за термін, наданий судом на примирення, примирення між сторонами не відбулося.

Відповідачка, заперечуючи проти розірвання шлюбу, жодних спроб щодо примирення за термін, наданий судом, не вчинила.

При таких обставинах, суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, примирення між сторонами неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Керуючись ст.ст. 208-209 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 3 серпня 1991 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Радянської районної ради м. Львова, актовий запис №340.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено сторонами, іншими особами, які беруть участь у справі, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Радченко В.Є.