Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/3319/14-ц Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія 2 Доповідач Трояновська Г. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

при секретарі Ковальській Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Житомирського районного управління юстиції Житомирської області, комунального підприємства «Житомирського обласного міжміського бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області та її виконавчого комітету, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог - управління Держземагенства у Житомирському районі Житомирської області та Житомирська регіональна філія державного підприємства „Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах" про визнання незаконним рішення виконавчого комітету, свідоцтва про право власності на майно та скасування державної реєстрації права власності

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 22 січня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з названим позовом. Обгрунтовуючи свої вимоги рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 28 жовтня 2013 року, яке набрало законної сили, та, уточнивши позовні вимоги, просив визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області №70 від 20 жовтня 2011 року про надання дозволу на посвідчення права власності на житловий будинок та господарські будівлі в АДРЕСА_1; визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності від 27 жовтня 2011 року, видане виконкомом Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області на ім»я ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1; визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.11.2011 року на ім»я ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 135,7 кв.м., жилою площа 78,1 кв.м., реєстраційний номер 35040063, номер запису 384 в книзі 2.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 22 січня 2015 року позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області №70 від 20 жовтня 2011 року про надання дозволу ОСОБА_2 на посвідчення права власності на житловий будинок та господарські будівлі в АДРЕСА_1. Визнано незаконним та скасовано свідоцтво серії НОМЕР_1, видане в с. Вереси 27 жовтня 2011 року головою Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1. Скасовано реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 на ім»я ОСОБА_2 від 2 листопада 2011 року, реєстраційний номер 35040063.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що ним було побудовано новий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 135,7 кв.м. з надвірними будівлями і спорудами, про що Вересівською сільською радою 17.11.2008 року було складено акт обстеження самовільно збудованого житлового будинку. Після цього, на підставі рішення виконавчого комітету №70 від 20.10.2011 року, відповідно до документів новозбудованого будинку, 27.10.2011 року було видано свідоцтво про право власності на зазначений житловий будинок, яке було зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 02.11.2011 року. Вказує, що відповідно до його заяви було припинено його право власності щодо придбаного за договором дарування будинку АДРЕСА_1, однак позивач не розмежовує дані об»єкти, стверджуючи, що побудований ним /відповідачем/ за власні кошти та власними силами будинок є власністю позивача.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 28 жовтня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 29 січня 2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 квітня 2014 року -

встановлено факт належності на праві власності ОСОБА_7. земельної ділянки площею 0,60 га та житлового будинку АДРЕСА_1;

визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,60га та житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1;

визнано недійсними рішення виконавчого комітету Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 25 квітня 2006 року №24 «Про посвідчення права власності на об»єкти нерухомого майна» в частині посвідчення права власності за ОСОБА_5 на житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1

визнано недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_5, видане Вересівською сільською радою Житомирського району Житомирської області 16 травня 2006 року серії ЯЯЯ №298040;

визнано недійсним рішення 2-ої сесії 5-го скликання виконкому Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 14 липня 2006 року «Про передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок» в частині передачі ОСОБА_5 у приватну власність земельної ділянки площею 0,83 га., розташованої по АДРЕСА_1;

визнано недійсним договір дарування житлового будинку та земельної ділянки від 15 серпня 2006 року серії ВЕВ № 296184, яким ОСОБА_5 подарував ОСОБА_2 земельну ділянку площею 83 кв.м. та житловий будинок АДРЕСА_1;

визнано недійсним державний акт серії ЯБ № 559940, виданий на ім»я ОСОБА_2, на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, розташовану за адресою АДРЕСА_1;

визнано недійсним державний акт серії ЯБ № 559941, виданий на ім»я ОСОБА_2, на право власності на земельну ділянку площею 0,58 га, розташовану за адресою АДРЕСА_1;

визнано недійсною реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради за ОСОБА_2 за реєстровим номером 15016054.

Таким чином позивачем доведено його право власності на спірний житловий будинок та земельну ділянку, як спадкоємця за заповітом, після смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішенням суду від 28 жовтня 2013 року поновлено права позивача на отримання у власність спадкового майна шляхом визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування, договору дарування, державних актів на право власності на земельну ділянку.

Водночас, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, зокрема, листом КП „Житомирське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради №1051 від 19.11.2014 року ОСОБА_2 був власником об"єкта нерухомого майна за адресою: будинок АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 15.08.2006 року та за ним було зареєстровано право власності на цей будинок у Реєстрі прав власності на нерухоме майно 30.10.2006 року за реєстровим №15016054. Загальна площа будинку 62,9кв.м. /а.с.68/.

У лютому 2011 року ОСОБА_2 звернувся до підприємства із замовленням на проведення інвентаризації закінченого будівництвом житлового будинку та реєстрації поточних змін в зв"язку з виконанням добудови /а.с.68/.

З акта обстеження самовільно збудованого ОСОБА_2 житлового будинку АДРЕСА_1 на предмет його узаконення від 17.11.2008 року вбачається, що комісією встановлено, що ОСОБА_2 самовільно збудовано одноповерховий житловий будинок з мансандрою розміром 13,00 м. х 9,00м. на власній земельній ділянці площею 0,25га (державний акт ЯБ №559940). Комісія дійшла висновку про можливість узаконення самовільно збудованого житлового будинку за вказаною адресою/а.с.80/.

Зазначений акт був затверджений рішенням Вересівської сільської ради 3 вересня 2010 року /а.с.79/.

Рішенням виконавчого комітету Вересівської сільської ради №70 від 20 жовтня 2011 року надано дозвіл ОСОБА_2 на посвідчення права власності на житловий будинок та господарські будівлі в АДРЕСА_1 /а.с.86/.

Після цього ОСОБА_2 звернувся до КП „Житомирське обласне МБТІ" із замовленням про реєстрацію права власності на зазначений будинок та подав на ім"я начальника цього підприємства нотаріально посвідчену заяву від 27.11.2011 року про припинення права власності на житловий будинок АДРЕСА_1, належного йому на підставі договору дарування житлового будинку та земельної ділянки від 15.08.2006 року відповідно до ч.2 ст.349 ЦК України (знищення майна)/а.с.85/.

Відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5, що діяло на час виникнення спірних правовідносин, оформлення права власності на нерухоме майно проводилось органами місцевого самоврядування з видачею свідоцтва про право власності за заявою про оформлення права власності на нерухоме майно фізичним та юридичним особам на новозбудовані , реконструйовані об"єкти нерухомого майна за наявності документа, що посвідчує право на земельну ділянку, та документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує відповідність закінченого будівництвом об"єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

На підставі рішення виконкому Вересівської сільської ради від 20.10.2011 року за №70 ОСОБА_2 27 жовтня 2011 року було видано Свідоцтво про право власності на житловий будинок загальною площею 135,7 кв.м. та надвірних будівель і споруд, який розташований в АДРЕСА_1 /а.с.90/.

Зазначене Свідоцтво було зареєстровано за власником ОСОБА_2 в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 2 листопада 2011 року за реєстраційним номером 35040063/а.с.91/.

Оскільки договір дарування житлового будинку і земельної ділянки по АДРЕСА_1 та області від 15.08.2006 року був скасований, а також скасовано державні акти про право власності ОСОБА_2 на земельні ділянки за зазначеною адресою, то реконструкція /створення/ та використання ним спірного майна, а також оформлення на себе права власності на це майно, є незаконним.

В матеріалах справи міститься ухвала Житомирського районного суду Житомирської області від 23 вересня 2011 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування, визнання рішень Вересіївської сільської ради, виконавчого комітету Вересіївської сільської ради, державних актів на право власності на земельну ділянку та договору дарування недійсними, відповідно до якої заборонено вчиняти дії щодо житлового будинку АДРЕСА_1 /а.с.46/. Проте, відповідачем (менше ніж через місяцяць) за рішенням виконавчого комітету Вересівської сільської ради від 20.10.2011 року №70 одержано дозвіл на посвідчення права власності на спірний житловий будинок, на підставі якого 27 жовтня 2011 року оформлено Свідоцтво про право власності на цей будинок, а 02.11.2011 року зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно /№35040063/ а.с.86,90,91/.

Відповідно до ч.1 ст.393 ЦК України правовий акт органу державної влади або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Встановивши, що ОСОБА_2 неправомірно володіє спірним майном, оскільки всі правовстановлюючі документи на таке майно та рішення компетентних органів про це були скасовані, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про незаконність усіх подальших дій, пов"язаних з узаконенням права власності на спірне майно за ОСОБА_2, оскільки наступні рішення органу місцевого самоврядування, перереєстрація прав власності на майно, видача Свідоцтва про право власності на майно та реєстрація його в органах БТІ, ґрунтується на рішеннях та документах, визнаних в судовому порядку незаконними.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, ґрунтуються на рішеннях та документах, визнаних незаконними, або на тих, які є похідними від них, а тому на правильність прийнятого рішення не впливають та не спростовують його висновків.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 22 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді