Справа № 474/760/15-ц.
Провадження № 2/474/281/2015 року.
Р І Ш Е Н Н Я
10.11.15 року с.м.т. Врадіївка
Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Тихоненко М.І.
при секретарі судового засідання Степанову В.В.
за участю відповідача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 7 679 грн. 19 коп.,-
Представник позивача ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не з»явився, але надав на адресу суду заяву, в якій просив розглядати дану цивільну справу в їхню відсутність та позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та пояснила, що договір від 11.03.2008 року, укладеного від її імені з ПАТ «Дельта Банк» з її дозволу та згоди підписувала її донька ОСОБА_3, яка і отримала кредит та здійснювала чергові погашення по кредиту. Безпосередньо у неї не має коштів, щоб погасити даний кредит.
10 листопада 2015 року ухвалою суду до участі по даній цивільній справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору ОСОБА_3
Третя особа, ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, зазначивши, що в 2008 році у неї було скрутне матеріальне становище та їй потрібні були гроші, тому вона вирішила отримати в банку кредит, однак на її ім»я кредит не оформили. Після чого вона домовилася з працівниками ПАТ «Дельта банк» про отримання кредиту на ім»я її матері ОСОБА_1 та особисто підписала від імені своєї матері договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки і отримала відразу картку без всяких правоустановлюючих документів від імені своєї матері на укладення кредитного договору. До 2013 року вона погашала кредит та потім стало не вистачати коштів і вона не змогла далі погашати кредит.
Дослідив письмові докази, суд вважає вимоги, викладені в заяві, такими, що підлягають повному задоволенню з наступних підстав.
Відповідач - держатель зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановленому кредитним договором до 15 числа кожного місяця.
Позивач свої зобов»язання належним чином виконав та надав кредит у розмірі 3 000 грн.
Відповідач взяті на себе зобов»язання за кредитним договором не виконала та вчасно суму заборгованості у добровільному порядку не погасила. Останню оплату по кредитному договору позичальник здійснила 20 вересня 2013 року в розмірі 300 грн., після чого в односторонньому порядку відмовилася від виконання умов договору.
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, який відповідач належними письмовими доказами не спростував, заборгованість в межах заявлених позовних вимог станом на 10.07.2015 року становить 7 679 грн. 19 коп., із яких 2 783 грн. 55 коп. тіло кредиту; - 417 грн. 54 коп. прострочене тіло кредиту; - 4 478 грн. 10 коп. заборгованість за відсотками.
Таким чином, судом встановлено, що між сторонами мають місце правовідносини, що пов»язані зі споживчим кредитним договором, які регулюються Цивільним кодексом України, Законом України "Про захист прав споживачів", постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин".
Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори.
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За правилам ч. 1 ст. 1049 і ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами та згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до п. 5.2 Договору, цей договір набуває чинності з дати його укладення сторонами та діє до повного виконання Сторонами зобов»язань за цим Договором.
Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк».
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 37 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду має право заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду.
Згідно ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» до повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відноситься вжиття передбачених законодавством заходів щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку.
Відповідно до п. 22 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" уповноважена особа Фонду гарантування Вкладів фізичних осіб - у справах, пов"язаних із здійсненням тимчасової адміністрації, від сплати судового збору звільняються.
Беручи до уваги, що з моменту укладення кредитного договору, ніхто із сторін до цього часу не заявив про намір його припинити, відповідач не надав банку письмової заяви про закриття картрахунку, та у нього у зв»язку з неналежним виконанням взятого на себе перед банком зобов»язання утворилась заборгованість за кредитним договором, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, тому він підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору, а позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп., при цьому суд керується ч. 3 ст. 2 ст. 88 ЦПК України, п. 11 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року, Законом України "Про судовий збір" в новій редакції.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,
Позов Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя М.І. Тихоненко