Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді - Бенца К.К.,

при секретарі - Турецька Я.П.

за участю

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» подану в особі представника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу в сумі 5396,51 гривень,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Іллічівське» в особі представника позивача ОСОБА_2 звернулося до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 5396,51 гривень. Мотивуючи свої позовні вимоги, вказує на те, що 05.07.2012 р. в с. Галоч відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ 21053», державний реєстраційний номер С7057ІК, належного ОСОБА_3, під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу марки «Фольксваген», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль марки «Фольксваген», державний реєстраційний номер НОМЕР_2. 27.12.2011 року між позивачем та ОСОБА_5 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу марки «ВАЗ 21053» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Позивач вказує, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення правил ПДР ОСОБА_1. Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 30.07.2012 р. ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні ДТП та визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Внаслідок даної пригоди потерпіла особа ОСОБА_4 зазнала матеріальної шкоди у розмірі 13563,64 грн. у зв'язку з чим звернулася до ОСОБА_6 "Страхове товариство "Іллічівське" із заявою про виплату страхового відшкодування.

Виконуючи свої договірні зобовязання 10.10.2012 р. позивачем здійснено страхове відшкодування в сумі 10793,03 грн. на користь ОСОБА_4, що підтверджується платіжним дорученням №8283 від 10.10.2012 р. Позивач зазначає, що відповідно до ст. 38-1.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 р., у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього закону (при укладені договору страхування із застосуванням, такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Оскільки позивачем виплачено вартість матеріального збитку власнику пошкодженого автомобіля марки «Фольксваген», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, а водій автомобіля марки «ВАЗ 21053», державний реєстраційний номер С7057ІК - ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні ДТП, в добровільному порядку відповідач ОСОБА_1 борг не відшкодував, з посиланням на викладене, а також на норми ст.ст. 993,1166,1187,1191 ЦК України, ст. 38-1.1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просить суд ухвалити рішення яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» грошові кошти в порядку регресу в сумі 5396,51 грн. та судові витрати.

В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в межах позовної заяви в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги заперечив у повному обсязі. Письмових заперечень до суду не надав.

Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Судом встановлено, що 27.12.2011 року між позивачем ОСОБА_6 «Страхове товариство «Іллічівське» та ОСОБА_5 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу марки «ВАЗ 21053», державний реєстраційний номер С7057ІК / поліс № АВ / 0306743/. За умовами договору ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 50 000, 00 грн., а франшиза 510, 00 грн. (а.с.5).

Строк дії договору з 27.12.2011 року по 26.12.2012 року. Відповідно до вищевказаного договору (полісу) страхувальником являється ОСОБА_5

Як встановлено судом, 05.07.2012 р. о 16 год. 50 хв. в с. Галоч по вул. Центральній біля будинку №6 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля " ВАЗ 21053", реєстраційний номер С7057ІК, під керуванням ОСОБА_1 , який керуючи автомобілем не надав перевагу в русі автомобілю марки «Фольксваген», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що рухався по головній дорозі, під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль марки «Фольксваген», державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Вищевказане ДТП призвело до завдання автомобілю марки «Фольксваген», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, належному ОСОБА_7 значних механічних пошкоджень.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 30.07.2012 р. у справі №712/12894/2012 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме у вчиненні ДТП, що мала місце 05.07.2012 року та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмір 340 грн. в дохід держави. /а.с.8/

Згідно ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На підставі наведеного, суд вважає, що вина відповідача ОСОБА_1 у вчиненні 05.07.2012 року ДТП встановлена та повністю доведена судовим рішенням і в силу ч.3 ст. 61 ЦПК України доведення не потребує.

06 липня 2012 року ОСОБА_7 звернулася до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. /а.с.9/

Судом встановлено, що ОСОБА_1 06.07.2012 року повідомив ОСОБА_6 «СТ «Іллічівське» про страховий випадок, що стверджується заявою-повідомленням про страховий випадок, копія якого приєднана до матеріалів справи./а.с.10/

Згідно довідки № 9032589 про дорожньо-транспортну пригоду - 05.07.2012 року о 16 год. 50 хв. по вул. Центральній №6 в с. Галоч, Ужгородського р-ну, відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілі марки «ВАЗ 21053», державний реєстраційний номер С7057ІК, належний ОСОБА_3, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіль марки «Фольксваген», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, належний ОСОБА_7, під керуванням ОСОБА_4, отримали механічні пошкодження /а.с. 7/

Як встановлено судом, 06.07.2012 року оцінювачем ОСОБА_8 був складений протокол огляду транспортного засобу марки «Фольксваген», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, з описом та характером пошкоджень з фототаблицями /а.с. 19-24/

Відповідно до звіту №83 про оцінку вартості матеріального збитку заподіяної ушкодженням транспортного засобу автомобіля марки «Фольксваген», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 від 21 серпня 2012 року складеного ПП ОСОБА_8 , вартість

матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Фольксваген», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, становить 13 563,64 грн. /а.с.13-16/

Зазначена подія була визнана страховою, про що було складено страховий акт № ЗФ-0000087-АВ--306743 від 27.09.2012 року.

На підставі страхового акту № ЗФ-0000087-АВ--306743 від 27.09.2012 року визначено суму страхового відшкодування до виплати потерпілій особі з урахуванням визначеної в договорі страхування франшизи, яка становить 10793,03 грн. /а.с.27-28/ та яка виплачена ОСОБА_7 10 жовтня 2012 року, що підтверджується платіжним дорученням №8283 від 10 жовтня 2012 року /а.с. 27,29/

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Стаття 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Аналогічна норма закріплена у ст. 27 ЗУ Про страхування.

Статтею 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою.

На підставі п.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого,має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Відповідно до п. 38-1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, яка діяла станом на час події ДТП : У разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи водієм, водійський стаж якого є меншим, ніж визначено умовами договору страхування, то особа, відповідальна за шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Відповідно до п.8 Договору № АВ /0306743 передбачено, що до керування транспортним засобом марки «ВАЗ 21053», державний реєстраційний номер С7057ІК, не допускаються особи -водійський стаж яких є меншим ніж 3 роки. Згідно п.9 Договору № АВ /0306743 розмір страхового платежу визначався на основі коригуючого коефіцієнта ( К4), що застосовується для осіб, які мають водійський стаж більше ніж 3 роки. ( а.с.5).

Згідно посвідчення водія ВАЕ 694645 відповідач ОСОБА_1 станом на день вчинення ДТП не володів водійським стажем понад 3 роки. /а.с. 11/

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України).

Таким чином, даючи оцінку встановленим обставинам та зібраним по справі доказам в їх сукупності, суд вважає, що у зв'язку з вчиненням відповідачем ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди, керуючи застрахованим транспортним засобом не володіючи водійським стажем понад 3 роки, відповідно до положень п. 38-1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакція яка діяла на момент вчинення ДТП, у позивача виникло право на компенсацію 50 % від виплаченого страхового відшкодування.

Статтею 27 Закону України «Про страхування»та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»з винної особи за регрес-ною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкоду-ванню шкоди.

Виходячи з аналізу зазначених норм, до позивача переходить право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток тільки з моменту виплати страхового відшкодування, оскільки вказаними нормами передбачено, що страховик має право зворотної вимоги тільки після виплати відшкодування.

Виплата ОСОБА_6 «СТ «Іллічівське» страхового відшкодування ОСОБА_7 власнику пошкодженого транспортного засобу підтверджується платіжним дорученням №8283 від 10 жовтня 2012 року.

Наведене є доказом того, що ПАТ «СТ «Іллічівське», як стороною за Договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, було виконано свої зобов'язання в повному обсязі.

Відповідно до змісту ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням всіх обставин справи, а також того, що відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ст. 10 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними і обгрунтованими оскільки позивачем доведені ті обставини на які він посилався як на підставу своїх вимог, а відтак позовні вимоги як обгрунтовані підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. ст.3, 5, 6, 16, 22, 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 993, ст.1166, ч.1 ст.1191 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України , суд,-

в и р і ш и в :

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» подану в особі представника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу в сумі 5396,51 гривень задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 38Б, розрахунковий рахунок р/р 0017 в АКБ «Індусріалбанк» в м. Києві, МФО 313849, код за ) суму відшкодування в розмірі 5396,51 (пять тисяч триста девяносто шість) гривень 51 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» сплачений ними судовий збір у сумі 243,60 гривень (двісті сорок три гривні, 60 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_9