АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/696/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 59 Романенко В. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоМагди Л. Ф.
суддівЗахарової А. Ф. , Качана О. В.
при секретаріПосипайко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 січня 2015 року по справі за позовом Департаменту соціального захисту населення Черкаської облдержадміністрації до ОСОБА_6, третя особа: Управління Державтоінспекції Управління міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, про повернення та вилучення предмету гуманітарної допомоги, вивчивши матеріали справи, -

в с т а н о в и л а :

Департамент соціального захисту населення Черкаської облдержадміністрації 17 грудня 2013 р. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, третя особа: Управління Державтоінспекції Управління міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, про повернення та вилучення предмету гуманітарної допомоги.

В позовній заяві зазначалося, що 4 вересня 2002 р. інвалід І групи загального захворювання ОСОБА_7 був забезпечений через Головне управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації гуманітарним автомобілем з правом передачі керування цим автомобілем членам сім'ї.

ОСОБА_6 мав право на отримання через орган соціального захисту населення від іноземного донора, як гуманітарну допомогу автомобіль віком не старше 8 років на момент ввезення в Україну з обсягом двигуна до 1800 куб.см.

27 травня 2002 р. ОСОБА_9 (Німеччина) подарував Головному управлінню, як гуманітарну допомогу, автомобіль «Форд», 1994 року випуску, для передачі його інваліду ОСОБА_6

4 вересня 2002 р. ОСОБА_6 письмово звернувся до Головного управління про передачу йому вищезазначеного предмету гуманітарної допомоги в тимчасове користування, що підтверджується відповідним зобов'язанням від 4 вересня 2002 р.

На підставі заяви ОСОБА_6, рішенням колегії Головного управління № 1-10 від 21 січня 2004 р., у зв'язку з неспроможністю керування автомобілем, право керування надано його братові ОСОБА_8.

28 квітня 2005 р. рішенням колегії Головного управління № 4-3 на підставі заяви ОСОБА_6 право керування надано його племіннику ОСОБА_6.

У 2012 році з листа управління праці та соціального захисту населенні Соснівського району Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради від 8 травня 2012 р. № 1832/251/07 стало відомо, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 помер, а члени сім'ї померлого інваліда взагалі не звертались до Департаменту з заявами щодо переоформлення автомобіля, то автомобіль відповідно до вимог пункту 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, повинен бути повернутий державі, яка надала його у користування, в особі Головного управління.

Тому позивач просив суд вилучити у ОСОБА_6 автомобіль марки «Форд», 1993 року випуску, кузов № НОМЕР_1, об'ємом двигуна 1597 см. куб., бензиновий, колір зелений, митною вартістю 10 467,81 грн. та передати його Департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 січня 2015 року позов задоволено. Вилучено у ОСОБА_6, автомобіль марки «Форд» 1993 року випуску, кузов № НОМЕР_1, об'єм двигуна 1597 см. куб., бензиновий, колір зелений, митною вартістю 10 467,81 грн. та передати його Департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить про скасування рішення та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на те, що рішення суду незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт посилався на те, що сам факт надання йому права на керування вказаним гуманітарним автомобілем не надає йому право на володіння та розпорядження цим автомобілем, тому відсутні підстави для звернення позивача з даним позовом саме до нього.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_6, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення проти доводів апеляційної скарги представника Департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга повинна бути відхилена виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції з'ясував у повному об'ємі обставини справи та вірно застосував норми матеріального і процесуального права до правовідносин, що склалися.

Судом в ході розгляду справи було встановлено, що 27 травня 2002 р. ОСОБА_9 (Німеччина) подарував Головному управлінню, як гуманітарну допомогу, автомобіль «Форд», 1993 року випуску, для передачі його інваліду ОСОБА_6

Рішенням Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України № 26/ГД-8840 від 20 червня 2002 р., автомобіль марки «Форд», 1993 року випуску, кузов № НОМЕР_1, об'ємом двигуна 1597 см. куб., бензиновий, колір зелений, визнаний гуманітарною допомогою.

На підставі митної декларації № 90200/2/009364 від 3 вересня 2002 р. самоходом через Ягодинську митницю на адресу Головного управління доставлено гуманітарну допомогу - автомобіль марки «Форд», 1994 року випуску, митною вартістю 10 467,81 грн.

4 вересня 2002 р. ОСОБА_6 звернувся письмово до Головного управління про передачу йому вищезазначеного автомобіля - предмету гуманітарної допомоги в тимчасове користування, що підтверджується відповідним зобов'язанням від 04.09.2002 р.

Після митного оформлення автомобіль марки «Форд», 1994 року випуску передано в тимчасове користування ОСОБА_7 відповідно до ЗУ «Про реабілітацію інвалідів в Україні» та «Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», затвердженого Постановою KM України від 19.07.2006 року № 999, як інваліду 1 групи загального захворювання, з правом передачі керування членам його родини та зареєстровано в У ДАІ УМВС України в Черкаській області.

На підставі заяви ОСОБА_6, рішенням колегії Головного управління № 1-10 від 21 січня 2004 р., у зв'язку з неспроможністю керування автомобілем, право керування надано його братові ОСОБА_8.

28 квітня 2005 р. рішенням колегії Головного управління № 4-3 на підставі заяви ОСОБА_6 право керування надано його племіннику ОСОБА_6.

ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_7 помер.

З матеріалів справи вбачається, що на час смерті ОСОБА_7, якому автомобіль був наданий як гуманітарна допомога, тобто на момент виникнення спірних правовідносин і заявлених вимог про повернення спірного автомобіля діяв Порядок забезпечення інвалідів автомобілями, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999, що набув чинності 9 серпня 2006 року. Пунктом 41 вказаного Порядку автомобіль, отриманий як гуманітарна допомога, після смерті інваліда повертається (вилучається) Головному управлінню праці та соціального захисту населення і здається підприємству, що здійснює заготівлю та переробку металобрухту або видається в порядку черговості інваліду, який перебуває на обліку.

Спірний автомобіль перебуває на його бухгалтерському обліку і щоквартально подається звітність про використання та розподіл гуманітарної допомоги, смерті інвалідів, які отримали автомобілі як гуманітарну допомогу та відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про гуманітарну допомогу має ті самі трава на її використання, що і набувач гуманітарної допомоги».

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про гуманітарну допомогу» бухгалтерський облік гуманітарної допомоги та відповідна звітність здійснюються отримувачами гуманітарної допомоги та набувачами гуманітарної допомоги (юридичними особами) у порядку, встановленому Міністерством фінансів України. У разі відсутності обліку щодо отримання та цільового використання гуманітарної допомоги вона вважається використаною не за цільовим призначенням.

Тобто, передача або продаж гуманітарної допомоги іншій особі тягне за собою втручання в умови благодійності, використання гуманітарної допомоги здійснюється не за цільовим призначенням, а тому автомобіль не може бути переданий у володіння іншій особі чи проданий (в тому числі в успадкування іншій особі). Транспортний засіб, раніше визнаний гуманітарною допомогою, може бути відчужений або переданий у володіння, користування, розпорядження зі сплатою передбачених законодавством податків та зборів, за умови прийняття Комісією з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України відповідного рішення.

Статтею 11-1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» передбачено, що після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через органи праці та соціального захисту населення і користувався менше 10 років, може бути переданий у власність одному із членів сім'ї за рішенням Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля. У разі несплати членом сім'ї інваліда, дитини-інваліда податків і зборів (обов'язкових платежів) автомобіль повертається (вилучається) органам праці та соціального захисту населення у порядку та на умовах, що визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно довідки-розрахунку митна вартість автомобіля складає 10467,81 грн..

В ході розгляду справи, 12 травня 2015 р. ОСОБА_6 звернувся до Департаменту соціального захисту населення Черкаської Облдержадміністрації з заявою про надання дозволу на переоформлення спірного автомобіля за умови сплати податків і зборів за ставками діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля відповідно до п. 41 Постанови Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 р. № 999 «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», яка діяла на момент подачі даної заяви. В подальшому, Департаментом соціальної політики ОСОБА_6 був наданий розрахунок сплати податків та збори за ставками діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля «Форд».

Однак, ОСОБА_6 до Департаменту не з'явився та не виявив бажання сплатити суму податків.

Пунктом 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 p. N 999, передбачено, що після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції, строк експлуатації якого більше ніж 10 років, залишається безоплатно члену сім'ї, який на час смерті інваліда був зареєстрований за місцем реєстрації інваліда.

Автомобіль, строк експлуатації якого від 5 до 10 років, залишається безоплатно члену сім'ї, який на час смерті інваліда був зареєстрований за місцем реєстрації інваліда і середньомісячний сукупний дохід сім'ї якого за шість місяців, що передують дню смерті інваліда, не перевищує прожиткового мінімуму для сім'ї. Середньомісячний сукупний дохід визначається відповідно до Методики обчислення сукупного доходу сім'ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої Мінсоцполітики.

Автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років (крім випадку, зазначеного в абзаці другому цього пункту), після смерті інваліда залишається у користуванні його сім'ї, якщо в ній є інвалід, який:

мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда або протягом не більше 6 місяців з дня його смерті;

був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його реєстрації;

не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції.

Пункт 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 р. № 999, передбачає, що іншому члену сім'ї померлого інваліда, який проживає та зареєстрований за місцем постійного проживання і реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається, у разі сплати ним протягом шести місяців, з дня смерті інваліда, до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Державного казначейства, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції, вартості автомобіля, з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом.

Розрахункова сума для викупу автомобіля визначається головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції з урахуванням зносу автомобіля 0,84 відсотка за кожний повний місяць або 10 відсотків за кожний повний рік.

В іншому разі автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті.

Оскільки відповідач ОСОБА_6 відмовився сплатити податки і збори за ставками діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля та не отримав дозволу на переоформлення спірного автомобіля, то даний автомобіль підлягає поверненню (вилученню) до Головного управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації.

Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно з п. 41 цього Порядку після смерті інваліда автомобіль, отриманий як гуманітарна допомога, крім випадків, зазначених в абзацах першому - п'ятому пункту 16 цього Порядку, повертається (вилучається) головному управлінню соціального захисту і здається підприємству, що здійснює заготівлю та переробку металобрухту, або видається в порідку черговості інваліду, який перебуває на обліку.

Тому, за відсутності підстав для залишення автомобіля в користуванні сім'ї після смерті інваліда, вимоги Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації про повернення (вилучення) автомобіля підлягали задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Виходячи з наведеного колегія суддів не знаходить підстав для скасування законного і обґрунтованого рішення суду. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити, рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 січня 2015 року по справі за позовом Департаменту соціального захисту населення Черкаської облдержадміністрації до ОСОБА_6, третя особа: Управління Державтоінспекції Управління міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, про повернення та вилучення предмету гуманітарної допомоги залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :