Справа № 594/1217/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої - судді Губіш О.А.

при секретарі - Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дністровської сільської ради, про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1, звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина, на яку вона претендує як спадкоємець за заповітом, до складу якої, крім іншого, входить ? частини будинковолодіння по АДРЕСА_1.

Поряд з тим, зазначила, що 19 березня 2008 року їй видано свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 2,82 га., однак державним нотаріусом Борщівської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинковолодіння по АДРЕСА_1 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищезазначений будинок.

А тому, просила суд визнати за нею, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, право власності на спадкове майно - ? частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася. До суду подала заяву, згідно якої просила розгляд справи провести без її участі, при цьому зазначила, що позов підтримує повністю.

Представник відповідача Дністровської сільської ради в судове засідання не з'явився. Від сільського голови до суду надійшла письмова заява, в якій просив справу слухати у відсутності представника відповідача, зазначивши, що заперечень щодо позову не має, і що відповідач такий визнає.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с. Дністрове Борщівського району Тернопільської області, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого 21 січня 2003 року Дністровською сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

За життя, а саме 14 березня 2000 року померла ОСОБА_3 зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право заповіла ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 с. Дністрове Борщівського району Тернопільської області, що сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено копією заповіту від 14 березня 2000 року, посвідченого секретарем Дністровської сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 07.

Згідно копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 08 вересня 2002 року виданого Дністровською сільською радою Борщівського району, слідує що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрували шлюб 08 вересня 2002 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис за № 2. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище - чоловікові та дружині «Іліх».

17 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Борщівської державної нотаріальної контори по питанню оформлення спадщини на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3, спадкоємцем якої вона є на підставі заповіту. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинковолодіння через відсутність правовстановлюючих документів, та рекомендовано звернутися в суд. Наведене вбачається з листа Борщівської державної нотаріальної контори № 1071/02-14 від 17 вересня 2015 року.

Судом встановлено, що будинковолодіння, в якому проживала померла ОСОБА_3, відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України "Про власніть") вона та позивач були його членами. В період з 1986 року по 1991 рік ОСОБА_3 була головою даного двору. Окрім цього в даній по господарській книзі є запис про те, що з 1990 року в даному господарстві проживала племінниця ОСОБА_3, - ОСОБА_1, що стверджено копією особового рахунку з погосподарської книги Дністровської сільської ради за №142 на ім'я ОСОБА_6, довідкою виданою Дністровською сільською радою № 314 від 22 вересня 2015р.

Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного Кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору.

Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

А отже, ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1 на відповідній правовій основі набули право, кожен на ? частину будинковолодіння АДРЕСА_1 проте, у визначеному порядку своє право власності на вказаний нерухомий об"єкт не оформили, та у відповідному органі не зареєстрували, що в свою чергу перешкоджає позивачу, як спадкоємцю ОСОБА_3 оформити свої спадкові права.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом щодо майна померлої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Також встановлено, що інші особи щодо своїх прав на майно померлої не заявляли.

Зазначене випливає з інформації державного нотаріуса Борщівської державної нотаріальної контори Дідик І.О. № 1071/02-14 від 17 вересня 2015 року.

Крім того, вказані обставини, також стверджені матеріалами спадкової справи № 334/2008 відкритої щодо майна померлої ОСОБА_3.

Відповідно до ст. ст.1216-1218 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, аналізуючи всі досліджені в ході судового розгляду докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом, має право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, і за нею слід визнати право власності на ? частини будинковолодіння по АДРЕСА_1.

Виходячи з наведеного вище, на підставі ст.ст.328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як за спадкоємцем за заповітом, після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с. Дністрове Борщівського району, право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1.

Судові витрати по справі покласти на сторони в тих межах, в яких вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Борщівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при його оголошенні - в 10-ти денний строк з дня отримання його копії.

Головуюча: підпис

З оригіналом згідно

Суддя Борщівського районного суду Губіш О. А.