Справа № 226/2510/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року м.Димитров

Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючої судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Мітюхіній О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Димитров справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради про встановлення факту прийняття спадщини, встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання прав забудовника у порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на житловий будинок, в обґрунтування якого вказала, що 03.09.1996 року помер її батько ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку, розташованого за адресою: Донецька область, м.Димитров, вул.Говорова, буд.19. За життя померлий склав заповіт, яким заповів все свої майно їй, у тому числі вказаний будинок, яким він відкрито і безперервно користувався протягом усього життя, сплачував обовязкові податки та зобовязання за утримання домоволодіння. За змістом технічного паспорту та домової книги ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою розташування даного будинку та зазначений його власником. Крім неї осіб, що претендують на спадщину, не має. Після смерті батька вона не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки на той момент не мала коштів на сплату державного мита, мешкала в іншому місті. Проте вона вчинила дії, які свідчать про прийняття нею спадщини, оскільки користується будинком для власного проживання. З метою отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно позивач просить суд встановити факт прийняття нею спадщини після смерті свого батька та визнати за нею право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: Донецька область, м.Димитров, вул.Говорова, б.19.

До початку розгляду справи по суті позивач ОСОБА_2 збільшила обсяг своїх позовних вимог та змінила предмет позову, вказавши, що ОСОБА_4 останні два роки перед смертю мешкав разом з нею в м.Красногорівка Донецької області, був похований в м.Димитров Донецької області. На наступний день після поховання вона перевезла в м.Красногорівка речі, які належали померлому і знаходилися у зазначеному будинку, а саме: швейну та пральну машинки, телевізор, посуд. Зазначену спадщину вона прийняла згідно чинної на той час ст.549 ЦК УРСР шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Проте нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальних дій, пояснивши, що житловий будинок не зареєстрований відповідно до чинного законодавства. Як зясувалось у БТІ, її батько, збудувавши будинок, не ввів його в експлуатацію, не отримав правовстановлюючий документ і не зареєстрував своє право власності на збудований будинок. Окрім того, у зазначеному заповіті від 13.06.1991 року у її прізвищі допущена помилка, а саме: її прізвище вказано як «Мечева» замість правильного «Мєчева», як вбачається із її паспорту. У звязку з вказаною помилкою стає неможливо оформити її спадкові права. Оскільки ОСОБА_4 здійснював будівництво вищевказаного будинку згідно із законом і у неї виникли права і обовязки забудовника, які відповідно до ст.1218 ЦК України входять до складу спадщини, позивач просить суд визнати за нею у спадковому порядку права та обовязки забудовника на вищевказаний житловий будинок, що залишився після смерті її батька, та встановити факт належності їй заповіту від 13.06.1991 року.

Позивач ОСОБА_2 до судового засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином, письмово повідомила суд про розгляд справи у її відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради до суду також не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні звернулася до суду з заявою про залишення позову у частині вимог, які стосуються встановлення факту належності ОСОБА_2, як спадкоємцю, заповіту, складеного від імені ОСОБА_4, посвідченого 13.06.1991 року державним нотаріусом. На решті позовних вимог, а саме: на встановленні факту прийняття позивачем спадщини після смерті ОСОБА_4 та на визнанні за нею у порядку спадкування прав та обовязків забудовника на житловий будинок та господарські споруди за адресою: м.Димитров, вул.Говорова, 19, наполягає.

Суд вважає, що заява представника позивача, діючої в межах наданих їй позивачем повноважень на підставі нотаріально оформленої довіреності від 09.06.2015 року, підлягає задоволенню, оскільки вона не суперечить нормам чинного цивільно-процесуального законодавства і у відповідності до ч.1 ст.207 ЦПК України є однією з підстав залишення позову без розгляду.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.207 ч.1 п.5, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради про встановлення факту прийняття спадщини, встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання прав забудовника у порядку спадкування у частині позовних вимог щодо встановлення факту належності ОСОБА_2, як спадкоємцю, заповіту, складеного від імені ОСОБА_4 та посвідченого 13.06.1991 року державним нотаріусом, залишити без розгляду.

Розяснити позивачу її право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги у пятиденний строк з дня оголошення ухвали суду. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі осіб, які її оскаржують, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ж.Є.Редько