Справа № 777/1716/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

05 листопада 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Собослой Г.Г.,

суддів: Куцин М.М., Бондаренка Ю.О.,

при секретарі - Дашковської С.О.,

з участю - ОСОБА_1, представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 02 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради, про розірвання шлюбу, вирішення місця проживання дитини та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд із даним позовом, мотивуючи тим, що 18.08.2007 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції, актовий запис №416. Сімейне життя з відповідачем не склалося, мають різні погляди на життя та сім'ю, не підтримують сімейних стосунків, постійно виникають непорозуміння, зникли почуття поваги та любові, примирення між ними неможливо. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, якого просить залишити проживати з нею. Син проживає разом із нею та перебуває на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку на даний час матеріально сім'ю не утримує, хоча має таку можливість та відповідно до ст. 180 СК України повинен брати участь в утриманні дитини, а тому також просила суд стягнути аліменти в розмірі 1300 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 02 вересня 2015 року позов задоволено частково.

Розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, укладений 18.08.2007 року та зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 416.

Після розірвання шлюбу залишено позивачу ОСОБА_1 дошлюбне прізвище ОСОБА_1.

Дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишено на вихованні матері ОСОБА_1.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 01.09.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, 243,60 грн. судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави 243,60 грн. судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів змінити, зменшивши розмір стягуваних з нього на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина в сумі 450 грн. щомісячно, як таке, що постановлене в цій частині з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки ніде не працює, немає ніяких заробітків, проживає з мамою пенсійного віку, і примусове стягнення з нього суми 1000 грн. поставить його у ще більш скрутне матеріальне становище.

Рішення суду в частині розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини сторонами не оскаржене і у відповідності до ст. 223 ЦПК України рішення в цій частині набрало законної сили.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, ОСОБА_1, яка просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками малолітньої дитини, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 01.07.2015 року.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 01.09.2015 року № 1243/01-14 про визначення місця проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, орган опіки та піклування вважає за доцільне при вирішенні питання розлучення батьків дитини, передати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на виховання матері ОСОБА_1 та визначити місце його проживання за місцем її проживання, а саме в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 28).

У відповідності до ст. 161 ч.1 СУ України, принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, суд першої інстанції визначив місце проживання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю, оскільки батько дитини ОСОБА_2 не проявляє інтересу до сина, не бере участі у його вихованні та матеріальному забезпеченні.

У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 182 СК України передбачає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною постановою Верховної ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ), держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідач офіційно не працює, є працездатною людиною і відсутність стабільного заробітку не звільняє його від обов'язку утримувати власну дитину і з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, на думку судової колегії суд обґрунтовано визначив розмір стягнення аліментів в розмірі 1000 грн. щомісячно, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у твердій грошовій сумі у відповідності до вимог ст. 184 СК України.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 02 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: