Провадження № 2/522/7507/15
20 жовтня 2015 року Приморський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Шенцевої О.П.
при секретарі Соболевій О.М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Одесі цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за недовраховану електроенергію внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення,
Позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача 5750,61 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що споживач порушив „Правила користування електричною енергією для населення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999р. самовільного споживання електричної енергії.
Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність.
Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому порядку (згідно ст. 74 ЦПК України), поважних причин щодо своєї неявки суду не представив. Заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надавав, про поважність причин неявки суду не повідомив.
Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у його відсутність, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27 Закону України « Про електроенергетику», правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562.
Відповідно до статті 11 ЦК України Цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобовязується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 являється споживачем електричної енергії.
Центральний район електричних мереж ПАТ «ЕК Одесаобленерго» поставляє електричну енергію у квартиру № 51, розташовану за адресою: м. Одеса, вул.Соборна площа,б.4 в якій проживає ОСОБА_1.
Отже між сторонами виникли договірні правовідносини , у звязку з чим на підставі ст. ст. 11, 509ЦК України виникли відповідні зобовязання, передбачені ст. 714 ЦК України.
У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться .
Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.
20 серпня 2014 року в ході проведення планової перевірки працівниками Центрального РЕМ в будинку, де проживає відповідач, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, було виявлене порушення правил користування електричною енергією, що виразилось у самовільному підключенні електричної енергії , електроенергія використовувалась, але не враховувалась.
Про виявлення порушення працівниками Центрального РЕМ був складений акт про порушення правил користування електричною енергією для населення № 032570 від 20.08.2014р.
Загальна сума нарахування по акту, відповідно до розрахунку кількості недорахованої електроенергії та її вартості № 032570, складає 5750,61 грн.
Таким чином, судом встановлено, що відповідачем порушені умови, визначені змістом зобовязання.
У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
Правові наслідки порушення умов договору про постачання енергетичними ресурсами визначені Законом України « Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, ст. 623 ЦК України.
Нормою ч. 4 ст. 26 Закону України « Про електроенергетику» передбачається, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил.
На підставі п. 48 ПКЕЕ споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі споживання електричної енергії без приладів обліку.
Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, повинен відшкодувати завдані збитки.
Пункт 4 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 08 лютого 2006 року № 122, встановлює, що обсяг електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, визначається за величиною розрахункового споживання електричної енергії протягом періоду порушення на підставі акта виявлення порушень, складеного відповідно до Методики.
Згідно з п. 53 Правил та Методики розрахунок завданих енергопостачальнику збитків здійснюється: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показів приладів обліку чи його технічної перевірки до дня усунення порушення, але не більше терміну позовної давності; за тарифами для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків.
Позивачем визнана кількість недорахованої безобліково спожитої електроенергії і її вартість, яка становить 5750,61 грн.
Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
З наведеного вище, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що задоволенню.
Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.
У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Розглянувши справу повно, всебічно, обєктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити.
Крім того, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243,60 грн.
На підставі викладеного та керуючись Законом України « Про електроенергетику» від 16.10.1997 р. № 575, Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562., ст. ст. 11, 509, 526, 610, 611, 623, 626, 638, 714 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 88, 209, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України
Позов Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, згідно ч.1 ст. 294 ЦПК України.
Суддя: