АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/5079/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л.
Провадження № 22-ц/789/1210/15 Доповідач - Фащевська Н.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Фащевської Н.Є.

суддів - Ходоровський М. В., Щавурська Н. Б.,

з участю секретаря - Танцюра О.В.

з участю представника Тернопільської міської ради

Горохівського А.М. та ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Тернопільської міської ради на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 7 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Тернопільської міської ради, третя особа - Перша Тернопільська державна нотаріальна контора про визначення покійній ОСОБА_4 частки квартири, яка перебуває у спільній сумісній власності,-

ВСТАНОВИЛА:

Тернопільська міська рада звернулася в суд з апеляційною скаргою на вищезазначене рішення суду, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Тернопільської міської ради, третя особа - Перша Тернопільська державна нотаріальна контора про визначення частки квартири, яка перебуває у спільній сумісній власності задоволено.

Визначено, що частка ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становить 1/3 частину.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 15 червня 2015 року виправлено описку допущену в другому абзаці резолютивної частини рішення Тернопільського міськрайонного суду від 7 травня 2015 року яка стосується, прізвища, імені та по-батькові матері позивача ОСОБА_4, а саме слова "Визначити, що частка ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становить 1/3 частину" замінити на слова "Визначити, що частка ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становить 1/3 частину".

В апеляційній скарзі апелянт вказує, що оскаржуване рішення суду суперечить нормам діючого законодавства України, порушує права осіб, які беруть участь у справі, а також не відповідає положенням ст. 213 ЦПК України.

Враховуючи наведене просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду від 7 травня 2015 року та ухвалити нове рішення яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що у спільній сумісній власності ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 перебуває квартира АДРЕСА_1, що стверджується свідоцтвом про право власності на житло від 14.11.1996 року виданим Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації згідно розпорядження (наказу) від 04.11.1996 р. №19314.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 27.08.2014 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 1286.

Постановою Першої Тернопільської державної нотаріальної контори від 17.03.2015 р. №965/02-31 ОСОБА_2, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартириАДРЕСА_1 через невизначеність конкретного розміру спадкового майна.

Відповідно до ч.1 ст.368 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю

Відповідно до ч.1 ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Із роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п.12 Постанови №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

Таким чином суд першої інстанції відповідно до вищезазначених вимог закону визначив частку покійної ОСОБА_4, яка становить 1/3 частини в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1.

За таких обставин, суд першої інстанції вірно вирішив спір на підставі наявних у справі доказів та з дотриманням норм матеоріального та процесуального права.

Будь-яких прав чи інтересів інших осіб, в тому числі міської ради, даним рішенням не порушено.

Посилання апелянта на те, що визначення частки ОСОБА_4 повинна була здійснити сама нотаріальна контора при оформленні спадкових прав, колегія не приймає до уваги як підставу для скасування рішення, оскільки дана обставина сама по собі не може бути підставою для скасування даного рішення суду.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань

Доводи наведені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Тернопільської міської ради відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 7 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :