Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________
Справа № 299/1219/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.09.2015 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Левка Т.Ю., при секретарі Роман К.С., за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залу суду м.Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушення.

Заявлений позов мотивує тим, що ОСОБА_2, 25 квітня 2014 року, близько 16 години, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись біля кафе «Тиса», що в м. Виноградів, по вул. Миру, Виноградівського району, затіяв сварку з раніше незнайомим ОСОБА_4, який в той час рухався йому на зустріч по тротуару вищевказаної вулиці, після чого, ОСОБА_2, не передбачивши можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, схопив ОСОБА_4 обома руками за верхній одяг в ділянці плечей та приклавши значні фізичні зусилля, шляхом поштовху тіла до себе, потягнув останнього обличчям до землі, натомість з необережності не розрахувавши власних фізичних зусиль допустив падіння потерпілого ОСОБА_4 з висоти власного зросту з послідуючим ударянням обличчям в тверде підлегле покриття, в результаті своєї злочинної недбалості ОСОБА_2 реалізував свій злочинний намір направлений на спричинення з необережності ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

В результаті своєї злочинної недбалості ОСОБА_2 з необережності спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження та скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України, тобто необережне тяжке тілесне ушкодження.

Ці обставини встановлені ухвалою Виноградівського районного суду від 15 січня 2015 року, яка набрала законної сили.

Позивач зазначає, що злочинними діями ОСОБА_2 йому спричинено збитки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди витрат та медикаменти та лікування тілесних ушкоджень в розмірі 19 977,26 гривень та моральної шкоди , яка виражається в тому, що з вини та неправомірної поведінки ОСОБА_2 позивач пережив душевні страждання та фізичний біль, яких він зазнав у зв'язку з ушкодженням здоровя, втратив почуття захищеності та пережив хвилювання у звязку з самим фактом побиття та необхідністю перелаштовувати налагоджений ритм життя.

Відповідач заподіяв йому, позивачу, тілесні ушкодження, в результаті яких останній отримав садна шкірних покровів чола, яке на момент огляду представлене депігментованою ділянкою шкірних покровів, саден шкірних покровів носо-губного трикутника та в ділянці обох кистей, підшкірної гематоми чола, забою головного мозку, травми шийного відділу хребта з забоєм спинного мозку, що супроводжувалося тетрапарезом, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 245 від 30.07.2014 року, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.

На даний час позивач веде лежачий спосіб життя, в нього часткова паралізація тіла, не може ходити,та працювати, займатися стоматологією, так як з 24 лютого 1992 року зареєстрований фізичною особою підприємцем, відповідно до коду КВЕД - займався стоматологічною практикою.

Крім того позивач зазначає, що втратив можливість брати участь в вихованні своїх онуків, у звязку з тим, що став непрацездатним та лежачим, не зможе подорожувати, спокійно відпочивати, будучи особою пенсійного віку, оскільки повинен постійно лежати та приймати лікарські засоби.

Розмір моральної шкоди позивач визначив у 1 000 000 гривень.

Позивач ОСОБА_4 належним чином своєчасно повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, у відповідності до ст. 169 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність, за участю його представника адвоката ОСОБА_1, який діє згідно угоди про надання правової допомоги від 02.06.2014 року.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві та просив суд такі задовільнити в повному обсязі та при постановленні рішення врахувати, що в результаті скоєного кримінального правопорушення позивач отримав тяжкі тілесні ушкодження і відповідно до Довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ №0142337 від 23.02.2015 року визнаний інвалідом другої групи безстроково, йому протипоказана робота з потребою точних рухів у руках.

Відповідач ОСОБА_2 під час розгляду справи позовні вимоги в частині відшкодування матеріальних збитків визнав повністю. Вимогу про стягнення моральної шкоди не визнав, пояснивши суду, що скоїв кримінальне правопорушення відносно позивача з необережності, а не навмисно.

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги визнав в частині стягнення матеріальних збитків, понесених позивачем на лікування, просив суд врахувати, що відповідач є людиною пенсійного віку та заперечив вимогу позивача про стягнення моральної шкоди, зазначивши, що розмір такої в 1000 000 гривень виходячи з обставин скоєного правопорушення та принципів розумності є занадто завищеним.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 суду показала, що вона є дружиною позивача, і після скоєного відносно її чоловіка кримінального правопорушення він тривалий час лікувався, потребував і зараз потребує стороннього догляду, оскільки не може ходити, постійно приймає ліки, через свій стан пережив сильні душевні страждання.

Свідок ОСОБА_6, дочка позивача, дала в суді аналогічні покази.

Заслухавши учасників процесу, покази свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 ЦК України завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обовязків.

Статтями 22 та 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ч.2 ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно приписів Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що ОСОБА_2, 25 квітня 2014 року, близько 16 години, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись біля кафе «Тиса», що в м. Виноградів, по вул. Миру, Виноградівського району, затіяв сварку з раніше незнайомим ОСОБА_4, який в той час рухався йому на зустріч по тротуару вищевказаної вулиці, після чого, ОСОБА_2, не передбачивши можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, схопив ОСОБА_4 обома руками за верхній одяг в ділянці плечей та приклавши значні фізичні зусилля, шляхом поштовху тіла до себе, потягнув останнього обличчям до землі, натомість з необережності не розрахувавши власних фізичних зусиль допустив падіння потерпілого ОСОБА_4 з висоти власного зросту з послідуючим ударянням обличчям в тверде підлегле покриття, в результаті своєї злочинної недбалості ОСОБА_2 реалізував свій злочинний намір направлений на спричинення з необережності ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

В результаті своєї злочинної недбалості ОСОБА_2 з необережності спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження та скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України, тобто необережне тяжке тілесне ушкодження.

Ці обставини встановлені ухвалою Виноградівського районного суду від 15 січня 2015 року, яка набрала законної сили.

Загальними засадами дизпозитивності цивільного судочинства встановленими ст.11 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно приписів ч.4 вказаної статті цього Кодексу, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Розглядаючи вимогу позивача про стягнення з відповідача суми завданої матеріальної шкоди, суд приходить до висновку, що підлягають задоволенню документально підтверджені (чеками, квитанціями) вимоги щодо витрат на придбання медикаментів та інших медичних послуг на загальну суму 19 977,26 гривень (девятнадцять тисяч девятсот сімдесят сім гривень 26 копійок ).

Вирішуючи позов в частині відшкодування моральної шкоди, суд дійшов переконання, що в цій частині позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення.

Відповідно до п.3 Постанови № 4 Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку із незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних явищ.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого, або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода визначається незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Позивач безумовно зазнав моральних страждань, що полягають у душевних стражданнях, пережитих у зв'язку із самим фактом побиття та втратою почуття захищеності, хвилюваннями у зв'язку з необхідністю перелаштовувати налагоджений ритм життя, тому на підставі ст.1167 ЦК України така шкода має бути відшкодована. Втім, заявлений розмір такого відшкодування, зважаючи на обставини справи, підлягає до часткового задоволення.

З урахуванням наведених норм права та встановлених судом обставин справи, виходячи з принципів розумності та справедливості (ч.3 ст.23 ЦПК України), суд вважає розумним і справедливим зменшити розмір морального відшкодування шкоди до 50 000 гривень (пятдесяти тисяч гривень).

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач ОСОБА_4 звільнений від сплати судового збору, оскільки звернувся до суду із позовною заявою про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом та іншим ушкодженням здоровя.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відтак із відповідача ОСОБА_2 на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 1 705,20 гривень ( одна тисяча сімсот пять гривень 20 копійок).

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, матеріальну шкоду в розмірі 19 977,26 гривень (девятнадцять тисяч девятсот сімдесят сім гривень 26 копійок ) та 50 000 гривень (пятдесят тисяч гривень) моральної шкоди.

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 1 705,20 гривень ( одну тисячу сімсот пять гривень 20 копійок) судового збору в дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_7