ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/4666/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

10 листопада 2015 року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді - Панаід І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Шикової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

встановив:

Позивач звернулась до Чугуївського міського суду з позовом в якому просила визнати відповідача ОСОБА_2, таким що втратив право користування житловим приміщенням розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначала, що є власницею вищевказаної житлової квартири в якій зареєстрований відповідач. ОСОБА_2 за місцем реєстрації не проживає, квартирою не цікавиться, особистих речей, або якогось іншого майна, яке б йому належало у квартирі немає. В зв'язку з реєстрацією відповідача в зазначеному приміщені позивач обмежена в праві володіння та розпорядження своїм майном в повному обсязі.

Позивач до зали судових засідань не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої заявлені нею позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, та висловилась про відсутність в неї заперечень проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення на адресу його реєстрації судових повісток про виклик.

Суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін за наявними у справі доказами.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини справи і відповідні ним правовідносини.

Позивачу на праві власності, належить житловий будинок АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 21.03.2015 р. (а.с. 1-12).

За згоди позивача у вищевказаному будинку в якості мешканців були зареєстровані її мати - ОСОБА_3 та ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_2. мати позивача ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим виконавчим комітетом Граківської сільської ради Чугуївського району Харківської області ІНФОРМАЦІЯ_2., серія НОМЕР_1 (а.с.13).

Відповідач ОСОБА_2 до вересня 2014 р. залишався проживати за місцем реєстрації, та 01.09.2014 р. покинув помешкання.

Факт відсутності ОСОБА_2 з вересня 2014 р. в якості мешканця житлового будинку АДРЕСА_1 підтверджується довідкою виконавчого комітету Граківської сільської ради Чугуївського району Харківської області № 359 від 18.10.2015 р. (а.с.26).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Реєстрація ж відповідача в квартирі, яка належить позивачу, перешкоджає здійсненню власником права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно з положеннями ст. ст. 71, 72 ЖК України особа може бути визнана судом такою, що втратила право користування жилим приміщенням, якщо не проживає в ньому понад шість місяців без поважних причин. Якщо наймач був відсутнім з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що спір виник з приводу права користування житловим будинком АДРЕСА_1, яка перебуває у приватній власності позивача.

Відповідач не проживає у спірній квартирі понад встановлений ст. 71 ЖК України строк (шість місяців), на протязі якого за ним зберігається житлове приміщення.

Причин поважності відсутності понад шість місяців відповідача за місцем його реєстрації суду не надано.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 16, 319, 321, 391 Цивільного кодексу України,ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 88, 209, 213 - 215, 223, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим будинком НОМЕР_2 розташованим за адресою: АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя