АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9104/2015 Доповідач - Шиманський В.Й.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2015 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Семенюк Т.А., Кравець В.А.

при секретарі - Круглику В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 06 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про стягнення суми банківського вкладу, пені, трьох відсотків річних та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

Із вказаним позовом до суду позивач звернувся у грудні 2014 року.

Зазначав, що 14.02.2014 року між сторонами було укладено договір банківського вкладу «З любов'ю VAB» №745750/2014, відповідно до умов якого відповідач прийняв від позивача грошові кошти у сумі 150 000,0 дол. США на депозитний рахунок відкритий на строк з 14.02.2014 року по 14.03.2015 року включно, зі сплатою 12% річних.

08.10.2014 року позивач звернувся із заявою про повернення вкладу достроково з розрахунком відповідних відсотків та врахуванням грошових коштів в сумі заборгованості за кредитним договором №62-2013 від 29.05.2013 року, укладеним між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ТОВ «Поліпромсинтез» в сумі 50 000,0 дол. США. У зв'язку з неповерненям суми вкладу та нарахованих відсотків просив суд стягнути з відповідача на його користь суму залишку вкладу в розмірі 100 000,0 дол. США, пеню в розмірі 120 000,0 дол. США, 3% річних в розмірі 329 дол. США та 5000,0 грн. - в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 06 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з відповідача на користь позивача суму залишку вкладу за договором банківського вкладу «З любов'ю VAB» №745750/2014 від 14.02.2014 року у розмірі 100 000,00 доларів США та три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 328,77 доларів США.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі, з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, ставиться питання про скасування даного рішення в частині задоволених позовних та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог сторонами не оскаржено, тому, у відповідності до положень ч.1 ст.303 ЦПК України, колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню у зв'язку з наступним.

Судом вірно встановлено, що 14.02.2014 року між сторонами було укладено договір банківського вкладу, предметом якого є розміщення позивачем у відповідача строкового вкладу на умовах депозитного продукту «З любов'ю VAB!» в доларах США на строк 13 місяців з дня укладення договору, з щомісячною виплатою процентів.

Крім того відповідач відкрив на ім'я позивача вкладний рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат» НОМЕР_1, на який перераховує нараховані проценти за збереження вкладу та може бути перерахований вклад по закінченню строку його дії.

Згідно п. 1.3 договору сума початкового вкладу складає 150 000,0 дол. США.

Сторони погодили у п. 1.5 договору, що процентна ставка за договором становить 12%.

Як вбачається з платіжного доручення №703196, 04.02.2014 року на виконання умов договору позивачем внесено на вкладний рахунок 150 000,00 доларів США.

08.10.2014 року позивач звертався до відповідача з заявою про дострокове припинення дії договору та просив за рахунок частини депозиту погасити заборгованість по кредитному договору №62-2013 від 29 травня 2013 року.

У зв'язку з невиконанням відповідачем поданої заяви, 12.12.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про стягнення суми банківського вкладу, пені, трьох відсотків річних та відшкодування моральної шкоди.

Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» на користь ОСОБА_3 100 000,00 доларів США та три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 328,77 доларів США, суд 1-ї інстанції виходив з того, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню.

Проте з такими висновками суду 1-ї інстанції колегія суддів в повній мірі погодитись не може з наступних підстав.

Статтею 1058 ЦК України встановлено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Відповідно до положень ст.1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом.

Згідно зі ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Згідно з п.16 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом

Відповідно до п.6 ст.2 даного Закону України, ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, у спорах пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону України врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з п.п.1, 2 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 даного Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси

Статтею 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України, в готівковій або безготівковій формі, не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів закріплено статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Проте суд 1-ї інстанції вказані положення закону не врахував та не звернув уваги на те, що Постановою правління Національного банку України №733/БТ від 20.11.2014 року ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» віднесено до категорії неплатоспроможних та в ньому запроваджено тимчасову адміністрацію, а постановою правління Національного банку України №188 від 19.03.2015 року в Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» відкликано банківську ліцензію та розпочату процедуру ліквідації банку.

У зв'язку з цим ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» не має права здійснювати ведення рахунків фізичних та юридичних осіб, тобто, фактично позбавлений права виконувати будь-які операції по рахунках власних клієнтів, у тому числі здійснювати будь-які перерахування з депозитного рахунку, відкритого на ім'я ОСОБА_3

У відповідності з вимогами ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, тощо.

Враховуючи зазначене апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача 100 000,00 доларів США, три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 328,77 доларів США та 3 654,00 грн. судового збору підлягає скасуванню, з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни - задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 06 квітня 2015 року в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на користь ОСОБА_3 суми залишку вкладу за договором банківського вкладу «З любов'ю VAB» №745750/2014 від 14 лютого 2014 року у розмірі 100 000,00 доларів США, трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 328,77 доларів США та 3 654,00 грн. судового збору - скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В решті зазначене рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: