Справа № 638/9501/14-ц
Провадження № 2/638/401/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2015 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого: судді Шишкіна О.В,

при секретарі: Голуб Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Дзержинський районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про усунення перешкод у користуванні та володінні власністю, виселення та вселення,

ВСТАНОВИВ

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду із позовом, яким просила суд усунути перешкоди у володінні та користуванні належною їй на праві власності квартири АДРЕСА_1, виселити відповідача із вказаної квартири та вселити туди позивача.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 27.05.2014 року № НОМЕР_1 належить спірна квартира.

На даний час зареєстрована відповідач по справі, що підтверджується довідкою Дзержинського РВ у м. Харкові ГУДМС України у Харківській області від 30.08.2013 року за № 17/3581, що перешкоджає здійсненню права власності позивачем.

У судове засідання сторони не з'явились, представником позивача та третьою особою подано заяви про розгляд справи за їх відсутності. Належним чином повідомлений представник позивача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомлено.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_3 - власник двокімнатної квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності, придбана за договором купівлі-продажу від 28.01.2008 року з прилюдних торгів.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 09.12.2014 року, на клопотання представника відповідача по справі було зупинено провадження по справі до часу розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, Приватного підприємства «НИВА-В.Ш.», філії 21 Приватного підприємства «НИВА-В.Ш.», ОСОБА_1 про визнання торгів недійсними. Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 21.01.2015 року, залишеному у силі Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 01.10.2015 року, справа № 638/9490/14-ц, позовні вимоги ОСОБА_2 відхилено у повному обсязі. Отже, ОСОБА_1, на даний час, є законним власником спірної квартири.

Відповідно до ст. 41Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Зміст права власності розкрито ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України. Так, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За ст.379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Квартирою, відповідно до ч.1 ст.382 ЦК України, є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Проживання у спірній квартирі особи без згоди її власника є порушенням її права, яке, відповідно до ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунути.

Суд вважає, що відповідач ОСОБА_2., яка не є власником спірної квартири, не маючі жодного права власності, володіння та користування ним, безпідставно, протиправно чинить позивачу перешкоди та обмеження щодо здійснення її права власності. Позивачка, як власник, вправі вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні свого права володіння, користування та розпорядження своєю власністю.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» , місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік; місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Відповідно до ст. 7 вказаного закону, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;

Відповідач не бажає знятись з реєстрації в добровільному порядку, що змусило позивача звернутись до суду з розглядуваним позовом.

Таким чином, суд вважає необхідним позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та визнати ОСОБА_4 втратившою право користування та виселити з квартири АДРЕСА_1 та вселити у названу квартиру позивача.

Долю судових витрат суд вирішує в порядку ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 317, 319, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 6, 10, 11, 57, 60, 209 - 213 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Дзержинський районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про усунення перешкод у користуванні та володінні власністю, виселення та вселення - задовольнити.

Усунути перешкоди у володінні та користуванні належною мені, ОСОБА_1, на праві власності квартири АДРЕСА_1 взнавши ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1

Виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_1.

Вселити ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному протягом 10 днів з моменту її проголошення.

Головуючий: суддя