Ухвала іменем україни05 березня 2015 року м. Київ Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2012 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 03 квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зобов'язання до вчинення дій, в с т а н о в и л а: ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про встановлення юридичного факту, що багатоквартирний будинок АДРЕСА_1 є об'єктом нерухомого майна - будинковолодінням, що складається із двох окремих будинків, позначених під літерами «А-1» та «А-2» в інвентаризаційній справі на будинковолодіння, що розташовані на одній земельній ділянці під одним порядковим номером, а також юридичний факт, що квартира АДРЕСА_1 є одноквартирним житловим будинком, позначеним під літерою «А-1» в інвентаризаційній справі на будинковолодіння. Крім того, просив зобов'язати відповідача внести зміни у свідоцтво про право власності на квартиру № ЛЖ 3339 від 20 грудня 2010 року, зазначивши, що позивачу належить на праві власності житловий будинок по АДРЕСА_1 від 16 листопада 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 03 квітня 2014 року, позов задоволено частково. Встановлено факт, що багатоквартирний будинок АДРЕСА_1 є об'єктом нерухомого майна - будинковолодінням, що складається із двох окремих будинків позначених під літерами «А-1» та «А-2» в інвентаризаційній справі на будинковолодіння розташованих на одній земельній ділянці під одним порядковим номером. Встановлено факт, що квартира АДРЕСА_1 є одноквартирним житловим будинком, позначеним під літерою «А-1» в інвентаризаційній справі на будинковолодіння. В іншій частині позовних вимог відмовлено за безпідставністю. У касаційній скарзі та доповненні до касаційної скарги скаржник, посилаючись на те, що при розгляді справи суд вирішив питання про його права, без залучення його до участі у справі та посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. Вивчивши касаційну скаргу та доповнення до касаційної скарги, ознайомившись із змістом оскаржуваних судових рішень, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи. Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.Керуючись ст. 328 ЦПК України,у х в а л и л а: У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2012 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 03 квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зобов'язання до вчинення дій відмовити. Ухвала оскарженню не підлягає. С у д д я О.В. Попович