Ухвала

іменем україни

04 листопада 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Леванчука А.О., Нагорняка В.А.,

Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні заяву ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2 - про відмову від позову ОСОБА_1 до Львівської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Розвиток нерухомості», третя особа - ОСОБА_3, про визнання незаконними та скасування ухвал,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Розвиток нерухомості» (далі - ТОВ «Розвиток нерухомості») про визнання незаконними та скасування ухвал.

Позивач посилався на те, що 30 травня 2013 року Львівською міською радою було прийнято ухвалу № 2377, якою затверджено ТОВ «Розвиток нерухомості» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,45 га по АДРЕСА_1 в оренду строком на 10 років для будівництва і обслуговування житлово-офісного комплексу. Ухвалою від 27 червня 2013 року № 2497 були внесені зміни до вищевказаної ухвали та доповнено посилання на кадастровий номер земельної ділянки. Вважає оскаржувані ухвали незаконними, такими, які підлягають скасуванню з тих підстав, що вони були прийняті в період заборони їх відчуження, встановленої ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 29 листопада 2010 року, якою було накладено арешт на придбану позивачем земельну ділянку по АДРЕСА_2 і частину цієї земельної ділянки протиправно було передано ТОВ «Розвиток нерухомості», включивши до складу земельної ділянки площею 0,45 га по АДРЕСА_1.

Зазначав, що при передачі в оренду земельної ділянки не проведено земельні торги. При прийнятті ухвали від 30 травня 2013 року було порушено вимоги Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», адже станом на 30 травня 2013 року не було детального плану території.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 05 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 14 травня 2015 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконною та скасовано ухвалу Львівської міської ради від 30 травня 2013 року № 2377 «Про затвердження ТОВ «Розвиток нерухомості» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на АДРЕСА_1».

Визнано незаконною та скасовано ухвалу Львівської міської ради від 27 червня 2013 року № 2497 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 30 травня 2013 року № 2377».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «Розвиток нерухомості», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 червня 2015 року відкрито провадження у зазначеній справі за касаційною скаргою Національної спілки майстрів народного мистецтва України із витребуванням цивільної справи з місцевого суду.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 жовтня 2015 року вищевказану справу призначено до судового розгляду.

Від ОСОБА_1 та його представника, який діє на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 19 грудня 2013 року за реєстровим № 5768, - ОСОБА_2 надійшла заява про відмову від позову.

Відповідно до ст. 334 ЦПК України незалежно від того, за касаційною скаргою кого з осіб, які беруть участь у справі, було відкрито касаційне провадження, у суді касаційної інстанції позивач має право відмовитись від позову за умови додержання правил цього Кодексу, що регулюють порядок і наслідки вчинення вказаної процесуальної дії.

Згідно із ч. 1 ст. 340 ЦПК України судове рішення підлягає скасуванню в касаційному порядку із закриттям провадження в справі з підстав, визначених ст. 205 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження в справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши заяву про відмову від позову та закриття провадження у справі, колегія суддів вважає, що заява про відмову від позову, подана позивачем ОСОБА_1 та його представником ОСОБА_2., підлягає задоволенню із закриттям провадження в справі.

Керуючись ст. ст. 205, 206, 334, 340 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Заяву ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2 про відмову від позову задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до Львівської міської ради, товариства з обмеженою відповідальністю «Розвиток нерухомості», третя особа - ОСОБА_3, про визнання незаконними та скасування ухвал.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 05 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 14 травня 2015 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Розвиток нерухомості», третя особа - ОСОБА_3, про визнання незаконними та скасування ухвал, закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк

Т.О. Писана