У х в а л а

іменем україни

11 листопада 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дьоміної О.О., Коротуна В.М., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, виконавчого комітету Бородянської селищної ради Київської області, третя особа - Орган приватизації Комунальне підприємство «Бородянське УЖКГ», про усунення перешкод в приватизації житлового будинку, скасування рішення виконавчого комітету селищної ради, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 13 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 8 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про усунення перешкод в приватизації житлового будинку, скасування рішення виконавчого комітету селищної ради.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 13 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 8 вересня 2015 року, в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що позивач в 2008 році добровільно виїхав із будинку АДРЕСА_1 на інше постійне місце проживання, в 2010 році знявся з реєстраційного обліку та починаючи з 18 травня 2007 року не скористався правом на приватизацію житлового будинку. Також суди правильно виходили із того, що рішення виконавчого комітету Бородянської селищної ради Київської області від 7 серпня 2014 року прийнято із врахуванням вимог ст. 65, 65-1 ЖК України та в межах передбачених Законом України «Про місцеве самоврядування» повноважень. Належних та допустимих доказів на підтвердження незаконності вищезазначеного рішення Бородянської селищної ради Київської області позивачем не надано та судами не встановлено.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що судами правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 13 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 8 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.О. Дьоміна
В.М. Коротун
І.К. Парінова