АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/7582/15 Головуючий 1 інстанції - Мороз О.І.
Справа № 612/399/15-ц Доповідач - Кірсанова Л.І.
Категорія - аліменти
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді: Кірсанової Л.І.

суддів: Трішкової І.Ю.Крилової Т.Г.,

за участю секретарів - Гребенщикової Ю.В., Асєєвої В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 24 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказав, що рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 29 грудня 2010 року з нього стягнуті аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання їх неповнолітньої сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 листопада 2010 року до повноліття дитини.

Після цього його життєві обставини значною мірою погіршилися, а саме, він втратив постійне місце роботи та тривалий час не може офіційно працевлаштуватися. Намагання знайти роботу через центр зайнятості населення не дали жодних позитивних результатів. Окрім того він допомагає своїм батькам, які знаходяться на пенсії та потребують додаткових витрат на ліки.

Розмір аліментів які за рішенням суду стягуються з нього на користь ОСОБА_3 просить зменшити з 1/2 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечувала.

Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 24 вересня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Зменшено розмір аліментів які стягуються з нього за рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 29 грудня 2010 року на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним повноліття із 1/2 частки заробітку (доходу) до 2/5 частки заробітку (доходу) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, просить змінити рішення суду в частині зменшення розміру аліментів які стягуються з відповідача на утримання сина з 2/5 частки заробітку (доходу) до 1/6 частки заробітку (доходу) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.В обгрунтування апеляційної скарги посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, незаконність та необґрунтованість рішення суду. Вказує на ті ж обставини, що і в суді першої інстанції.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про день та місце розгляду справи, у судове засідання апеляційного суду не з»явилися, надали клопотання про розгляд справи у їх відсутність.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги та зменшуючи розмір стягнутих за рішенням суду аліментів на утримання неповнолітньої дитини з ? частини заробітку доходу до 2/5 частин заробітку ( доходу) але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем, в обгрунтування своїх позовних вимог, доведено лише те, що він не має постійного місця роботи, виплата допомоги йому по безробіттю не здійснюється, його батьки пенсіонери. На підтвердження відсутності інших доходів позивачем доказів не надано.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином позивача та відповідачки(а.с.6).

Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 29 грудня 2010 року на користь ОСОБА_3.з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнуто аліменти у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 листопада 2010 року до повноліття дитини. При цьому із вказаного рішення вбачається, що ОСОБА_2 проти задоволення позову саме у такому розмірі не заперечував, про що зазначив у своїй письмовій заяві (а.с.7).

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до сягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.З ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Зазначений виняток суті спору не стосується, оскільки аліменти визначені не в твердій грошовій сумі.

Згідно ч.І ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1,2 ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд має враховувати такі обставини: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При зверненні з позовом позивач посилається лише на одну із вказаних обставин - зміну матеріального стану. А саме, що він втратив роботу, на час звернення до суду немає офіційного працевлаштування, допомагає батькам - пенсіонерам які потребують додаткових витрат на ліки.

Із трудової книжки позивача вбачається, що на час прийняття рішення судом про стягнення аліментів ОСОБА_2 мав постійне місце роботи. З місць роботи звільнявся за власним бажанням. З останнього місця роботи звільнений 11.11.2011 року за згодою сторін (п.1 ст. 36 Кодексу законів про працю України). Перебував на обліку в Слов'янському міському центрі зайнятості населення. Виплата допомоги по безробіттю припинена 26.07. 2012 року (а.с.9-14). Отже на час звернення до суду він офіційно не працевлаштований. Відповідачем по справі ця обставина не заперечувалася. Разом із тим, представник позивача ОСОБА_1 не виключає, що ОСОБА_2 має тимчасові заробітки за рахунок яких себе і утримує.

Позивач є особою працездатного віку, на незадовільний стан свого здоров'я позивач не вказує.

Сторони не заперечували, що батьки позивача пенсіонери, але в матеріалах справи відсутні докази щодо розміру їх пенсій і щодо стану здоров'я Також не надано суду доказів що батьки позивача потребують, як зазначено в позовній заяві, «додаткових витрат на ліки».

Із довідки Відділу державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області від 17.08. 2015 року вбачається, що розмір заборгованості по аліментах з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, для утримання неповнолітньої дитини, станом на 01.09. 2015 року, складає 33 378,42 грн.

Твердження апелянта про те, що згідно ст. 183 СК України розмір аліментів, які стягуються, зокрема на одну дитину, повинен складати 1/4 частку заробітку (доходу) не відповідає вимогам закону..

Так ч.І ст. 183 СК України (Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини) передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Отже законодавець не встановив обов'язковий розмір цієї частки.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги частково.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції правильно досліджені і оцінені обставини по справі, надані сторонами докази. Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Підстав для зміни або скасування судового рішення судова колегія не вбачає. Відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, 308, 313- 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 24 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ: СУДДІ: