АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/6846/15 Головуючий 1 інст. - Якименко Л.О.
Справа № 619/1832/15-ц Доповідач - Карімова Л.В.
Категорія: стягнення суми
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Пшенічної Л.В.,

за участю секретаря Маковецької О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в особі представника Пащенко Інни Олексіївни на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 12 серпня 2015 року по справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія (ВАТ НАСК) «Оранта» в особі Харківської обласної дирекції ВАТ НАСК «Оранта» до ОСОБА_4 про стягнення шкоди в регресному порядку,

ВСТАНОВИЛА:

28 квітня 2015 року ВАТ НАСК «Оранта» в оcoбi Харківської обласної дирекції ВАТ НАСК «Оранта» звернулося до суду з вищевказаним позовом.

Посилалося на те, що відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АВ/4099777, строк дії з 10.07.2012 року по 09.07.2013 року), укладеного з ВАТ НАСК «Оранта» в особі Дергачівського відділення Харківської обласної дирекції ВАТ НАСК «Оранта», була застрахована цивільно - правова відповідальність ОСОБА_4 за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації відповідачем наземних транспортних засобів на території України.

Забезпеченим транспортним засобом за цим договором є автомобіль ВАЗ 21144-120-20 державний реєстраційний номер НОМЕР_5, 2010 року випуску.

Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю i здоров'ю (на одного потерпі лого) встановлено в розмірі 100 000 грн., ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) встановлено в сумі 50 000 грн., франшиза складає 510 гривень.

16 січня 2013 року по вул. Дерев'янко у м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода ( далі - ДТП) за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням ОСОБА_4, автомобіля Hyundai, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіля Mitsubishi Lancer, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 березня 2013 року ОСОБА_4 визнана винною в скоєнні адміністративного правопорушення,

передбаченого ст. 124 КУпАП. 15 квітня 2013 року до страховика надійшла заява про страхове відшкодування від ОСОБА_5 - власника пошкодженого автомобіля Mitsubishi Lancer, номерний знак НОМЕР_3, якому відповідно до ст.ст. 22,29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» iз змінами i доповненнями, внесеними Законом України від 22 вересня 2005 року N 2902-IV,

та на підставі складеного 31.01.2013 року ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» дослідження, протоколу огляду автомобіля i калькуляції відновлювального ремонту на суму 23 968 грн. 62 коп., позивачем було визначено страхове відшкодування в розмірі 23 458 грн. 62 коп. ( без врахування франшизи за договором).

Визначене страхове відшкодування виплачено ВАТ HACK «Оранта» ОСОБА_5 за

платіжним дорученням №35012 від 13.06.2014 року на підставі складеного страхового акту та заяви потерпілої особи.

Позивач зазначав, що у відповідності до особливих умов використання забезпеченого

транспортного засобу договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АВ/4099777 від 09.07.2012 року), укладеного з ОСОБА_4, до керування забезпеченого автомобіля ВАЗ 21144-120-20, номерний знак НОМЕР_4, не допущені особи з водійським стажем менше 3-х років.

Відповідно до пункту 38-1.1 статті 38-1 Закону України «Про обов'язкове страхування

цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції Закону України від 18.11.2012 року N 5459-VI) у paзi, якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи водієм, водійський стаж якого є меншим, ніж визначено умовами договору страхування, то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

У зв'язку з зазначеним позивач просив стягнути з ОСОБА_4 в порядку регресу 11 729,31 грн. та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнала за його безпідставністю.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 12 серпня 2015

року у задоволенні позову ВАТ НАСК «Оранта» в оcoбi Харківської обласної дирекції ВАТ НАСК «Оранта» відмовлено.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство ( раніше - Відкрите акціонерне товариство ) НАСК «Оранта» в оcoбi Харківської обласної дирекції ПАТ НАСК «Оранта», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність тих обставин, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати це рішення суду та ухвалити

нове рішення про задоволення позовних вимог.

Вказує, що районний суд не звернув уваги на доводи позову про те, що позовні

вимоги ґрунтуються на вимогах статті 38-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і перебіг строку позовної давності починає обчислюватися не з моменту виплати страхового відшкодування, а з моменту виникнення страхового випадку -ДТП, яке відбулося 16 січня 2013 року. У зв'язку з чим вважає, що суд помилково застосував до виниклих правовідносин редакцію Закону № 5090 -У1 від 05.07.2012 року, що набрав чинності з 04 лютого 2013 року, і не застосував вказаний Закон у редакції від 18.11.2012 року, яка діяла на час ДТП.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_6 просить відхилити апеляційну скаргу за необґрунтованістю її

доводів, посилаючись на те, що до виниклих правовідносин застосовується положення Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції Закону України від 05.07.2012 р, який набрав чинності з 04 лютого 2013 року відповідно до п. 1 розділу 11 «Прикінцеві та перехідні положення».

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову ВАТ ( нині -ПАТ) НАСК

«Оранта» в оcoбi Харківської обласної дирекції, суд першої інстанції виходив з того, що на час здійснення позивачем виплати страхового відшкодування ОСОБА_5 як потерпілій від ДТП особи, діяв Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції Закону України від 05.07.2012 р, який набрав чинності з 04 лютого 2013 року, відповідно до п. 38-1.1 статті 38-1 ОСОБА_4 не була суб'єктом дії цієї норми права.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на законі та матеріалах справи.

Як свідчать останні 16 січня 2013 року по вул. Дерев'янко у м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода ( далі - ДТП) за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням ОСОБА_4, автомобіля Hyundai, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіля Mitsubishi Lancer, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 березня 2013 року ОСОБА_4 визнана винною в скоєнні адміністративного правопорушення,

передбаченого ст. 124 КУпАП при вчиненні вказаної ДТП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України була застрахована ВАТ НАСК «Оранта» в особі Дергачівського відділення Харківської обласної дирекції ВАТ НАСК «Оранта» відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АВ/4099777, строк дії з 10.07.2012 року по 09.07.2013 року).

Забезпеченим транспортним засобом за цим договором є автомобіль ВАЗ 21144-120-20 державний реєстраційний номер НОМЕР_5, 2010 року випуску.

Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю i здоров'ю (на одного потерпі лого) встановлено в розмірі 100 000 грн., ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) встановлено в сумі 50 000 грн., франшиза складає 510 гривень.

15 квітня 2013 року до позивача як страховика надійшла заява від ОСОБА_5 - власника пошкодженого автомобіля Mitsubishi Lancer, номерний знак НОМЕР_3, про виплату йому страхового відшкодування.

13.06.2014 року ВАТ HACK «Оранта» на підставі заяви ОСОБА_5 та сформованого страхового акту виплатило останньому як потерпілій особі страхове відшкодування в розмірі 23458,62 грн.

Відповідно до п. 38-1.1 ст. 38-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції від 18.11.2012 року, яка діяла на час укладання договору страхування з ОСОБА_4 та вчинення нею дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи водієм, водійський стаж якого є меншим, ніж визначено умовами договору страхування, то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

05.07.2012 року був прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким були внесені зміни до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема до п. 38-1.1 ст. 38-1 щодо виключення з тексту статті умови щодо водійського стажу. Пункт 21 цього Закону набрав чинности 04.02.2013 року.

Як вбачається з матеріалів справи позивач здійснив страхову виплату потерпілій особі ОСОБА_5 13.06.2014 року, а отже право регресної вимоги до відповідача ОСОБА_4 у страхової компанії виникло після 13.06.2014 року.

На момент виплати страхового відшкодування діяв Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 05.07.2012 року, а отже згідно діючої редакції цього Закону відповідальність водія у вигляді компенсації страховику 50 % від виплаченого страхового відшкодування в разі, якщо водійський стаж є меншим, ніж визначено договором страхування, вже не була передбачена.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в пункті 2 Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), згідно з яким Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права.

Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом'якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.

Враховуючи, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» скасована умова щодо водійського стажу, застосуванню до виниклих правовідносин підлягала діюча редакція п. 38-1.1 ст. 38-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У зв'язку з зазначеним судом першої інстанції зроблений обґрунтований висновок про те, що у позивача ПАТ HACK «Оранта» відсутні правові підстави щодо регресної вимоги до відповідача ОСОБА_4 у вигляді 50 % від суми виплаченого страхового відшкодування.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вищевказаних вимогах закону, а рішення суду першої інстанції п ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 12 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: