Справа № 466/3618/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі:головуючого - судді Ковальчука О.І.

при секретарі Чепіль С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

ТзОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1, в якому просило суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість у сумі 28358,31 грн., а також судові витрати.

Заяву мотивує тим, що 21.06.2008 року між ТзОВ «ПростоФінанс», яке на підставі Договору відступлення, відступило право вимоги ТзОВ «Кредитні ініціативи» та відповідачем - ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 4, на підставі якого останній отримала кредит у сумі 10 000 грн. та сплатою 8 % річних за користування кредитом. Погашення заборгованості повинно було здійснюватись щомісячно в строки визначені договором, однак відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав та допустив заборгованість у розмірі 28358,31 грн., а тому просить позов задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з'явилась, однак направила на адресу суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримала, покликаючись на підстави та мотиви викладені в позовній заяві. Просила слухати справу у її відсутності та позов задовольнити.

Представник відповідача - ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечив, просив суд застосувати до позову термін позовної давності та відмовити у задоволені позову.

Заслухавши пояснення представника відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 21.06.2008 року між ТзОВ «ПростоФінанс», яке на підставі Договору відступлення від 18.05.2012 року, відступило право вимоги ТзОВ «Кредитні ініціативи» та відповідачем - ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 4. Прийняті на себе зобов'язання Банк виконав, надавши відповідачу ОСОБА_1 кредит в сумі 10 000 грн.

З умов кредитного договору вбачається, що відповідач ОСОБА_1 взяв на себе зобов'язання повернути Банку отримані кредитні кошти із сплатою 8 % відсотків річних. Погашення заборгованості повинно було здійснюватись в порядку та в строки, визначені умовами договору.

У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно пунктами 5.2 та 5.3. кредитного договору передбачені штрафні санкції за неналежне виконання умов договору.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач ОСОБА_1 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим допустив заборгованість, яка разом із нарахованими відсотками, комісією та штрафом становить 28358,31 грн.

Згідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Враховуючи те, що сторонами не домовлено про збільшення позовної давності, суд вважає за доцільне застосувати загальні положення цивільного законодавства щодо строків позовної давності до врегулювання відносин, пов'язаних із наданням кредиту.

Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна даність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до вирішення ним рішення. Враховуючи наведене, беручи до уваги таку заяву відповідача /а.с. 49-50/ та в силу дії ч. 4 ст. 267 ЦК України, якою передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки встановлено, що кредит надавався на строк з 21.06.2008р. по 10.06.2011р., тому позивач порушив вимоги щодо позовної давності для звернення до суду.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за спливом строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, 11, 212, 256, 257, 258, 259, 267, 349, 525, 526, 527, 530, 543, 578, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити за спливом строку позовної давності.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. І. Ковальчук