Справа № 185/302/15-ц
Провадження № 2/185/841/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.
з участю секретаря Клипач А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до державного підприємства «Шахта імені ОСОБА_5», ОСОБА_6 енергетики та вугільної промисловості України про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку, скасування наказу про звільнення, стягнення моральної шкоди,
14 січня 2015 року позивачі звернулись з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку, скасування наказу про звільнення, стягнення моральної шкоди.
В обґрунтування позову позивачі посилаються на те, що ДП «Шахта імені ОСОБА_5» були порушені їх трудові права при оформленні припинення трудових правовідносин згідно п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією підприємства, а саме при звільненні їм була нарахована, але не виплачена заробітна плата, спір щодо розміру якої відсутній.
Крім того позивачі вважають загальний наказ по підприємству № 95к від 30 листопада 2014 року про звільнення працівників за п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією підприємства необґрунтованим, оскільки фактично мала місце не ліквідація підприємства, а лише тимчасове переміщення майна та фінансово-бухгалтерської документації з обмеженим колом працівників, пов'язаних з цим. Враховуючи, що шахта вугледобуванням не займається, а мінімально обмежений персонал працівників забезпечує лише технологічну безпеку підприємства незалежно від політичної ситуації в регіоні, то фактично відсутні підстави для звільнення працівників, на яких покладено виконання технологічного забезпечення шахти на період ліквідаційного процесу, який заплановано на декілька років.
При звільненні позивачам не було надано пропозицій щодо переміщення на іншу територію або шахту, попередження про звільнення не пізніше ніж за 2 місяці здійснено не було.
Тому позивачі просять стягнути з відповідачів солідарно на користь кожного з них суму заборгованості по заробітній платі згідно наданих довідок, середній заробіток за час затримки розрахунку, 5000 грн у відшкодування моральної шкоди, скасувати наказ № 95к від 30 листопада 2014 року про звільнення позивачів як незаконний або змінити дату звільнення, відстрочивши її на два місяці, відраховуючи від 30 листопада 2014 року, визнавши зазначений період вимушеним прогулом та стягнути середню заробітну плату за цей період.
У судове засідання позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не з'явились згідно письмової заяви (а.с.6) просять розглянути справу в їхню відсутність, погоджуються на можливий заочний розгляд справи.
Представник відповідача ДП «Шахта імені ОСОБА_5» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся електронною поштою, причину неявки не повідомив.
Представник відповідача ОСОБА_6 енергетики та вугільної промисловості України у судове засідання не з'явився, надіслав заперечення на позовну заяву, згідно якого просить відмовити у задоволенні позову в частині позовних вимог, заявлених до ОСОБА_6 енергетики та вугільної промисловості України, посилаючись на те, що шахта імені ОСОБА_5 є державним комерційним підприємством, і несе відповідальність за наслідки своєї діяльності усім належним йому на праві господарського відання майном. ОСОБА_6 як центральний орган виконавчої влади, в сфері управління якого знаходиться державне підприємство, не перебуває з працівниками підприємства у трудових відносинах та не відповідає за його зобов'язаннями. При звільненні працівників у зв'язку з ліквідацією підприємства повинні бути дотримані норми ст.49-2 КЗпП України. Позивачами не надано доказів завдання їм діями ДП «Шахта імені ОСОБА_5» моральної шкоди.
Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 перебували у трудових правовідносинах з державного підприємства «Шахта імені ОСОБА_5».
На виконання Постанови Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014 року «Про деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» та Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», з метою поліпшення суспільно-політичної та соціально-економічної ситуації у Донецькій та Луганській областях, відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, що є додатком до Розпорядження КМУ від 30.10.2014 року № 1053-р, Міненерговугілля України 25.11.2014 року було видано Наказ № 841 «Про заходи стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», зокрема в якому було зазначено у п.1, що з 28 листопада 2014 року припинити виробничу та фінансово-господарську діяльність державних підприємств, установ, організацій та об'єднань, що належать до сфери управління Міненерговугілля України та господарських товариств, щодо яких Міненерговугілля України здійснює управління корпоративними правами держави, які знаходяться у зоні здійснення антитерористичної операції. В переліку до наказу № 841 «Про заходи стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» про припинення діяльності підприємств зазначено і Державне підприємство «Шахта імені ОСОБА_5».
На виконання наказу № 841 «Про заходи стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» головою ліквідаційної комісії ДП «Шахта імені ОСОБА_5» 30 листопада 2014 року був виданий наказ № 95к про звільнення працівників ДП «Шахта імені ОСОБА_5» по ст.40п.1 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією підприємства з виплатою одноразової допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку (а.с.7).
При звільненні працівників у зв'язку з ліквідацією підприємства повинні бути дотримані норми ст.49-2 КЗпП України, що регулює порядок вивільнення працівників, а саме: про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.
Одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.
Однак зазначені вимоги закону не були дотримані при звільненні позивачів.
При недодержанні строку попередження працівника про звільнення, якщо він не підлягає поновленню на роботі з інших підстав, суд змінює дату його звільнення, зарахувавши строк попередження, протягом якого він працював.
Тому слід змінити дату звільнення позивачів на 30 січня 2015 року, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30 листопада 2014 року по 30 січня 2015 року відповідно до ст.235 КЗпП України.
Середній заробіток за час вимушеного прогулу визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку , виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи.
Згідно абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100, середньомісячна заробітна плата визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно із п. 5 Порядку нарахування виплат у випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати.
Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів за цей період (п. 8 Порядку).
Згідно з довідкою (а.с.15) загальна сума заборгованості по заробітній платі ОСОБА_1 складає 42 668 грн 42 коп.
Середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 317,63 грн.
Кількість робочих днів за період з 30 листопада 2014 року по 30 січня 2015 року 43.
За період починаючи зі зміненої дати звільнення 30 січня 2015 року по день ухвалення судового рішення 05 лютого 2015 року підлягає стягненню на користь позивачів середній заробіток за час затримки розрахунку, як передбачено ст. 117 КЗпП України.
Кількість робочих днів у вказаному періоді 5.
Середній заробіток ОСОБА_1 за час затримки розрахунку: 317,63 х 5 = 1588,15 грн.
Середньоденна заробітна плата ОСОБА_2 183,25 грн.
Кількість робочих днів за період з 30 листопада 2014 року по 30 січня 2015 року 43.
Середній заробіток ОСОБА_2 за час вимушеного прогулу: 183,25 х 43 = 7879,75 грн.
За період починаючи зі зміненої дати звільнення 30 січня 2015 року по день ухвалення судового рішення 05 лютого 2015 року кількість робочих днів 5.
Середній заробіток ОСОБА_2 за час затримки розрахунку: 183,25 х 5 = 916,25 грн.
Середньоденна заробітна плата ОСОБА_3 305,56 грн.
Кількість робочих днів за період з 30 листопада 2014 року по 30 січня 2015 року 43.
За період починаючи зі зміненої дати звільнення 30 січня 2015 року по день ухвалення судового рішення 05 лютого 2015 року кількість робочих днів 5.
Середній заробіток ОСОБА_3 за час затримки розрахунку: 305,56 х 5 = 1527,80 грн.
Середньоденна заробітна плата ОСОБА_4 255,91 грн
Кількість робочих днів за період з 30 листопада 2014 року по 30 січня 2015 року 43.
За період починаючи зі зміненої дати звільнення 30 січня 2015 року по день ухвалення судового рішення 05 лютого 2015 року кількість робочих днів 5.
Середній заробіток ОСОБА_4 за час затримки розрахунку: 255,91 х 5 = 1279,55 грн.
За наявності порушення прав позивачів у сфері трудових відносин, а саме затримки виплати у повному обсязі належних при звільненні сум, суд вважає встановленим факт заподіяння позивачам моральної шкоди.
В частині відшкодування моральної шкоди позов підлягає частковому задоволенню в сумі 500 грн, зважаючи на те, що звільнення з роботи без попередження про це за два місяці та невиплата належних при звільненні сум вимагало від позивачів додаткових зусиль для організації свого життя.
Зазначені суми заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди підлягають стягненню з підприємства-роботодавця ДП «Шахта імені ОСОБА_5», оскільки солідарне стягнення цих сум з роботодавця та центрального органу виконавчої влади, у сфері управління якого знаходиться підприємство, не передбачене діючим трудовим законодавством.
Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає суму, що підлягає стягненню, без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.
Як встановлено п.2 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.
Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини вимог в сумі 1773,43 грн.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 212, 214 ЦПК України, суд.
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити частково.
Змінити дату звільнення ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з державного підприємства «Шахта імені ОСОБА_5» за п.1 ст.40 КЗпП України на 30 січня 2015 року.
В іншій частині позову відмовити.
Суми, що підлягають стягненню, визначені без утримання прибуткового податку та інших обов'язкових платежів.
Рішення в частині стягнення заборгованості по заробітній платі підлягає негайному виконанню, але не більше ніж за один місяць.

Стягнути з державного підприємства «Шахта імені ОСОБА_5» судовий збір на користь держави в сумі 1773 (тисячу сімсот сімдесят три) грн. 43 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в апеляційний суд Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

ОСОБА_7