У х в а л а

іменем україни

29 липня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.,

суддів: Касьяна О.П., Остапчука Д.О.,

Наумчука М.І., Писаної Т.О.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за скаргою державного підприємства «Придніпровська залізниця», заінтересована особа - Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів, на дії державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Біловола В.О., за касаційною скаргою державного підприємства «Придніпровська залізниця» на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року державне підприємство «Придніпровська залізниця» (далі - ДП «Придніпровська залізниця») звернулося до суду зі скаргою на дії державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (далі - Кіровський ВДВС Дніпропетровського МУЮ) Біловола В.О.

В обґрунтування скарги ДП «Придніпровська залізниця» зазначало, що 4 червня 2014 року старшим державним виконавцем Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Біловолом В.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження із примусового виконання виконавчого листа

№ 2/180/477/2014, виданого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області про стягнення з ДП «Придніпровська залізниця» на користь

ОСОБА_4 100 000 грн на відшкодування моральної шкоди та надано боржнику строк для добровільного виконання цієї постанови до 10 червня 2014 року.

ДП «Придніпровська залізниця» 10 червня 2014 року платіжним дорученням № 1683, № 1684 перерахувало на розрахунковий рахунок ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 83 243 грн 60 коп. та на користь держави обов'язкові платежі відповідно до ст. ст. 167, 168 ПК України в розмірі 16 756 грн 40 коп.

Посилаючись на викладене й на те, що старший державний виконавець Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Біловол В.О., не виконуючи жодних дій щодо примусового виконання рішення суду, оскільки рішення було виконано в добровільному порядку, у порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» виніс незаконну постанову про стягнення виконавчого збору, ДП «Придніпровська залізниця» просило визнати дії державного виконавця протиправними, скасувати постанову про стягнення виконавчого збору, визнати протиправною бездіяльність державного виконавця щодо не вчинення дій по закінченню виконавчого провадження з моменту самостійного, фактичного виконання судового рішення та зобов'язати останнього вчинити дії по закінченню виконавчого провадження.

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2014 року в задоволенні скарги ДП «Придніпровська залізниця» відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2015 року ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2014 року скасовано, провадження у справі закрито.

У касаційній скарзі ДП «Придніпровська залізниця» просить ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2015 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судом установлено, що на виконання рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 березня 2014 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області 21 травня 2014 року було видано виконавчий лист № 2/180/477/2014 про стягнення солідарно з ДП «Придніпровська залізниця», ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 грн.

Виконавчий лист було пред'явлено до виконання через Кіровський ВДВС Дніпропетровського МУЮ. 4 червня 2014 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 43538413 та надано боржнику строк до 10 червня 2014 року для добровільного виконання судового рішення.

10 червня 2014 року ДП «Придніпровська залізниця» на виконання виконавчого листа платіжним дорученням перерахувало на користь

ОСОБА_4 83 243 грн 60 коп. та на користь держави у вигляді обов'язкового платежу у відповідності до ст. 168 Податкового кодексу України (далі - ПК України) 16 756 грн 40 коп.

У зв'язку з невиконанням виконавчого листа в повному обсязі у добровільному порядку, 6 листопада 2014 року старший державний виконавець Кіровський ВДВС Дніпропетровського МУЮ Біловол В.О. виніс постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 10 000 грн.

14 листопада 2014 року державний виконавець виніс постанову про виправлення описки та розмір виконавчого збору складає 1 675 грн. 64 коп.

Боржником 6 листопада 2014 року було перераховано на рахунок відділу суму залишку боргу на користь ОСОБА_4 у розмірі 16 756 грн

40 коп.

Перераховані кошти були розподілені пропорційно - на виконавчий збір та суму заборгованості. Залишок заборгованості був списаний з арештованого рахунку боржника. 10 грудня провадження закінчено у зв'язку з фактичним виконанням.

Закриваючи провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд апеляційної інстанції виходив із того, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Як убачається із матеріалів справи, ДП «Придніпровська залізниця» звернулося до суду зі скаргою, в якій оскаржує дії державного виконавця щодо винесення постанови від 6 листопада 2014 року про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 1 675 грн 64 коп. та пов'язані із цією постановою виконавчі дії.

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1449/ed_2015_07_15/pravo1/T052747.html?pravo=1> (далі - КАС України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2015_07_15/pravo1/T052747.html?pravo=1>) компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із

суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, а також спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

У п. 7 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз'яснено, що за змістом п. 7 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами. У зв'язку із цим справи щодо державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

Згідно зі ст. ст. 3, 17, 181 КАС України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1629/ed_2015_07_15/pravo1/T052747.html?pravo=1> учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Встановивши, що оскаржувались дії державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі.

Згідно зі ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків апеляційного суду не спростовують.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала апеляційної інстанції відповідає вимогам чинного законодавства щодо законності й обґрунтованості та підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 337, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати

у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу державного підприємства «Придніпровська залізниця» відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Мартинюк

Судді: О.П. Касьян

М.І. Наумчук

Д.О. Остапчук

Т.О. Писана