Справа № 142/21/15-ц Провадження № 22-ц/772/1803/2015Головуючий в суді першої інстанції Щерба Н. Л.
Категорія 23Доповідач Жданкін В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Жданкіна В.В.

Суддів: Ковальчука О.В., Міхасішина І. В.

при секретарі: Куленко О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивачів - ОСОБА_2 на рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 27 квітня 2015 року та додаткове рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 18 червня 2015 року за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 до СВКП «Колос», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Відділ Держземагенства у Піщанському районі Вінницької області про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними , -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 р. позивачі звернулися до суду з позовною заявою до СВКП «Колос», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Відділ Держземагенства у Піщанському районі Вінницької області. У позовах просили визнати договори оренди земельних ділянок недійсними, зобов'язати відповідача повернути земельні ділянки позивачам та стягнути на їх користь сплачений ними судовий збір.

Рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 27.04.2015 року у задоволенні позову відмовлено. Додатковим рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 18.06.2015 року відмовлено в поверненні земельних ділянок.

Не погоджуючись з зазначеними рішеннями суду першої інстанції, представник позивачів ОСОБА_2 оскаржив їх в апеляційній інстанції. В апеляційній скарзі просить оскаржувані рішення скасувати, ухвалити нове, яким позов задоволити повністю.

Судова колегія приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі може бути визнаний недійсним в судовому порядку з підстав зазначених у ст. 15 Закону України «Про оренду землі»та відповідних статтях ЦК України.

За змістом ст.230 ЦК України правочин може бути визнаний вчиненим під впливом обману у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману щодо фактів, які впливають на укладення правочину. Відмінною ознакою обману є умисел: особа знає про наявність чи відсутність певних істотних обставин (ч.і ст.229 ЦК України) і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила би у правовідносини, невигідні для неї. Обман також має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Саме позивач як сторона, що діяла під впливом обману, має довести наявність умислу зі сторони відповідача, істотність значення обставин, щодо яких її введено в оману і сам факт обману. Якщо все інше крім умислу доведено, вважається, що сталася помилка.

У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач знав про наявність чи відсутність певних істотних обставин, які стосувалися договорів оренди від 02 квітня, 05 квітня, 09 квітня, 19 квітня 2012 року і був впевнений, що позивачі, знаючи про ці обставини, не підписали би додаткові угоди. Відсутні також належним чином підтверджені дані про те, що відповідач заперечував наявність певних обставин, які б могли перешкодити підписанню договорів, або ж замовчували їх існування. Посилання позивачів на те, що дані договори були укладені шляхом введення їх в оману відповідачем, суперечать їхній позиції про те, що вони вказані договори не підписували.

Незгода ж позивачів з певними положеннями укладених договорів, які, на їхню думку, суттєво порушили їхні права, може бути, у разі доведеності цієї обставини, підставою для вимоги про зміну чи розірвання укладених договорів відповідно до ст. 651 ЦК України, ст.30, ст.32 ЗУ «Про оренду землі».

Позивачі не надали суду доказів у підтвердження відсутності у них волевиявлення на укладення спірних договорів. Крім того, відповідно до ст. 60 ЦПК України, саме позивачі повині були довести суду та надати докази того, що спірні договори вони не підписували, так як на сторону покладено обов'язок довести суду ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїжі вимог та заперечень, проте позивачами в судовому засіданні дані обставини доведені не були та доказами не підтверджені.

На момент укладення сторонами договорів оренди земельної ділянки від 12 лютого 2008 року, діяв Закону України «Про оренду землі» в редакції від 01 січня 2008 року.

Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла на час укладення договорів відт12 лютого 2008 року, істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із

зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки: визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Невід'ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежену (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Законом.

На час укладення між позивачами та відповідачами договорів оренди змельної ділянки 02 квітня, 05 квітня, 09 квітня, 19 квітня 2012 року діяв Закон України «Про оренду землі» в редакції від 07 серпня 2011 року, відповідно до ст. 15 якого істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки,яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта

оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6,11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду землі» в редакції від 07 серпня 2011 року передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі. В статті 19 Закону України «Про оренду землі» в редакції від 07 серпня 2011 року зазначено, що строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. При передачі в оренду сільськогосподарських угідь для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строк дії договору оренди земельних ділянок визначається з урахуванням періоду ротації основної сівозміни згідно з проектами землеустрою. В Законі України «Про оренду землі» в редакції від 07 серпня 2011 року, в як і в законі в редакції від 01 січня 2008 року, в статтях 17, 18 передбачено, що передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі, а договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

У п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" роз'яснено, що згідно із статтями 210 та 640 ЦК України не є вчиненим правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації.

Порядок державної реєстрації договорів оренди землі від 02 квітня, 05 квітня, 09 квітня, 19 квітня 2012 року на час виникнення спірних правовідносин регулювався постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року № 1021 "Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі".

З документів, які містяться в реєстраційних справах реєстрації договорів оренди земельних ділянок , які належать позивачам на території Болганської сільської ради Піщанського району Вінницької області з орендарем «Сільськогосподарський виробничий кооператив «Колос» та відомостей, що зазначені в поземельних книгах, які були надані Відділом Держкомзему у Піщанському районі Вінницької області для огляду в судовому засіданні, підтверджено факт реєстрації спірних договорів оренди від 02 квітня, 05 квітня, 09 квітня, 19 квітня 2012 року.

Що стосується договорів оренди від 12 лютого 2008 року, то Закон України «Про оренду землі» в редакції, яка діяла на час його укладення, не передбачала серед істотних умов зазначення кадастрового номеру земельної ділянки як складової об'єкту оренди. В той же час в договорі зазначені серія та номер державного акта на землю власника земельної ділянки, що дозволяє в повній мірі ідентифікувати особу Орендодавця та реквізити земельної ділянки, місце розташування. Крім того, момент підписання договору Позивачі не заперечували проти такої ідентифікації, що означає їхню згоду на таке викладення Предмету договору - об'єкту оренди.

Крім того позивачами вказується, що строк дії договорів зазначено без врахування періоду ротації основної сівозміни згідно з проектами землеустрою. Так, у Законі України «Про оренду землі» в редакціях від 01 січня 2008 року та від 07 серпня 2011 року, зазначено, що при передачі в оренду сільськогосподарських угідь для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строк дії договору оренди земельних ділянок визначається з урахуванням періоду ротації основної сівозміни згідно з проектами землеустрою, проте закон не містить вимоги, що дане формулювання має міститися в договорі оренди земельної ділянки.

Посилання позивачів та їхніх представників на відсутність в договорах даних щодо агрохімічної характеристики грунтів і стану їх забруднення токсичними речовинами та радіонуклідами, не проведення паспортизації земель та відсутність агрохімічних паспортів, як невідємної частини договорів оренди, як підставу визнання спірних договорів недійсними, суд вважає безпідставними,оскільки дані обставини не є підставою для визнання вказаних договорів недійсними відповідно до частини другої статті 15 цього Закону. Дана позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 14.05.2014 року в справі № 6-48цс14.

Межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) визначені в державних актах на право власності на земельну ділянку, копії яких, було додано до договорів оренди. Тобто відсутні порушення прав орендодавця.

Щодо застосування закону про строки позовної давності в першу чергу слід встановити чи є в наявності факт порушення, невизнання або оспорювання прав особи. Якщо такий факт встановлено, то відповідно починається перебіг строку на звернення за захистом порушеного права.

Якщо факту порушень прав особи не встановлено, відсутній і початок перебігу строку на звернення за захистом не порушеного права.

Оскільки судом встановлено факт відсутності порушення прав позивачів укладеними договорами оренди, суд залишає без розгляду заяву відповідача про застосування строків позовної давності.

Враховуючи вищевикладене суд підставно відмовив у задоволенні вимог про визнання оспорюваних договорів, укладених недійсними та про повернення земельних ділянок, через недоведеність обставин, на які посилалися позивачі в обґрунтування заявлених вимог.

З огляду на викладене судові рішення є законними та обґрунтованими, постановленими з додержанням норм матеріального та процесуального права і доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів ,-

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника позивачів ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 27 квітня 2015 року та додаткове рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 18 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі 20 днів з дня її проголошення до Верховного Суду України.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно: