АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2086/15 Головуючий 1-інст. - Шевченко Г.С.
Справа - № 645/6361/14-ц Доповідач - Зазулинська Т.П.
Категорія - стягнення
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.

суддів колегії - КРУГОВОЇ С.С.

- МІНЕНКОВОЇ Н.О.

за участю секретаря - Пруднікової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в мсті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 01 грудня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5, про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року позивач звернувся до Фрунзенського районного суду міста Харкова з позовом, в якому просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість у розмірі 1469261,04 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 198961,72 грн., заборгованості по відсотках - 117026,69 грн. та пені у розмірі 1153272,63 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 3654,00 грн.

03 листопада 2014 року відповідач ОСОБА_4 через свого представника подав заяву, де просив відмовити у задоволенні позовних вимог у зв'язку із пропуском строку позовної давності.

У заяві вказував, що 12.06.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №490076686 про надання позичальнику кредиту у розмірі 29696,60 дол. США., проте 12.03.2010 року ОСОБА_5 порушила умови укладеного кредитного договору щодо сплати кредиту та процентів., отже з вказаного часу у ЗАТ «Альфа-Банк» виникло право вимоги про повернення грошової суми шляхом звернення до суду за захистом свого порушеного права до основного боржника.

За захистом порушеного права ЗАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду у серпні 2014 року, таким чином, позивачем було пропущено загальний строк позовної давності за основним зобов'язанням та спеціальний строк позовної давності за зобов'язанням по договору поруки.

Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 01 грудня 2014 року у позові відмовлено з пропуском строку позовної давності.

В апеляційній скарзі ПАТ «Альфа-Банк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що рішення районного суду є необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Стверджує, що суд помилково узяв за початок перебігу строку позовної давності дату одного з невиконаних платежів за кредитним договором, а саме 12.04.2010 року, оскільки не врахував, що предметом позову є стягнення усієї заборгованості за кредитним договором, а не за конкретними платежами, адже після 12.04.2010 року відповідач також не сплатив платіж від 12.05.2010 року та 12.06.2010 року і до 12.06.2015 року.

Крім того, суд не звернув увагу на те, що за умовами кредитного договору датою остаточного повернення кредиту є 12.06.2015 року, тобто тоді мав відбутися кінцевий платіж.

Також зазначає, що п.11.3 розділу №2 кредитного договору сторони домовились, що позовна давність за спорами, які виникають із договору, включаючи але не обмежуючись, відшкодуванням збитків, сплати неустойки (штрафів, пені) тощо, становить 50 років.

За договором поруки ОСОБА_4 взяв на себе зобов'язання відповідати як солідарний боржник по зобов'язанням, що виникають з основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому, але в будь-якому випадку не пізніше 12.06.2015 року (п.2.1 договору поруки), таким чином на поручителя ОСОБА_4 поширюються умови кредитного договору, у тому числі і щодо збільшення строку позовної давності.

Заслухавши доповідь судді,пояснення представників осіб, які беруть участо у справі, перевіривши доводи скарги і матеріали справи, судова колегія доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, тобто чергове погашення відсотків та повернення частки кредиту мало б відбутися 12.04.2010 року, але не було виконано боржником. Враховуючи вимоги ст.ст. 257, 261 ЦК України перебіг позовної давності почався для позивача з 13.04.2010 року. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 1 469 261,04 грн., які були заявлені ним 02.08.2014 року, заявлені банком після спливу трирічного строку позовної давності.

З вказаними висновками суду погодитись неможна, оскільки суд дійшов їх при неповному з»ясуванні обставин, що мають значення для справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права, що у відповідності до п.п.1,4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставолю для скасування рішення.

По справі встановлено, що 12.06.2008 року Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство « Альфа-Банк» ( далі Банк) укладені з ОСОБА_5 кредитний договір № 490076686, а з ОСОБА_4 - договір поруки № 490076686 -П.

За умовами кредитного договору Банк надав ОСОБА_5 кредит в розмірі 29696,60 дол. США на строк до 12.06.2015 року під 17,25% річних на придбання автомобіля, з поверненням кредиту та сплатою процентів за його користування щомісячно рівними частинами відповідно до графіку платежів , розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості усіх сукупних послуг, який є додатком № 1 до договору та його невід»ємною частиною.

-у разі погашення кредиту у валюті кредиту - 12 числа кожного місяця рівними частинами в сумі 611,00 дол.США, а у валюті, відмінній від валюти кредиту не пізніше 11 числа кожного місяця у сумі 2791,48 грн.( п.п.2.1-2.4, 2.8 розділу 1)

Пунктом 11.3 розділу 2 кредитного договору сторони у відповідності до ст.259 ЦК України домовились про те, що позовна давність за спорами, що випливають із договору, включаючи, але не обмежуючись, відшкодуванням збитків, сплати неустойок (штрафів,пені) тощо, становить 50 років. Сторони встановили, що вказане застереження до договору є договором про збільшення позовної давності.

Кожен аркуш кредитного договору і графіку платежів , розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх сукупних послуг підписані сторонами договору.

За умовами договору поруки ОСОБА_4 поручився , як солідарний боржник,за виконання ОСОБА_5 обов»язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому, у тому числі обов»язку повертати кредит та сплачувати проценти у вищезазначеному порядку та строки, у строк не пізніше 10 днів з дня пред»явлення відповідної вимог достроково повернути Банку кредит , сплатити проценти за користування ним і виконати інші облов»язки, що виникають з основного договору та обов»язку сплатити Банку неустойку (пеню, штрафи) та понад суму неустойки (пені, штрафів) відшкодувати збитки, заподіяні Банку невиконанням або неналежним виконанням своїх зобів»язань за основним договором.

В статті 1 договору поруки «Тлумачення термінів» сторони визначили, що «Основний договір» - кредитний договір № 490076686 від 12.06. 2008 року укладений між Банком і ОСОБА_5, включаючи всі додаткові угоди до нього, що укладені на дату набуття чинності цим договором або будуть укладені в майбутньому.

Згідно п.5.3 статті 5 договору поруки цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печаткою банку і діє до повного виконання зобов»язань боржника за основним договором.

За вих..№ 62859-102 від 15. 07.2014 року Банк надіслав позичальнику і поручителю вимогу про дострокове: у строк до 30 днів з дня отримання вимоги, повернення кредиту, загальна заборгованість за яким станом на 14.07.2014 року становить 304 811, 49 дол. США, у тому числі - 277 795,27 - штрафні нарахування. (а.с.31), а 07.08.2014 року - звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч.І ст. 554 ЦК України)

Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання..

Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (ч. ч. 1,2 ст. 553 ЦК У країни).

Відповідно до ч.ч.1,4 ст. 559 України порука припиняється, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред"явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов»язання не встановлений або встановлений моментом пред»явлення вимоги, порука припиняється якщо кредитор не пред»явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення поруки.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості убачається, що з 12.04.2010 року ОСОБА_5 не виконує зобов»язань з щомісячного погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом , внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 198961,72 грн., по відсотках - 117026,69 грн. та нарахована пеня у розмірі 1153272,63 грн.

Проте, кінцевий строк повернення кредиту визначений у кредитному договорі 12.06.2015 року і був змінений банком тільки пред»явленою вимогою щодо дострокового його повернення. Крім того, як вже зазначено сторони кредитного договору збільшили строк позовної давності за вимогами, які можуть виникнути з цього договору, до 50 років.

За таких обставин, суд не мав законних підстав для відмови у задоволенні позову у повному обсязі, за пропуском строку позовної давності.

Разрм з тим, всупереч вимогам ст.ст.212-214 ЦПК України суд не звернув уваги на наступне.

Пунктом. 6.2 розділу 2 кредитного договору визначено право Банку на зміну розміру процентів за користування кредитом та умови, за яких таке його право може настати. Також встановлено, що про зміну розміру процентної ставки по кредиту та внесення у зв»яку з цим змін в додаток № 1 до договору Банк повідомляє позичальника за 7 днів до моменту настання таких змін шляхом направлення рекомендованого листа. У разі згоди позичальника на такі зміни, додаток №1 викладається у новій редакції. Оновлений додаток № 1 та розрахунок сукупності вартості кредиту скасовує попередній, стає невід»ємною частиною кредитного договору і позичальник отримує його самостійно. Банк не має право змінювати процентну ставку за кредитом у зв»язку зі зміною кредитної політики банку.

Згідно п.5. 4 договору поруки у разі збільшення обсягу відповідальності боржника за основним договором передбачена цим договором порука діє тільки у випадку, якщо поручитель надасть свою згоду на таке збільшення.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом убачається, що з 01 вересня 2009 року процентна ставка за користування кредитом була змінена з 17,25 до 17,70 %, тобто у бік збільшення.

Матеріали справи не містять доказів повідомлення позичальника про збільшення процентної ставки за користування кредитом , про підстави такого збільшення та про укладення сторонами додатку № 1 до договору у новій редакції. Відсутні у справі і докази надання поручителем згоди на збільшення обсягу відповідальності боржника за основним договором, що є обов"язковим.

Збільшення обсягу відповідальності боржника без згоди на це поручителя у відповідності до ч.1 ст.559 ЦК України є підставою для припинення поруки. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зогбов"язання виникає в разі: підвищення розміру процентів та ін. ( правова позиція ВСУ в постанові від 20.02.2013 року в справі № 6-172 цс12) Про збільшення обсягу відповідальності боржника без згоди на це поручителя, як на підставу для припинення договору поруки, вказано також у правовій позиції ВСУ по справі № 6-101 цс14, постанова від 22.10.2014 року), які згідно зі ст .360-7 ЦПК України є обов"язковими для судів.

З наведених підстав судова колегія вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ «Альфа - Банк» до ОСОБА_4 відмовити з інших підстав, а саме з підстав втрати права вимоги до поручителя про стягнення заборгованості за кредитом у зв»язку з припиненням договору поруки.

Посилання представника позивача на незначний об"єм збільшенння обсягу відповідальності боржника не впливає на вказаний висновок судової колегії , оскільки закон не пов"язує підстави припинення договору поруки через збільшення без його згоди обсягу відповідальності боржника з розміром її збільшення

Керуючись ст.ст.303,304, п.2 ч.1 ст.307, ст.ст.309,313,314,316,317,319,324 ЦПК України судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити частково.

Рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 01 грудня 2014 року скасувати. У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договоромвідмовити з інших підстав, понесені судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на рішення апеляційного суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя - підпис

Судді колегії -підписи

Копія вірна. Суддя -