УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Калини О.Б.,

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, про примусове виселення із кімнати квартири, -

у с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, про примусове виселення із кімнати квартири.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі на час розгляду справи за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_4 про визнання договору дарування 48/100 частин квартири недійсним. В обґрунтування заявленого клопотання представник посилається на положення ст.ст. 201, 203 ЦПК України та зазначає, що розгляд справи є неможливим, оскільки ОСОБА_2 оскаржується договір дарування за яким позивачка набула права власності на кімнату в квартирі і який є підставою позову для виселення відповідачів.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання.

Представник позивача в судовому засіданні заперечує проти задоволення клопотання посилаючись на те, що позивачка належним чином набула права власності за договором дарування, а дарувальник ОСОБА_7 в свою чергу набав право власності на підставі рішення суду. Нотаріус посвідчуючи договір дарування діяв відповідно до вимог чинного законодавства України. Представник вважає, що відповідне клопотання є не вмотивованим та не ґрунтується на нормах закону і позови не є пов'язаними, оскільки вимоги ОСОБА_2 ґрунтуються на положеннях ст. 405 ЦК України та на тому, що нібито неповнолітній ОСОБА_6 мав родинні стосунки з ОСОБА_7

Відповідачка ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась, до суду повернувся конверт з відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання».

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши клопотання представника відповідача, думку відповідача та представника позивача, вивчивши матеріали заявленого клопотання та справи, приходить до висновку про те, що клопотання про зупинення провадження у справі підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 203 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Із роз'яснень п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.09. року №2 вбачається, що суд зупиняє провадження у справі з підстав, передбачених відповідно ст.ст. 201, 202 ЦПК України, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, врахувати, що зазначена у п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України підстава - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог чи вимог, від яких залежить можливість її розгляду.

Як вбачається з наданої представником відповідача копії ухвали суду від 30.10.2015 року, в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_4 про визнання договору дарування 48/100 частин квартири недійсним.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, про примусове виселення із кімнати квартири вбачається, що вимоги позивача обґрунтовано наявністю укладеного між позивачем та ОСОБА_7 договору дарування 48/100 частки квартири. Однак питання дійсності цього договору вирішується в межах іншої цивільної справи, що перебуває в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва.

Таким чином, в контексті положень п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у цій справі в зв'язку з неможливістю її розгляду до вирішення іншої цивільної справи, оскільки в даному випадку підстава позову про виселення відповідачів залежить від результатів вирішення спору про визнання відповідно договору дарування недійсним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 201, 203, 293, 294 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Клопотання представника відповідача - задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, про примусове виселення із кімнати квартири - зупинити до набрання законної сили судовим рішенням у справі №755/18977/15-ц за позовом ОСОБА_2, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, до ОСОБА_7, ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коновалова Олена Олександрівна, Сліжба у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, про визнання договору дарування 48/100 частки квартири недійсним, яка знаходиться в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення цієї ухвали можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів від дня отримання копії ухвали.

Суддя -