БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/4764/15-ц
провадження № 2/361/2291/15
РІШЕННЯ

Іменем України

/заочне/

09 листопада 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Селезньової Т.В.,

при секретарі - Коваль А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» про визнання майнових прав на об'єкт інвестування, визнання майнового права на отримання в натурі об'єкту інвестування, -

встановив:

Позивачка просить суд визнати за нею майнове право на частку в об'єкті незавершеного будівництва у розмірі проінвестованої нею однокімнатної квартири № 197 на 2 поверсі у третій секції, загальною площею 75,4 кв.м, у будинку, що будується, за адресою: АДРЕСА_1, та на отримання в натурі об'єкта інвестування - проінвестованої квартири, мотивуючи тим, що в порушення умов укладеного сторонами договору № 197 від 20.01.2012 р. про участь у спільному будівництві житлового будинку відповідач ТОВ «Т-Фактор» будинок не добудував, затримує виконання своїх договірних зобов'язань, та квартиру у його власність не передав.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, завчасно, рекомендовані листи направлялись за адресою місцезнаходження товариства, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав, заяв про відкладення або розгляду справи без його участі не подав. Суд ухвалив справу розглянути заочно у відповідності до ст.224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши подані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

З свідоцтва про шлюб встановлено, що 10.02.2012 р. у ВРАЦС Шевченківського РУЮ у м.Києві позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 та змінила прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», актовий запис № 72. Таким чином, особа позивача є встановленою, вона є належним позивачем у даній справі.

04 серпня 2006 року між Орендним підприємством «Броварипромжитлобуд» та позивачкою укладено договір № 4 про пайову участь у будівництві житлового будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до п.1.1 пайовик (замовник квартири) приймає пайову участь у будівництві житлового будинку по АДРЕСА_1 з метою отримання у власність квартири, а «Підприємство» виконує комплекс робіт по будівництву цього будинку згідно з проектно - кошторисною документацією, з подальшою передачею пайовику квартири, зазначеної в п.3.1.4 договору, шляхом підписання двостороннього акту приймання - передавання за умови виконання пайовиками умов даного договору.

Відповідно до п.2.1 договору ціна одного квадратного метра загальної площі квартири, складає на дату укладення цього договору 4900 грн. за 1 кв.м з урахуванням суми ПДВ. В ціну 1 кв.м загальної площі не входять види робіт, вказані в п.5.2 договору.

У разі перерахування пайовиком всієї суми вартості квартири протягом двох банківських днів з дня підписання договору, ціна за 1 кв.м житла залишається незмінною до кінця дії договору (п.2.2).

Пунктом 2.5 передбачено, що поточна вартість квартири на дату підписання цього договору з урахуванням суми ПДВ становить 213150 грн.

Відповідно до п.п.4.1.1 п.4.1 договору пайовик зобов'язався поетапно оплачувати виконання робіт по будівництву квартири в такі строки:

-протягом двох днів з моменту укладання договору 176500 грн.,

-до 15.12.2008 р. - 36650 грн.,

-щомісячно до 20 числа рівними внесками по 1309 грн.

Платежі, які надходять після першого внеску здійснюються з урахуванням вимог п.2.3, 2.6 договору. Остаточний розрахунок необхідно здійснити не пізніше ніж за один місяць до введення будинку в експлуатацію.

Відповідно до п.3.13 підприємство зобов'язалось передати пайовику у власність після закінчення будівництва будинку одну однокімнатну квартиру № 110 на 3 поверсі, загальною площею 43,5 кв.м. Загальна площа квартири підлягає уточненню на підставі замірів БТІ.

Строк введення об'єкту будівництва в експлуатацію, у відповідності до п.3.1.3 договору, за плановано на І півріччя 2009 року.

З квитанції від 04.08.2006 р. вбачається, що позивач, у відповідності до п.п.4.1.1 п.4.1 договору сплатила ОП «Броварипромжитлобуд» внесок у розмірі 176570 грн. в рахунок інвестування житла за договором № 4 від 04.08.2006 р.

З квитанцій від 04.09.2006 р., 18.10.2006 р, 27.10.2006 р., 14.11.2006 р. вбачається, що позивачка сплатила 1309 грн., 2618 грн., 6830 грн., 528 грн. відповідно, у відповідності до умов договору, в рахунок поетапної оплати виконання робіт по будівництву квартири.

З додатку від 01.11.2006 р. до договору від 04.08.2006 р. № 4 вбачається, що позивачка станом на 01.11.2006 р. здійснила внесок у розмірі 213150 грн., та на зазначену суму нараховано інфляційні витрати у розмірі 705 грн., з яких сплачено лише 177 грн.

Листом від 17.10.2006 р. № 1021 ОП «Броварипромжитлобуд» повідомило позивачку про необхідність укладення додаткової угоди у зв'язку із збільшенням ціни неоплаченої частини площі квартири станом на 27.10.2006 р.

31 серпня 2007 року між Орендним підприємством «Броварипромжитлобуд», Товариством з обмеженою відповідальністю «Північзахідтрансбуд» та позивачкою укладено додаткову угоду до договору від 04.08.2006 р. № 4, у відповідності до якої замінено сторону договору з ОП «Броварипромжитлобуд» на ТОВ «Північзахідтрансбуд» та доповнено договір п.5.8 такого змісту: «У відповідності до Положення про порядок реєстрації об'єктів інвестування, затвердженого рішенням Броварської міської ради від 15.03.2007 р. № 247-18-05, для забезпечення єдиного обліку інформації та запобігання випадків шахрайства у будівельній галузі міста, даний договір підлягає обов'язковій реєстрації Комунальним підприємством «Бровариінвестбуд». Реєстрація здійснюється пайовиком самостійно і за власний рахунок.». Інші умови договору залишено без змін.

Таким чином, у зв'язку із укладенням зазначеної додаткової угоди відбулась заміна сторони у зобов'язанні за договором договір № 4 від 04.08.2006 р. про пайову участь позивачки у будівництві житлового будинку АДРЕСА_1.

Як вбачається з акту про надання послуг від 07.09.2007 р. позивачка отримала від КП «Бровариінвестбуд» послуги у вигляді реєстрації інвестиційного договору вартістю 102 грн. з урахуванням суми ПДВ 17 грн.

20 березня 2008 року між ТОВ «Північзахідтрансбуд» та позивачкою укладено додаткову угоду № 2 про внесення змін до договору № 4 від 04.08.2006 р., зокрема до пп.2.1, 2.5, 3.1.3, 3.1.4, 4.1.1. Так, у п.2.1 збільшено ціну одного квадратного метру загальної площі квартири складає до 4916, 20 грн. за 43,5 кв.м та визначено вартість квадратного метру на рівні 8900 грн. за 30,55 кв.м з урахуванням суми ПДВ; у пункті 2.5 збільшено вартість квартири до 485750 грн. з урахуванням суми ПДВ, у пункті 3.1.3 подовжено строк введення об'єкта в експлуатацію до ІІ півріччя 2009 р. Пункт 3.1.4 викладено у іншій редакції: « - передає пайовику у власність по закінченню будівництва будинку 1 (одну) двокімнатну квартиру № 197 на 2 поверсі, загальною площею 74,05 кв.м. Загальна площа квартири підлягає уточненню на підставі обмірів БТІ». Пункт 4.1.1 щодо строків оплати замовником робіт по будівництву квартири, викладено у такій редакції: «Поетапно оплачує виконання робіт по будівництву квартири в такі строки: до 14.11.2006 р. - 213855 грн., до 25.03.2008 р. - 271895 грн.».

Таким чином, у зв'язку із укладенням даної додаткової угоди внесено зміни у всі істотні умови договору № 4 від 04.08.2006 р.

З квитанції від 26.03.2008 р. вбачається, що позивач сплатила ТОВ «Північзахідтрансбуд» внесок у сумі 271895 грн. в рахунок інвестування житла за договором № 4 від 04.08.2006 р. Тобто, з урахуванням вже здійснених внесків позивач всього сплатила 485045 грн.

26 листопада 2009 року між ТОВ «Північзахідтрансбуд» та позивачкою укладено додаткову угоду про внесення про внесення змін до договору № 4 від 04.08.2006 р. про пайову участь у будівництві житлового будинку АДРЕСА_1.

Зокрема, п. 1 договору викладено у такій редакції: «Ми, ТОВ «Північзахідтрансбуд та позивач зобов'язуємось у майбутньому, в першому півріччі 2011 року, укласти договір купівлі - продажу квартири (основний договір) на умовах визначених цим договором.».

Додатковою угодою № 2 від 10.03.2011 р., укладеною між тими є самими сторонами, внесено зміни до п.3.1.3, зокрема, перенесено запланований строк введення об'єкта в експлуатацію на друге півріччя 2011 року.

28 вересня 2011р. між позивачем та ТОВ «Т-Фактор» укладено договір № 4-бф про участь у спільному будівництві житлового будинку в АДРЕСА_1.

Відповідно до пп. 1.2, 2.1, 2.2 договору ТОВ «Т-Фактор» як правонаступник ТОВ «Північзахідтрансбуд» зобов'язалось добудувати та здати в експлуатацію житловий будинок, після чого передати інвестору об'єкт нерухомості - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 75,4 кв.м. на 2 поверсі, 3 секції у власність ОСОБА_1 в першому кварталі 2012 року.

Відповідно до п.п. 2.3., 2.4. договору внеском ТОВ «Т-Фактор» у спільне будівництво житлового будинку є добудова житлового будинку; внеском позивача у спільне будівництво житлового будинку є належна йому частина незавершеного будівництва житлового будинку станом на момент підписання Договору.

Згідно з п.п. 2.5, 2.5.1 договору загальна вартість об'єкту нерухомості станом на момент підписання договору становить 496550,00 грн.; вартість внеску позивачки станом на момент підписання договору становить 485750,00 грн.

Відповідно до п.2.6 ОСОБА_1 зобов'язалась внести 10800 грн. у строк до 01.11.2011 р.

Після здійснення остаточних розрахунків ТОВ «Т-Фактор» зобов'язалося передати позивачу об'єкт нерухомості і всі необхідні документи для оформлення ним права власності на квартиру (п. 3.1.6 договору).

Відповідно до пп. 5.1, 5.2 договору про участь у будівництві цей договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до моменту передачі ТОВ «Т-Фактор» об'єкта нерухомості у власність ОСОБА_1

З квитанції від 20.10.2011 р. вбачається, що позивачка, у відповідності до вимог п.2.6 договору від 28.09.2011 р.№ 4-бф, сплатила ТОВ «Т-Фактор» 10800 грн.

Крім того, 20.01.2012 р. між позивачем та ТОВ «Т-Фактор» укладено договір № 197 про участь у спільному будівництві житлового будинку в АДРЕСА_1.

Відповідно до пп. 1.2, 2.1, 2.2 договору ТОВ «Т-Фактор» як правонаступник ТОВ «Північзахідтрансбуд» зобов'язалось добудувати та здати в експлуатацію житловий будинок, після чого передати інвестору об'єкт нерухомості -квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 75,4 кв.м. на 2 поверсі, 3 секції у власність ОСОБА_1 в четвертому кварталі 2012 року.

Відповідно до п.п. 2.3., 2.4. договору внеском ТОВ «Т-Фактор» у спільне будівництво житлового будинку є добудова житлового будинку; внеском позивача у спільне будівництво житлового будинку є належна йому частина незавершеного будівництва житлового будинку станом на момент підписання Договору.

Згідно з п.п. 2.5, 2.5.1 договору загальна вартість об'єкту нерухомості станом на момент підписання договору становить 496550,00 грн.; вартість внеску позивачки станом на момент підписання договору становить 496550,00 грн.

Після здійснення остаточних розрахунків ТОВ «Т-Фактор» зобов'язалося передати позивачу об'єкт нерухомості і всі необхідні документи для оформлення ним права власності на квартиру (п. 3.1.6 договору).

Відповідно до пп. 5.1, 5.2 договору про участь у будівництві цей договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до моменту передачі ТОВ «Т-Фактор» об'єкта нерухомості у власність ОСОБА_1

Таким чином судом встановлено, що позивачка зі своєї сторони виконала свої зобов'язання за договором належним чином, сплатила ТОВ «Т-Фактор» повну вартість про інвестованої квартири, про що зазначено у п. 2.5.1 договору.

Проте, всупереч умовам п. п. 2.2, 3.1.6 зазначеного договору відповідач ТОВ «Т-Фактор», який є правонаступником ТОВ «Північзахідтрансбуд», своїх зобов'язань за цим договором належним чином не виконав, у встановлений сторонами строк, а саме до теперішнього часу житловий будинок не добудував та об'єкт нерухомості у власність позивача не передав.

За змістом ст. ст. 177, 190 ЦК України майнові права є об'єктами цивільних прав.

У ч. 2 ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" визначено, що майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права, зокрема права вимоги.

Верховний Суд України у постанові від 30 січня 2013 року у справі № 6-168цс12 зазначив, що майнове право, яке можна визначити як "право очікування", є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про інвестиційну діяльність" інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об'єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект. Такими цінностями можуть бути кошти.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 цього Закону об'єктами інвестиційної діяльності можуть бути також майнові права.

За змістом ч. 5 ст. 7 зазначеного Закону інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій, відповідно до законодавчих актів.

У ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом положень ч. ч. 1, 4 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, та може за відплатним або безвідплатним договором передати своє майнове право іншій особі, крім випадків, встановлених законом.

У ч. 1 ст. 178 ЦК України встановлено, що об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи.

Згідно із ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права є визнання права.

Враховуючи, що відповідач своїх зобов'язань в обумовлені договором строки не виконав, не створив інвестоване майно, і інвестований об'єкт нерухомості у власність позивачу не передав, суд дійшов висновку, що позивач як добросовісний учасник договору, який виконав договір, має право вимагати від відповідача виконання договору і зобов'язань, що виникли у нього за договором, має право захищати порушені права у визначений ним спосіб. Суд дійшов висновку, що позов обґрунтований, і є підстави для визнання за позивачем майнових прав на інвестований ним конкретно визначений об'єкт у розмірі вартості внеску 496550,00 грн.

Вимоги ОСОБА_1 щодо визнання за нею права на отримання вказаної квартири в натурі у майбутньому після створення цього нерухомого майна охоплюються визнанням за позивачем майнових прав на квартиру та додаткового закріплення рішенням суду не потребують. До того ж отримання майна в натурі можливе лише після його створення.

Також стягненню на користь позивача з відповідача підлягають судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 174, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 майнові права на об'єкт інвестиції - на квартиру № 197 на 2 поверсі, загальною площею 75,4 кв.м, у третій секції будинку, що будується, будівельна адреса: АДРЕСА_1;

в іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Т-Фактор" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3654,00 грн. (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири гривень).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку він може подати протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на подання даної заяви.

Позивачем рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної карги протягом 10 днів з дня його проголошення через Броварський міськрайонний суд Київської області до Апеляційного суду Київської області.

Повний текст рішення виготовлено 13 листопада 2015 року.

Суддя Т.В. Селезньова