Справа № 2-83/10
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
«30» квітня 2010 року Дзержинський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого - судді Лазюк С.В.
секретаря Трегубової О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства «Трест Житлобуд-1» до ОСОБА_1 про виселення з гуртожитку по вул. Цілиноградській, 42 у м. Харкові та зняття з реєстрації,
ВАТ «Трест Житлобуд-1» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якому просить виселити до ОСОБА_1 з кімнати № 122 гуртожитку, за адресою: м. Харків, вул. Цілиноградська, 42, який належить ВАТ «Трест Житлобуд-1» та зобов`язати органи реєстрації зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
Позивач посилається на те, що згідно зі ст. 127 Житлового кодексу України гуртожитки використовуються для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян в період роботи або навчання. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація установи чи організації видає громадянину спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Це положення закріплено також у ст. 129 Житлового кодексу України та в ч. 2 п. 10 Примірного положення про гуртожитки. Однак, відповідачу ордер на вселення не надавався. Також позивач обґрунтував свої вимоги тим, що хоча відповідач и має реєстрацію по вул. Цілиноградській, 42 в кімнати № 68 м. Харкові, при цьому, як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 1 листопада 1996 року № 9 „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя, наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилася туди як член сімї наймача.
Позивач вважає, що оскільки жила площа в гуртожитку відповідачки ОСОБА_1 була надана без спеціального ордера, таким чином відсутність ордера на вселення приміщення не створює будь-яких законних підстав для користування житловою площею и відповідачка на цій підставі підлягає виселенню без надання іншого житлового приміщення.
Позивач неодноразово звертався до відповідачки ОСОБА_1 з проханням добровільно звільнити приміщення. Згідно заяви відповідачки від 22.09.2006 року вона зобовязується звільнити кімнату на протязі10 днів з моменту попередження про звільнення. Таке попередження відповідачкою було проігноровано и на теперішній час відповідачка ОСОБА_1 відмовляється добровільно звільнити самовільно зайняту кімнату № 122 по вул. Цілиноградській, 42 у м. Харкові.
Із зазначених підстав позивач просить виселити ОСОБА_1 з кімнати № 122 гуртожитку по вул. Цілиноградській, 42 в м. Харкові без надання їй іншого житлового приміщення. Зняти з реєстрації ОСОБА_1 за адресою: м. Харків, вул. Цілиноградська, 42 кімната № 122.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила суд їх задовольнити, надала пояснення відповідно до викладених у позові вимог, також пояснила, що вселення відповідачки у спірне житлове приміщення відбувалося на підставі титульних договорів між ВАТ „Трест Житлобуд-1 та ЗАТ „Хлібозавод Олексіївский про надання послуг з проживання в гуртожитку працівників хлібозаводу, який з 2006 року розірваний, а ЗАТ „Хлібозавод Олексіївский ліквідований. Відповідачка ніколи не працювала і на теперішній час також не працює на підприємстві „Трест Житлобуд-1.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, про час, місце та дату слухання справи була повідомлена належним чином, про причину неявки до суду не повідомила.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали та докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги ВАТ „Трест Житлобуд-1 обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що гуртожиток по вул. Цілиноградської, 42 у м. Харкові належить ВАТ «Трест Житлобуд-1» на праві приватної власності, знаходиться на його балансі, що підтверджується Наказом № 730-П від 29.07.1994 р. регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківської області, Актом прийому-передачі майна від 25.06.1996 р. та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14493681 від 10.05.2007 р., реєстраційний номер 18789465, виданий Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» та обслуговується Дочірнім підприємством «Житлово-комунальна контора» ВАТ «Трест Житлобуд-1» . Тому посилання представника відповідача та самого відповідача на те, що ВАТ „Трест Житлобуд-1 не є законним власником гуртожитку без підставні.
Згідно ст.127 Житлового кодексу України гуртожитки можуть використовуватися для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання.
На підставі спільного рішення адміністрації підприємства і відповідного профспілкового комітету про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація установи чи організації видає громадянину спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу, що закріплено статтями 128 та 129 Житлового кодексу України.
П.10 роз. II Примірного положення про гуртожиток, яке затверджене постановою Ради міністрів Української РСР від 03.06.1986р №208, говориться, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.
В ході судового розгляду було встановлено, що вселення відповідачки у спірне житлове приміщення гуртожитку здійснено на підставі титульних договорів між ВАТ „Трест Житлобуд-1 та ЗАТ „Хлібозавод Олексіївский про надання послуг с проживання в гуртожитку працівників хлібозаводу, який з 2006 року розірваний. Відповідачка ніколи не працювала на підприємстві „Трест Житлобуд-1, не працює на теперішній час, а також не була и не є робітником, що безпосередньо обслуговувала працівників ВАТ „Треста Житлобуд-1 та членів їх сімей. Спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету ВАТ „Трест Житлобуд-1 про надання жилої площі не приймалася, спеціальний ордер на вселення у гуртожиток відповідачу не видавався, тобто відповідачі вселилися у спірне жиле приміщення з порушенням встановленого законом порядку.
За таких обставин законні підстави для користування відповідачем спірним житловим приміщенням, видачі їй спеціального ордеру на житлове приміщення, відсутні, та вона підлягає виселенню з кімнати № 122 гуртожитку по вул. Цілиноградській, 42 в м. Харкові без надання їй іншого житлового приміщення та зняттю з реєстрації за вказаною адресою.
Посилання відповідачки на те, що позов поданий до суду зі спливом встановленого строку давності, не ґрунтується на наданих суду доказах та законі. На вищевказані позовні вимоги ВАТ „Трест Житлобуд-1 не поширюється позовна давність, оскільки зазначений у ст. 268 ЦК України перелік вимог не є вичерпним. Давність на вимоги власника або іншого володільця про усунення будь-яких порушень його права, хоча ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, не поширюється.
На підставі викладеного ст.ст.: 113, 114, ч.3 ст.116, 127, 129, 132 Житлового кодексу України, ст. 268 ЦК України та керуючись ст.ст.: 10, 11, 15, 60, 88, 209, 212, 214-215, 224 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ВАТ «Трест Житлобуд-1» до ОСОБА_1 про виселення з гуртожитку по вул. Цілиноградській, 42 у м. Харкові та зняття з реєстрації- за д о в о л ь н и т и.
Виселити ОСОБА_3 з кімнати № 122 гуртожитку, який належить ВАТ «Трест Житлобуд-1» та знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Целіноградська,42, без наданням іншого житла .
Зобовязати органи реєстрації Дзержинського РВ ГУ МВС України в Харківській області зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: м. Харків, вул. Цілиноградська, 42 кімната № 122.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача ВАТ «Трест Житлобуд-1» судові витрати по сплаті державного мита у розмірі 8,50 грн., витрати на інформаційне - технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 7,50 грн., а всього стягнути 16 (шістнадцять) гривень 00 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 - ти днів апеляційної скарги, з подачею її копій до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення ухвалено й надруковане власноручно суддею Лазюк С.В. у нарадчій кімнаті.

Головуючий: суддя С.В.Лазюк