У х в а л а

іменем україни

30 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Мартинюка В.І.,

Наумчука М.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Кредитної спілки «Альянс Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: управління державної автомобільної інспекції ГУ МВС України у Львівській області, Товарна біржа «Декле», про визнання недобросовісним набувачем, визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, вилучення автомобіля, визнання недійсною зміну державного реєстраційного номеру та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 19 липня 2012 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 16 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2010 року Кредитна спілка «Альянс Україна» (далі - КС «Альянс Україна») звернулась до суду з позовом, який уточнивши, остаточно просила визнати ОСОБА_2 недобросовісним набувачем автомобіля «ТОYОТА Саmrу 2.4.», державний номер НОМЕР_1, визнати недійсним договір купівлі-продажу зазначеного автомобіля, укладений 31 жовтня 2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, визнати недійсними зміну державного реєстраційного номеру зазначеного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, виданого Жовківським МРЕВ ДАІ УМВС України у Львівській області 31 жовтня 2008 року, вилучити у ОСОБА_2 зазначений автомобіль.

На обґрунтування вимог позивач посилався на те, що 26 грудня 2007 року між нею та ОСОБА_4 укладено договір кредиту, за умовами якого останньому надано кредит в сумі 105 000 грн строком до 26 червня 2008 року. На забезпечення виконання зобов'язання за вказаним договором цього ж дня між кредитною спілкою, ОСОБА_4 і ОСОБА_3 укладено договір застави, предметом якого є автомобіль «ТОYОТА Саmrу 2.4.», державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3 29 грудня 2007 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис про обтяження предмета застави.

У зв'язку із невиконанням ОСОБА_4 зобов'язань за договором кредиту приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Колодієм О.Я. 01 жовтня 2008 року вчинено виконавчий напис № 1434 про звернення стягнення на предмет застави - автомобіль «ТОYОТА Саmrу 2.4.», державний номер НОМЕР_1. Постановою начальника відділу державної виконавчої служби Жовківського районного управління юстиції Львівської області від 18 лютого 2009 року відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого напису, а 25 березня 2009 року постановою цієї ж особи у зв'язку з відсутністю предмета застави виконавчий документ повернуто стягувачеві.

Позивач вважав, що ОСОБА_2 є недобросовісним набувачем, оскільки, незважаючи на умови договору застави та реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (заборону відчуження майна), придбав у ОСОБА_3, який не погоджував із заставодержателем відчуження предмета застави, спірний автомобіль, змінив його державний реєстраційний номер та отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 19 липня 2012 року позов задоволено.

Визнано ОСОБА_2 недобросовісним набувачем автомобіля «Toyota Camry» та визнано недійсним договір купівлі-продажу зазначеного автомобіля, укладений 16 жовтня 2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований Товарною біржею «Декле» у м. Жовква Львівської області.

Вилучено у ОСОБА_2 автомобіль «Toyota Camry» та визнано недійсною зміну державного реєстраційного номеру предмету застави - автомобіля «Toyota Camry» та недійсним свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, виданого Жовківським МРЕВ УМВС України у Львівській області. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 16 березня 2015 року рішення Жовківського районного суду Львівської області від 19 липня 2012 року в частинах: вилучення у ОСОБА_2 автомобіля марки «TOYOTA Camry 2.4.», 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_4, тип ТЗ - легковий седан - В, державний реєстраційний номер НОМЕР_2; визнання недійсною зміну державного реєстраційного номеру предмета застави - автомобіля марки «TOYOTA Camry 2.4.», 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_4, тип ТЗ - легковий седан - В, з державного реєстраційного номеру НОМЕР_1 на НОМЕР_2 та недійсним свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, виданого Жовківським МРЕВ ДАІ УМВС у Львівській області, скасовано.

Провадження у справі в частині позову про визнання недійсною зміну державного реєстраційного номера та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу закрито.

У позові КС «Альянс Україна» про вилучення автомобіля відмовлено. Рішення суду в частині «солідарного» стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь КС «Альянс Україна» сплачених нею судового збору в розмірі 8 грн 50 коп. та оплату за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 37 грн - змінено, зазначивши про стягнення замість «солідарно» - «в рівних частинах - по 15 грн 17 коп. з кожного. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій, встановивши, що договір купівлі-продажу спірного транспортного засобу вчинено під час дії заборони на його відчуження, автомобіль проданий без згоди заставодержателя, відповідно до ст. ст. 203, 215, 586 ЦК України, ст. 17 Закону України «Про заставу», дійшли обґрунтованих висновків про визнання такого договору недійсним.

Разом з цим колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ повністю погоджується з висновками суду апеляційної інстанції в частині закриття провадження у справі за позовними вимогами про визнання недійсною зміну державного реєстраційного номера та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, оскільки такі вимоги, у зв'язку з визнанням недійсним договору купівлі-продажу, у разі відмови Державної автомобільної інспекції скасувати таку реєстрацію, підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, враховуючи встановленні судом апеляційної інстанції обставини, оскаржуване рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, тому підстав для його зміни або скасування не встановлено.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни або скасування не встановлено.

В частині відмови у задоволенні позовних вимог про вилучення транспортного засобу правильність рішення суду апеляційної інстанції не перевіряється, оскільки сторонами не оскаржувалося.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 16 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: В.І. Мартинюк

М.І. Наумчук