Провадження №2/193/517/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

11 листопада 2015 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Шумської О. В.

при секретарі Мельниковій Т. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Софіївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

16 жовтня 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 24 вересня 2013 року укладений шлюб з відповідачем, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Софіївського РУЮ у Дніпропетровській області . Актовий запис № 57.

Від шлюбу мають дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаємопорозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства, поваги один до одного. Останнім часом між ними часто виникають сварки. З червня 2015 року сторони проживають окремо один від одного. Подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливо.

Відповідач проживає в АДРЕСА_1, у своєї матері. Син проживає разом із позивачем.

Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю на час пред'явлення позову немає.

Спору про місце проживання дитини немає - син проживатиме з позивачем.

Подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливими, тому змушений звернутись до суду і просить шлюб розірвати.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Просить терміну для примирення не надавати.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності , проти позову не заперечує.

Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, беручи до уваги заяви сторін, суд вважає, що позов обґрунтований і на підставі ст. 110 Сімейного кодексу України підлягає задоволенню.

ОСОБА_1 суду надав: копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 24 вересня 2013 року виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Софіївського РУЮ в Дніпропетровській області (а.с. 7); копію свідоцтва про народження сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії НОМЕР_2 від 24 вересня 2013 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Софіївського РУЮ в Дніпропетровській області (а.с. 8); довідка про склад сім'ї № 5195 від 02.10.2015 року (а.с. 9) .

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо так як позивач не бажає проживати в даному шлюбі, позивач вважає, що спільне життя з відповідачем неможливе а шлюбні відносини припинені.

Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати. Крім того відповідач не заперечує проти розірвання.

Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу.

Норма ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із положеннями ч. 8 ст. 235 ЦПК України, які на підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК України застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

З огляду на викладене та враховуючи, що відповідачем заявлено суду про намір залишити своє прізвище, яке вона змінила під час укладення та реєстрації шлюбу з відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність залишити прізвище позивача «ОСОБА_2».

Керуючись ст. ст.10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 24 вересня 2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області . Актовий запис № 57.

Відповідачу ОСОБА_2 залишити прізвище «ОСОБА_2».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя О. В. Шумська