АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8050/15 Справа № 175/1074/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Ребров С. О. Доповідач - Демченко Е.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Волошина М.П., Куценко Т.Р.

при секретарі - Прудченко В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2015 року по справі за позовом приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ФОП «ОСОБА_5.», Моторне (транспортне) страхове бюро України, про визнання договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності недійсним, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія» (ПрАТ «УТСК») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності недійсним, мотивуючи тим, що 12 липня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Шевроле Епіка», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, та автомобіля марки «Санг Йонг», реєстрацій номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4

Зазначали, що відповідач звернувся до них із заявою про дорожньо-транспортну пригоду, посилаючись на те, що вказаний вище транспортний засіб було забезпечено полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/2988203.

Посилаючись на те, що за результатами проведеної перевірки уповноваженими працівниками ПрАТ «УТСК» було встановлено, що чистий бланк полісу АІ/2988203 було попередньо передано на реалізацію ФОП «ОСОБА_5.» та в п.10 не вказано дату сплати страхової премії, а в п.12 не вказано дату укладання договору, а тому просили суд визнати поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/2988203 недійсним.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2015 року в задоволенні позову ПрАТ «УТСК» було відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2015 року та ухвалення нового рішення про задоволення їх позовних вимог, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального й процесуального справа.

Розглянувши матеріали справи, обговоривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин у справі та їх повноту, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасуванню рішення суду.

Відповідно до ст.979 ЦК України, ст.16 Закону України «Про страхування» за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником та страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику, або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Частиною 3 ст.16 Закону України «Про страхування» встановлено, що договори страхування укладаються відповідно до правил страхування.

Згідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розміри грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства (ст.982 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.985 ЦК України, ст.3 Закону України «Про страхування» страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також замінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування.

Встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що 11 липня 2014 року ПрАТ «УТСК» видало відповідачу ОСОБА_2 поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/2988203. Строк дії страхового полісу з 11 липня 2014 року по 20 липня 2015 року (а.с.8).

12 липня 2014 року у м.Дніпропетровську на перехресті вулиць К.Лібкнехта та Комсомольської сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Шевроле Епіка», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, та автомобіля марки «Санг Йонг», реєстрацій номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4

Позивач вказує, що за результатами проведеної перевірки уповноваженими працівниками ПрАТ «УТСК» було встановлено, що чистий бланк полісу АІ/2988203 було попередньо передано на реалізацію ФОП «ОСОБА_5.».

05 березня 2013 року між ПрАТ «УТСК» та ФОП ОСОБА_5 укладено договір-доручення №416/ю, за яким останню було залучено до співробітництва в галузі страхування, бути уповноваженим представником довірителя на етапі переговорів з приводу укладання та безпосередньо укладати договори страхування, в межах повноважень, визначених даним договором та/або окремого доручення/довіреності (видається у разі потреби) (а.с.9-13).

Пунктом 2.1.14 договору-доручення №416/ю визначено, що страхові платежі мали перераховуватися за реквізитами позивача не пізніше наступного робочого дня з дати отримання відповідних платежів.

Залишаючи позовні вимоги ПрАТ «УТСК» без задоволення, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для визнання договору недійсним.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст.983 ЦК України договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором.

За правилами ст.18 Закону України «Про страхування» для укладання договору страхування страхувальник подає страховику письмову заяву за формою, встановленою страховиком, або іншим чином заявляє про свій намір укласти договір страхування. Факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

Таким чином, законодавець у ст.18 Закону України «Про страхування» розмежовує поняття «укладення» договору і «набрання ним чинності». Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. Тобто момент укладення договору може не збігатися з моментом набрання ним чинності. Юридичне значення має той факт, що коли договір страхування укладено, але перший платіж не внесено (тобто договір не набрав чинності), страховик не зобов'язаний здійснювати страхову виплату, навіть якщо випадок відбувся.

Підстави недійсності договору передбачені ст.ст.203, 215 ЦК України та спеціальною нормою - ст.18 Закону України «Про страхування» - і перелік таких підстав є вичерпним.

Тобто потрібно розмежували поняття «недійсність договору», «неукладений договір», «набрання чинності договором».

Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3,5 та 6 ст.203 цього Кодексу.

За правилами ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншимактам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільноїдієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року №9, недійсним може бути визнано лише укладений договір.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що з'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2015 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Волошин М.П.

Куценко Т.Р.