УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Калини О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10.08.2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

у с т а н о в и в :

02.09.2015 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10.08.2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Вимоги заяви мотивовано тим, що, на думку відповідача, банк не мав належного права для дострокового стягнення заборгованості у зв'язку з недотриманням порядку пред'явлення досудової вимоги. Також, відповідач не погоджується зі здійсненим позивачем розрахунком розміру заборгованості, зокрема, щодо порядку нарахування відсотків.

В судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги заяви про перегляд заочного рішення суду з підстав викладених у ній та просить заяву задовольнити скасувавши заочне рішення суду з призначенням справи до судового розгляду в загальному порядку.

Представник заінтересованої особи ПАТ АК «Укргазбанк» в судовому засіданні просить відмовити у задоволенні заяви посилаючись на те, що кредит надавався для погашення кредитної заборгованості, а не на споживчі цілі, тож до спірних правовідносин норми Закону України «Про захист прав споживачів» не застосовуються. Також, представник зазначає, що умовами договору передбачена можливість дострокового стягнення кредиту і банк таким правом скористався звернувшись до суду, оскільки позичальник порушував взяті на себе зобов'язання по договору кредиту.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши заяву про перегляд заочного рішення, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про те, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 228 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Згідно положень ст. 229 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, зі змісту ст. 232 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом одночасно двох обставин: відповідач не з'явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Однак, в даному випадку, суд не вбачає жодної з наведених вище двох обставин, які є підставою для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

Так, заочне рішення у справі було постановлене у зв'язку із тим, що суд визнав неповажною причину неявки відповідача та його представника в судове засідання, оскільки до клопотання про відкладення розгляду справи не було додано підтверджуючих документів. При цьому, а ні до заяви про перегляд заочного рішення, а ні в судовому засіданні при розгляді цієї заяви, стороною відповідача так і не було надано документів, що підтверджували б перебування представника відповідача під час ухвалення у справі заочного рішення у відпустці.

Всі посилання відповідача як на підставу скасування заочного рішення фактично зводяться до того, що відповідач не погоджується з правильністю застосування судом норм чинного законодавства України, умов договору та висновками суду по оцінці доказів, що в розумінні положень ст. 232 ЦПК України не є підставою для скасування заочного рішення, адже судом вже надано оцінку наявним у справі доказам, а нових доказів суду не надано.

Зокрема, не погоджуючись із розміром заборгованості, відповідач власного розрахунку та належних доказів що його підтверджують, не надає, при цьому, наданий позивачем розрахунок заборгованості при винесенні заочного рішення був перевірений судом і будь-яких невірностей чи неточностей виявлено не було.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 228, 229, 231, 232 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10.08.2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Роз'яснити відповідачу, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -