АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Виниченко Л.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Семенюк Т.А., Кравець В.А.

при секретарі: Мовчан О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 08 червня 2015 року про повернення позовної заяви по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення коштів.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08 червня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення коштів повернуто позивачу для подання до належного суду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 08 червня 2015 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зазначає, що правила виключної підсудності передбачені ст.114 ЦПК України застосуванню не підлягають до спірних правовідносин, оскільки предметом позову є вимоги про стягнення коштів за попереднім договором, які не пов'язані з правами на нерухоме майно, частину незавершеного будівництва житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Права на вказане нерухоме майно не виникали у позивача, оскільки основний договір не укладався.

Сторони в судове засідання не з'явились, належним чином повідомлялись про день, місце і час судового розгляду, а тому колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позивачу позовну заяву про стягнення коштів для подання до належного суду суд першої інстанції виходив з того, що предметом спору по даній справі є стягнення грошових коштів за укладеним попереднім договором купівлі-продажу об'єкту нерухомості житлового призначення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а тому дана справа не підсудна Дніпровському районному суду м. Києва та має розглядатися відповідно до вимог ст.114 ЦПК України за місцем знаходження нерухомого майна.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Частиною 1 ст.114 ЦПК України передбачено, що позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Пунктом 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» передбачено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Наприклад, це позови про право, яке виникло із договору найму житлового приміщення, оренди, тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна.

Звертаючись з позовом до суду про стягнення коштів, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на його користь кошти у сумі 905844,44 грн., що сплачені за попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказаний спір виник з приводу виконання договору пов'язаного з нерухомим майном.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 08 червня 2015 року про повернення позовної заяви для подання її до належного суду постановлена з додержанням вимог процесуального законодавства, внаслідок чого підстав для її скасування, з мотивів викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х ВА Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 08 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: