05.10.2015 Єдиний унікальний номер 205/6722/15-ц
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

05 жовтня 2015 рокум. ДніпропетровськСправа № 205/6722/15-ц
2/205/3075/15

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Нижний А.В., розглянувши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Розвитку» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 07.09.2015р. звернувся з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.09.2015р. зазначений позов залишено без руху у звязку з його невідповідністю ст.ст.119 та 120 ЦПК України, оскільки позивачем не сплачено судовий збір за вимоги майнового характеру.

Відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачу.

01.10.2015р. до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від представника позивача надійшла заява з метою усунення недоліків, у якій він посилаючись на скрутне матеріальне становище просив звільнити позивача від сплати судового збору за подання позовної заяви майнового характеру. На підтвердження скрутного матеріального стану, звернув увагу суду на те, що ПАТ «ОСОБА_1 Розвитку» відповідно до постанови НБУ від 27.11.2014р. № 743, віднесено до категорії неплатоспроможних банків та запроваджено тимчасову адміністрацію.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» також передбачена можливість звільнення від сплати судового збору, враховуючи майновий стан сторони.

Пунктом першим постанови Пленуму Вищого Спеціалізовного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» встановлено, що при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

01.09.2015р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015р. N 484-VIII, яким із Закону України «Про судовий збір» виключено положення про звільнення від сплати судового збору уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

З огляду на викладене, надання у даній справі уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку пільг щодо звільнення від сплати судового збору суперечитиме меті та завданням Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015р. N 484-VIII, а відтак позивач не може бути звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи вищевказане, беручи до уваги відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, суд доходить висновку, що недоліки які стали підставою для залишення позовної заяви без руху не усунені, а відтак позовна заява відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України вважається неподаною і повертається позивачеві.

З огляду на викладене, а також керуючись ст.121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Розвитку» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором повернути позивачу.

Розяснити позивачу право повторного звернення з заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_4