Справа № 22Ц-8884/10 Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_1
Доповідач в суді II інстанції ОСОБА_2
Апеляційний суд Київської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого: Даценко Л.М.

суддів: Ігнатченко Н.В., Коцюрби О.П.

при секретарі: Джафаровій Т.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 липня 2010 року у справі за позовом Закритого акціонерного товариства Страхова компанія «Мега-Поліс» до ОСОБА_3 про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

27 жовтня 2009 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Просив стягнути на користь Закритого акціонерного товариства Страхова компанія «Мега-Поліс» суму страхового відшкодування в розмірі 8275 грн. 04 коп.

Свої вимоги мотивує тим, що 24 вересня 2007 року ЗАТ Страхова компанія «Мега-Поліс» уклала з ОСОБА_4 договір добровільного страхування наземного транспорту № 705-10. Згідно з даним договором був застрахований автомобіль ОСОБА_5, державний номер НОМЕР_1, що належить Страхувальнику на праві власності. Відповідно до умов договору ЗАТ СК «Мега-Поліс» зобов'язалась при настанні страхового випадку відносно автомобіля ОСОБА_5, державний номер НОМЕР_1 здійснити страхову виплату.

28 червня 2008 року на перехресті вул. Технологічна-а/д Київ-Ковель у смт. Гостомель сталася дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок порушення велосипедистом ОСОБА_3, який керував велосипедом «Бергамот» п. 16.13 ПДР. Внаслідок ДТП постраждав ОСОБА_3, матеріали адміністративної справи було направлено до Ірпінського MB ГУ МВС України в Київській області. 8 липня 2008 року старшим інспектором з дізнання В ДАІ по обслуговуванню Ірпінського регіону УДАІ ГУМВС України в Київській області було винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи по факту ДТП, де було зазначено, що велосипедист ОСОБА_3, здійснюючи маневр лівого повороту, не надав перевагу в русі автомобілю ОСОБА_5, д.н. АА 2907ВТ.

16 липня 2008 року по пошкодженню автомобіля було проведено експертне дослідження та складений Звіт № 632 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, у відповідності до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля ОСОБА_5, державний номер НОМЕР_2, складає 8042 грн.46 коп.

Виконуючи умови договору позивач відповідно до рахунку № 08/09/22-00091 від 22 вересня 2008 року, виплатив ТОВ «Веда-Авто-Сервіс» за відновлювальний ремонт застрахованого автомобіля суму страхового відшкодування в розмірі 7842 грн. 04 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 4480 від 29 вересня 2008 року.

Крім того, в звязку з настанням страхового випадку, тобто спричиненням шкоди (збитків), позивач додатково оплатив на підставі рахунку № 632 від 16 липня 2008 року вартість послуг автотоварознавчого дослідження автомобіля у розмірі 350 грн., також оплатив 83 грн. за надання довідки ДАІ щодо обставин ДТП.

13 березня 2009 року позивачем було направлено відповідачу лист-вимогу про відшкодування збитків, яку було отримано 26 березня 2009 року. Станом на 23 жовтня 2009 року ніяких способів врегулювати це питання з боку ОСОБА_3 здійснено не було.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 липня 2010 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення яким в задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі посилається на те, що в процесі розгляду справи суд не звернув уваги на фактичні обставини, що мають суттєве значення при вирішенні спору та порушення норм матеріального та процесуального права.

Також вказує, що в суді першої інстанції не вирішено питання про те, хто винен в скоєнні ДТП, а отже підстав для стягнення з нього в порядку регресу страхових виплат було передчасним, оскільки відсутня постанова про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності. Також відповідно до листа Прокуратури м. Ірпінь Київської області від 21 липня 2010 року №5919 (а.с. 137) з якого вбачається, що постанова про відмову в порушенні кримінальної справи винесена передчасно, без проведення повної, обєктивної та всебічної перевірки, у звязку з чим була скасована а матеріали повернуті для організації додаткової перевірки.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції при розгляді вказаної справи встановлено, що 28 червня 2008 року близько 14 години 20 хвилин велосипедист ОСОБА_3С, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, керуючи велосипедом „BERGAMONT", рухаючись по а/д Київ-Ковель з м. Ковель в напрямку м. Київ на перехресті з технологічною дорогою в смт. Гостомель, здійснюючи маневр лівого повороту, не надав перевагу в русі автомобілю ОСОБА_5,. д/н НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію ААС № 478906, належить та під керуванням ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, посвідчення водія КІА № 392089, який рухався в зустрічному напрямку по а/д Київ-Ковель, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобіля з велосипедистом.

В результаті зіткнення ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою правого плечового суглобу, забою мяких тканин обличчя, садна правого коліна, які згідно акту Ірпінського відділення КОБ СМЕ № 315 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Інші учасники пригоди тілесних ушкоджень не отримали.

Згідно даних постанови про відмову в порушенні кримінальної справи в діях велосипедиста ОСОБА_3 вбачається порушення п. п. 16.13 ПДР перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

В діях водія ОСОБА_4 порушень ПДР не вбачається. Постановою старшого інспектора з дізнання ВДАІ по обслуговуванню Ірпінського регіону УДАІ ГУ МВС України в Київській області про відмову в порушенні кримінальної справи від 8 липня 2008 року в порушенні кримінальної справи відмовлено. За порушення ПДР, а саме п. 16.13 ПДР постановлено притягти до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 127 ч. 4 КУпАП (а.с.31).

Згідно Звіту № 632 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, від 16 липня 2008 року розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ОСОБА_5, державний номер НОМЕР_1 в результаті його пошкодження в ДТП складає 8042 грн. 46 коп. (а.с. 16, 17).

Відповідно до рахунку № 08/09/22-00091 від 22 вересня 2008 року (а.с. 26) ЗАТ СК «Мега-Поліс» виплатив ТОВ «Веда-Авто-Сервіс» за відновлювальний ремонт застрахованого автомобіля суму страхового відшкодування в розмірі 7842 грн. 04 коп. (а.с. 30).

Крім того, в звязку з настанням страхового випадку, тобто спричиненням шкоди (збитків), позивач додатково оплатив на підставі рахунку № 632 від 16 липня 2008 року вартість послуг автотоварознавчого дослідження автомобіля у розмірі 350 грн., також оплатив 83 грн. за надання довідки ДАІ щодо обставин ДТП (а.с.15, 25) Таким чином сума до сплати складає 8275 грн. 04 коп.

13 березня 2009 року позивачем було направлено відповідачу лист-вимогу вих. № 4692 від 10 березня 2009 року (а.с. 32) про відшкодування збитків, яку було отримано 26 березня 2009 року (а.с. 33). Перевіряючи матеріали справи встановлено, що до 23 жовтня 2009 року ніяких способів врегулювати це питання з боку ОСОБА_3 здійснено не було.

У відповідності до ст.982 ЦК України, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку, розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Згідно ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальнику) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Органом дізнання по вказаному факту був складений відмовний матеріал та у вказаній справі 8 липня 2008 року було ухвалено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи. За порушення ПДР, а саме п. 16.13 ПДР постановлено притягти до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 127 ч. 4 КУпАП (а.с.31).

Однак вказані дії органом дізнання щодо направлення до суду адміністративних протоколів виконанні не були та питання про винність та відповідальність учасників вказаної ДТП судом не вирішувалося. Тобто підстав передбачених ст. 61 ч. 3, 4 ЦПК України судом не встановлено.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглядаючи вказаний спір, неповно зясував обставини справи та помилково прийшов до висновку про наявність підстав для покладення на відповідача зобовязання по відшкодуванню позивачу спричиненої матеріальної шкоди, оскільки вина відповідача не встановлена, до адміністративної чи іншої відповідальності по вказаній ДТП він не притягався та не визнаний винним.

Відповідно до ч. 3 ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

За правилами п.1.ч.1 ст.309 ЦПК України апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 317, 319, ЦПК України колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 липня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Закритому акціонерному товариству Страхова компанія «Мега-Поліс» відмовити в задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Л.М.Даценко

Судді: Н.В. Ігнатченко

ОСОБА_6