1 із 6 Справа № 303/6752/15-ц
Провадження №4-с/303/43/15
УХВАЛА

17 листопада 2015 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючої Маргитич О.І.

секретар Уста Е.П.

сторони, які приймали участь в судовому засіданні:

представник скаржника ОСОБА_1

представник відділу примусового виконання рішень

управління державної виконавчої служби ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області в особі відділу примусового виконання рішень (боржник ОСОБА_3), про визнання бездіяльності неправомірною та вчинення дій по примусовому виконанню судового наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося до суду зі скаргою до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області в особі відділу примусового виконання рішень (боржник ОСОБА_3), про зобовязання вчинення дії по примусовому виконанню судового наказу.

До початку розгляду даної скарги по суті, представником Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» доповнено заявлені раніше вимоги, згідно яких просить визнати бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_4 неправомірною; зобовязати ОСОБА_2 начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області вжити заходів по відновленню виконавчого провадження по виконанню судового наказу від 27 серпня 2009 року.

Заявлені раніше вимоги про зобовязання ОСОБА_2 начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області вчинити дії по примусовому виконанню судового наказу від 27 серпня 2009 року щодо передачі, в рахунок погашення боргу, нереалізованого нерухомого майна - домоволодіння №14 по вулиці Дачній в селі Кендерешів Мукачівського району просив залишити без розгляду, з урахуванням вимог пункту 5 частини 1 статті 207 ЦПК України.

Зазначену вище скаргу мотивує тим, що 27 серпня 2009 року Мукачівським міськрайонний судом видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 1283629 гривень 65 копійок та судових витрат. Даний документ було предявлено до виконання та звернуто стягнення на підставі судового наказу на належне ОСОБА_3 домоволодіння №14 по вулиці Дачній в селі Кендерешів Мукачівського району.

06 вересня 2010 року Приватне підприємство «Спеціалізоване підприємство Юстиція» повідомило, що торги не відбулися, після чого, 15 вересня 2010 року Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» направлено заяву про залишення за ним нереалізованого та переданого під іпотеку майна.

2 із 6

02 листопада 2011 року постановою підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області вищевказаний судовий наказ повернуто стягувачу на підставі пункту 9 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження». Ухвалою Мукачівського міськрайоного суду від 07 грудня 2011 року визнано дії державного виконавця неправомірними, постанову старшого державного виконавця скасовано та зобовязано його вчинити дії по виконанню судового наказу.

По даному виконавчому провадженню, всупереч вимогам ч.1 ст.51 Закону України «Про виконавче провадження» не було відновлено провадження, що призвело до порушення прав та інтересів Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк».

В судовому засіданні представник Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» підтримав заявлені доповнені вимоги, в частині зобовязання ОСОБА_2 начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області вчинити дії по примусовому виконанню судового наказу від 27 серпня 2009 року щодо передачі, в рахунок погашення боргу, нереалізованого нерухомого майна просив залишити без розгляду, з урахуванням вимог пункту 5 частини 1 статті 207 ЦПК України.

Представник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області в судовому засіданні ствердила, що зазначений вище судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 1283629 гривень 65 копійок та судових витрат знаходився на виконанні підрозділу примусового виконання рішень (спочатку старшого державного виконавця Сіка Л.А, згодом ОСОБА_4М.) На теперішній час до відділу примусового виконання судових рішень не надходила ухвала Мукачівського міськрайоного суду від 07 грудня 2011 року, якою визнано дії державного виконавця неправомірними, постанову старшого державного виконавця скасовано та зобовязано його вчинити дії по виконанню судового наказу.

Боржник ОСОБА_5 в судове засідання не зявився , будучи повідомленим про дату, час та місце слухання справи належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» визначено, що скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦПК), незалежно від місця виконання судового рішення.

Наданими суду доказами підтверджується що 27 серпня 2009 року Мукачівським міськрайонний судом видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 1283629 гривень 65 копійок та судових витрат.

Судом встановлено, що зазначений вище судовий наказ було предявлено до виконання, відкрито виконавче провадження по його виконанню. В процесі виконання, 06 вересня 2010

3 із 6

року Приватне підприємство «Спеціалізоване підприємство Юстиція» повідомило стягувача, що торги по реалізації нерухомого майна - домоволодіння №14 по вулиці Дачній в селі Кендерешів Мукачівського району не відбулися.

Згідно наданої суду копії заяви встановлено, що 15 вересня 2010 року Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» надіслано повідомлення про залишення за ним нереалізованого та переданого під іпотеку майна.

Однак, 02 листопада 2011 року постановою підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області вищевказаний судовий наказ повернуто стягувачу на підставі пункту 9 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Мукачівського міськрайоного суду від 07 грудня 2011 року визнано дії державного виконавця неправомірними, постанову старшого державного виконавця скасовано та зобовязано його вчинити дії по виконанню судового наказу.

З оглянутої в судовому засіданні справи за скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» №4с-21/11 встановлено, що зазначену вище ухвалу державний виконавець Сіка Л.А. отримав 26 грудня 2011 року і звернувся з апеляційною скаргою 03 січня 2012 року.

03 травня 2012 року ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області ухвала Мукачівського мічськрайонного суду від 07 грудня 2011 року залишена без змін. При цьому, згідно протоколу судового засідання, судовий розгляд відбувся в присутності старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_4.

Крім того, наданою суду копією витягу з журналу реєстрації загальної вхідної кореспонденції за 2013 рік підтверджується, заява представника скаржника від 02 квітня 2013 року «про передачу нерухомого майна» передана старшому державному виконавцю Шутко О.М. для розгляду.

Таким чином наданими суду доказами підтверджується, що старшому державному виконавцю відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_4 було відомо про те, що оскаржувана ними ухвала залишена без змін, тобто набула законної сили та підлягала виконанню.

Відповідно до статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За правилами частини 1 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Стаття 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Статтею 51 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок відновлення виконавчого провадження. Зокрема частиною 1 цієї статті визначено, що в разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому без посередньо підпорядкований державний виконавець, або

4 із 6

керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до пункту 4.12.1. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року №74/5, якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачеві визнана судом незаконною чи скасована начальником або керівником вищестоящого органу державної виконавчої служби, начальником відповідного органу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню у 3-денний строк з дня отримання ухвали суду, постанови начальника або керівника вищестоящого органу державної виконавчої служби, начальника відповідного органу державної виконавчої служби.

Наведене вище дає підстави вважати, що старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_4 неправомірно залишена без виконання ухвала Мукачівського міськрайоного суду від 07 грудня 2011 року. Однак, на теперішній час, як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 не є працівником відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.

Статтею 83 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби здійснюють контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем, а не виконавчі дії.

Зокрема, начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

У відповідності до пункту 9.2. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, начальник відділу має право перевірити будь-яке виконавче провадження, що перебуває на виконанні державних виконавців, які йому безпосередньо підпорядковані, з власної ініціативи чи за заявою (скаргою) стягувача або його представника у випадках, передбачених Законом. У разі наявності порушень у діях державного виконавця виноситься постанова про перевірку виконавчого провадження, у якій зазначаються: а) підстави перевірки цього виконавчого провадження; б) строки проведення перевірки; в) у мотивувальній частині - реквізити виконавчого провадження, дата відкриття виконавчого провадження, державний виконавець, який здійснює виконання, опис дій державного виконавця або документ виконавчого провадження, які визнаються незаконними, та посилання на норму Закону з обґрунтуванням незаконності відповідних дій (документа); г) у резолютивній частині - висновок з урахуванням вимог чинного законодавства щодо дій державного виконавця у виконавчому провадженні, особа, яку зобовязано вжити заходів щодо усунення порушень законодавства (у разі їх виявлення), особа, на яку покладено здійснення контролю за виконанням цієї постанови; ґ) строк виконання даної постанови; д) коло осіб, яким надсилаються копії постанови, та порядок оскарження постанови; е) інша необхідна інформація.

Положення частини 4 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження»

5 із 6

кореспондуються зі ст. 383 ЦПК України, відповідно до якої сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи (частина 2 статті 387 ЦПК України).

За таких обставин, доповнені та уточнені вимоги скаржника в частині визнання неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_4 та зобовязаня начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 вжити заходів по відновленню виконавчого провадження по виконанню судового наказу від 27 серпня 2009 року підлягають до задоволення в повному обсязі.

Щодо заявленого клопотання про залишення без розгляду, з урахуванням вимог пункту 5 частини 1 статті 207 ЦПК України, заявлених вимог в частині зобовязання ОСОБА_2 начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області вчинити дії по примусовому виконанню судового наказу від 27 серпня 2009 року щодо передачі, в рахунок погашення боргу, нереалізованого нерухомого майна суд приходить до наступного.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду. Особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Таким чином, заявлені вимоги скарги в частині вчинення дій по примусовому виконанню судового наказу від 27 серпня 2009 року щодо передачі, в рахунок погашення боргу, нереалізованого нерухомого майна підлягають залишенню без розгляду за клопотанням представника скаржника, оскільки це є його правом.

Керуючись ст. 387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області в особі відділу примусового виконана рішень (боржник ОСОБА_3), про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинення дій - задовольнити.

Визнати бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_4 неправомірною.

Зобовязати начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 вжити заходів по відновленню виконавчого провадження по виконанню судового наказу від 27 серпня 2009 року.

Заявлені вимоги про зобовязання ОСОБА_2 начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області вчинити дії по примусовому виконанню судового наказу від 27 серпня 2009 року щодо передачі, в рахунок погашення боргу, нереалізованого нерухомого майна - домоволодіння №14 по вулиці Дачній в селі Кендерешів Мукачівського району - залишити без розгляду, відповідно до пункту 5 частини 1 статті 207 ЦПК України.

6 із 6

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуюча О.І.Маргитич