НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/3563/15
№ 2/183/2276/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2015 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Парфьонова Д.О., за участі секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, треті особи Новомосковська районна державна нотаріальна контора, Служба у справах дітей Виконавчого комітету Новомосковської міської ради, Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Новомосковської міської ради, Новомосковська міжрайонна прокуратура Дніпропетровської області про визначення часток у спільному сумісному майні, визнання права власності в порядку спадкування за законом та визначення порядку користування житловим приміщенням, зустрічним позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до Новомосковської міської ради, ОСОБА_5, треті особи - Приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу ОСОБА_6, Новомосковська районна державна нотаріальна контора, Служба у справах дітей Виконавчого комітету Новомосковської міської ради, Новомосковська міжрайонна прокуратура Дніпропетровської області про визначення частки в спільному майні та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

встановив:

Подано позов ОСОБА_5, в якому позивач просив визнати за ОСОБА_5, право власності в порядку спадкування за законом: на 1/4 (3/12) частин квартири АДРЕСА_1, після смерті батька ОСОБА_7, померлого 14 червня 2007 року; на 2/12 частин квартири АДРЕСА_1, після смерті брата ОСОБА_8, померлого 22 серпня 2013 року; а всього визнати за ним право власності на 5/12 частин квартири АДРЕСА_1 та виділити ОСОБА_5 в користування кімнату № 9 (12,1 кв.м) і кімнату № 6 (7,5 кв.м) загальною площею 19,60 кв.м., кімнати № 10 (20,1 кв.м), № 8 (9,6 кв.м) залишити в користуванні ОСОБА_3, приміщення кухні площею 8,1 кв.м, ванної кімнати площею 2,6 кв.м., вбиральні 1,2 кв.м., коридору 14,0 кв.м., вбудованої шафи 2,6; 0,6; 0,5 кв.м., тамбур 5,1 кв.м., залишити в спільному користуванні.

Позов обґрунтовано тим, що згідно зі свідоцтвом про право власності від 06 лютого 2007 року, виданого Новомосковською міською радою квартира АДРЕСА_1 належала на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_7 та членам його сім`ї - ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_8. Квартира приватизована згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Загальна площа квартири становить 86,4 кв.м. Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 03 січня 2007 року № 08018. Квартира № 16 по вул. Радянській в будинку № 19 в м. Новомосковську Дніпропетровської області зареєстрована в Новомосковському КП БТІ на праві приватної спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності і записана у реєстрову книгу за № Ер № 17730425. Частки співвласників квартири не визначені, внаслідок чого, на підставі ст.372 ЦК України частка кожного зі співвласників повинна становити 1/4 (3/12).

14 червня 2007 року помер батько позивача та один із співвласників квартири - ОСОБА_7. Спадкоємцем першої черги за законом після його смерті є його діти: ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які в передбачений законом шестимісячний термін звернулись до державного нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 із відповідними заявами. При цьому ОСОБА_9, ОСОБА_10, а також ОСОБА_8 відмовились від прийняття спадщини на користь позивача, позивач подав заяву про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_7, померлого 14 червня 2007 року позивач не отримав.

02 листопада 2009 року померла сестра позивача - ОСОБА_9. Спадкоємцем першої черги за законом після її смерті стала її донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка прийняла спадщину у розмірі 1/4 (3/12) частки після смерті ОСОБА_9, померлої 02 листопада 2009 року, але свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом не отримала.

22 серпня 2013 року помер рідний брат позивача - ОСОБА_8. Спадкоємцями другої черги за законом після його смерті стали позивач - ОСОБА_5, його рідна сестра ОСОБА_10 та ОСОБА_3, донька сестри позивача - ОСОБА_9, померлої 02 листопада 2009 року. ОСОБА_10 написала заяву в Державній нотаріальній конторі м. Новомосковська Дніпропетровської області про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_8, померлого 22 серпня 2013 року, на користь позивача - ОСОБА_5. Позивач прийняв 2/3 (3/12) частини спадкової квартири АДРЕСА_1, а ОСОБА_3 1/3 (1/12) частин квартири АДРЕСА_1, що належали ОСОБА_8, померлому 22 серпня 2013 року.

Згідно технічного паспорту загальна площа квартири АДРЕСА_1 - 86,4 кв.м., житловою площею - 49,3 кв.м., в тому числі 1-а кімната 7,5 кв.м., 2-а кімната 9,6 кв.м., 3-а кімната 12,1 кв.м., 4-а кімната 20,1 кв.м., кухні площею 8,1 кв.м, ванної кімнати площею 2,6 кв.м., вбиральні 1,2 кв.м., коридору 14,0 кв.м., вбудованої шафи 2,6; 0,6; 0,5 кв.м., тамбур 5,1 кв.м., квартира обладнана балконом 1,0 кв.м., лоджією 1,4 кв.м.

1/12 частка складає: 7,2 кв.м. загальної площі, в тому числі 4,10 кв.м. житлової площі. Частка позивача складає 5/12, тобто загальної площі 36,0 кв.м., в тому числі житлової площі - 20,5 кв.м. В квартирі АДРЕСА_2 можливо виділити в користування ізольовані кімнати кожному співвласнику згідно часток, в зв`язку з чим позивач просить виділити йому в користування житлові кімнати квартири.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі. Вказали, що спільне проживання з відповідачем є неможливим через протиріччя.

Відповідач та її законний представник в судовому засіданні позов визнали в частині визнання права власності. В частині виділу в користування кімнат просили відмовити, посилаючись на те, що виділ кімнат у користування є неможливим в зв`язку з неможливістю відокремлення їх від всієї частини квартири, крім того зазначили, що позивач та відповідач є особи протилежної статі, відповідач є неповнолітньою особою і виділення кімнат, на якому наполягає позивач призведе до порушення її права.

Відповідач в особі законного представника подала до суду зустрічний позов, який ухвалою суду від 04 листопада 2015 року об`єднано з первісним позовом, згідно з яким, з урахуванням уточнень просила: визначити частку ОСОБА_3 в спільному майні - квартирі №16 площею 86.4 кв.м. в будинку №19 по вулиці Радянській в м.Новомосковську, Дніпропетровської області, як 1/4 частину; визначити частку померлої ОСОБА_9 в спільному майні - квартирі № 16 площею 86.4 кв.м. в будинку № 19 по вулиці Радянській в м. Новомосковську, Дніпропетровської області, як 1/4 частину; визначити частку померлого ОСОБА_8 в спільному майні - квартирі № 16 площею 86.4 кв.м. в будинку № 19 по вулиці Радянській в м. Новомосковську Дніпропетровської області, як 1/4 частину; визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/4 частину квартири № 16, площею 86.4 кв.м. в будинку № 19 по вулиці Радянській в м.Новомосковську Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, померлої 02 листопада 2009 року; визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/12 частину квартири №16 площею 86.4 кв.м. в будинку №19 по вулиці Радянській в м. Новомосковську Дніпропетровської області в порядку спадкування за правом представлення після смерті дядька ОСОБА_8, померлого 22 серпня 2013 року.

Зустрічний позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_2, згідно рішення Виконавчого комітету Новомосковської міської ради за № 80 від 25 лютого 2015 року, є піклувальником над онукою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і опікуном над її майном та житлом. 02 листопада 2009 року померла ОСОБА_9 - мати неповнолітньої ОСОБА_3 Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй частину квартири АДРЕСА_1. Своє майно померла нікому не заповідала. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_9 є ОСОБА_3 - дочка померлої, яка проживала разом із нею, а отже є такою, що прийняла спадщину. ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подала заяву про прийняття нею спадщини після смерті матері до нотаріальної контори. Однак, приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу ОСОБА_6 відмовила ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав не визначеності частки померлої ОСОБА_9 в спільному сумісному майні. 22 серпня 2013 року помер ОСОБА_8 - дядько неповнолітньої ОСОБА_3 Спадкоємцем другої черги за законом після смерті ОСОБА_8 є ОСОБА_5 - рідний брат померлого, та ОСОБА_3, - за правом представлення після смерті ОСОБА_9 - рідної сестри покійного. В інтересах ОСОБА_3 ОСОБА_2 подала заяву про прийняття нею спадщини після смерті дядька до нотаріальної контори. Державний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу ОСОБА_11 відмовив ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину внаслідок не визначеності частки померлого ОСОБА_8 в спільному сумісному майні.

Таким чином, неповнолітня ОСОБА_3 не може скористатися своїм спадковим правом оскільки частки померлої матері та дядька не визначені в спільному майні, що змусило звернутися до суду за захистом спадкових прав.

В судовому засіданні позивач та його представник вимоги зустрічного позову визнали, відповідач та її законний представник зустрічний позов підтримали.

Представник Служби у справах дітей Виконавчого комітету Новомосковської міської ради, Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Новомосковської міської ради первісний позов підтримала в частині визнання права власності, в частині виділу в користування частини квартири просила відмовити з метою захисту прав неповнолітньої особи. Зустрічний позов просила задовольнити в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні первісний позов підтримав в частині визнання права власності, в частині виділу в користування частини квартири просив відмовити з метою захисту прав неповнолітньої особи. Зустрічний позов просив задовольнити в повному обсязі.

Треті особи - Новомосковська районна державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу ОСОБА_6 до суду не з`явились, згідно заяв просили розглядати справу за їх відсутності.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані сторонами та отримані судом письмові докази, матеріали спадкових справ, заслухавши учасників цивільного процесу суд доходить наступного.

Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 06 лютого 2007 року, виданого Новомосковською міською радою квартира АДРЕСА_1 належала на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_7 та членам його сім`ї - ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_8. Право власності зареєстровано у встановленому законом порядку /т.1 а.с.9/. Частки співвласників квартири не визначені.

У відповідності до технічного паспорту, складеного 02 листопада 2011 року КП «НМБТІ», загальна площа квартири АДРЕСА_1 - 86,4 кв.м., житловою площею - 49,3 кв.м., в тому числі 1-а кімната 7,5 кв.м., 2-а кімната 9,6 кв.м., 3-а кімната 12,1 кв.м., 4-а кімната 20,1 кв.м., кухні площею 8,1 кв.м, ванної кімнати площею 2,6 кв.м., вбиральні 1,2 кв.м., коридору 14,0 кв.м., вбудованої шафи 2,6; 0,6; 0,5 кв.м., тамбур 5,1 кв.м., квартира обладнана балконом 1,0 кв.м., лоджією 1,4 кв.м /т.1 а.с.10-13/.

14 червня 2007 року помер ОСОБА_7 /т.1 а.с.14/ - батько ОСОБА_5 /т.1 а.с.7/, ОСОБА_8 /т.1 а.с.76/, ОСОБА_9 /т.1 а.с.75/, ОСОБА_10 /т.1 а.с.76/.

15 листопада 2007 року ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 звернулись до Державного нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори із заявами про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 /т.1 а.с.75, 76/, ОСОБА_5 подав заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 /т.1 а.с.75/.

Постановою Державного нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори від 24 квітня 2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через не надання документів на підтвердження права власності померлого на частку у спадковому майні /т.1 а.с.22/.

02 листопада 2009 року померла ОСОБА_9 /т.1 а.с.16/ - мати ОСОБА_3 /т.2 а.с.9/ та сестра ОСОБА_5 /т.1 а.с.7, 75/.

16 вересня 2013 року представником ОСОБА_3 подано заяву до приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_9 /т.1 а.с.55/. Також вбачається, що ОСОБА_9 по день смерті постійно проживала із ОСОБА_3 за адресою: квартира АДРЕСА_1 /т.1 а.с.59/.

Постановою приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу ОСОБА_6 від 15 квітня 2015 року відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав не визначеності частки померлої ОСОБА_9 в спільному сумісному майні /т.2 а.с.8/.

22 серпня 2013 року помер ОСОБА_8 /т.1 а.с.15/ брат ОСОБА_5 /т.1 а.с.7, 76/ та дядько ОСОБА_3 /т.1 а.с. 75, т.2 а.с.9/.

11 вересня 2013 року ОСОБА_5 звернувся до Новомосковської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом та ОСОБА_10 із заявою про відмову від спадщини на користь ОСОБА_5 /т.1 а.с.71/. 17 квітня 2015 року до Новомосковської державної нотаріальної контори звернулась представник ОСОБА_3 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_8 /т.1 а.с.72/. Також вбачається, що ОСОБА_8 постійно проживав по день смерті із ОСОБА_3 за адресою: квартира АДРЕСА_1 /т.1 а.с.59/.

Постановою Державного нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори від 22 квітня 2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8 через не надання документів на підтвердження права власності померлого на частку у спадковому майні /т.1 а.с.21/.

Постановою Державного нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори від 13 травня 2015 року відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8 через не надання документів на підтвердження права власності померлого на частку у спадковому майні /т.2 а.с.7/.

Розглядаючи по суті зустрічні позовні вимоги в частині визначення часток у праві спільної сумісної власності суд виходить з наступного.

Статтею 357 ЦК України встановлено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

При цьому, зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Відтак, з урахуванням доказів належності майна позивачу на праві спільної сумісної власності разом з іншими трьома власниками є такими, що підлягають задоволенню вимоги відповідача про визначення частки, яка їй належить на праві власності в розмірі 1/4 , виходячи з рівності часток у праві спільної сумісної власності.

Водночас, щодо вимог про визначення частки померлих у праві спільної сумісної власності, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки померлі спадкодавці за життя не визначили часток у праві спільної сумісної власності, для встановлення розміру часток є необхідним встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що померлим за життя належала ? частка спільного сумісного майна, внаслідок чого позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Щодо визнання за позивачем та відповідачем права власності на спадкове майно, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Ч.2 ст.1223 ЦК України встановлює, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Доказів наявності заповітів матеріали справи не містять, судом в матеріалах отриманих спадкових справ не встановлено.

Ч.1 ст.1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Стаття 1262 ЦК України визначає, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно з ч.3 ст. 1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Ст.1267 ЦК України встановлює, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно з ч.ч.1, 3, 4 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Частиною 1 статті 1273, частиною 2 статті 1274 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Відтак, враховуючи відсутність заповіту після смерті ОСОБА_7, позивач, з урахуванням подання заяви про прийняття спадщини, відмови від спадщини на його користь ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, враховуючи визначення судом часток у праві спільної сумісної власності має право на 1/4 (3/12) частки квартири АДРЕСА_2, загальною площею 86,4 кв.м., житловою площею 49,3 кв.м., що за життя належала ОСОБА_7 в порядку спадкування за законом після смерті батька, як спадкоємець першої черги.

В свою чергу, відповідач, враховуючи визначення судом часток у праві спільної сумісної власності, має право на 1/4 (3/12) частини квартири АДРЕСА_2, загальною площею 86,4 кв.м., житловою площею 49,3 кв.м., що за життя належала ОСОБА_9, як спадкоємець першої черги після смерті матері.

Також, після смерті ОСОБА_8, з урахуванням відмови від спадщини на його користь ОСОБА_10, відсутності заяви ОСОБА_12 про відмову від спадщини за правом представлення та її постійне проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, враховуючи визначення судом часток у праві спільної сумісної власності, позивач має право на 2/12 частки квартири АДРЕСА_2, загальною площею 86,4 кв.м., житловою площею 49,3 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті брата, як спадкоємець другої черги, а відповідач, як спадкоємець другої черги за правом представлення після смерті матері ОСОБА_9, померлої на час відкриття спадщини має право на 1/12 частину спірної квартири.

Таким чином, загалом в порядку спадкування, частка позивача у праві спільної часткової власності складає 5/12 (3/12 та 2/12), частка відповідача складає 4/12 (3/12 та 1/12). Крім того, як співвласник, відповідач є власником 3/12 часток після виділу часток у спільної часткової власності, внаслідок чого суд вважає за необхідне задовольнити первісний позов в цій частині, визнавши за позивачем право власності на майно та зустрічний позов в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Вирішуючи позовні вимоги щодо виділу спільного часткового майна в користування, суд виходить з наступного.

Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно зі ст.ст. 364,367 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Оскільки позивачем не доведено неможливості спільного користування квартирою, не можливості виділу в натурі спільного часткового майна, не обґрунтовано позов в цій частині посиланням на норми законодавства, заявлено вимоги про виділ в користування частки в спільній частковій власності, чого не передбачено нормами законодавства - в цій частині позову позивачем не вірно обрано спосіб захисту порушеного права і в задоволенні первісного позову в цій частині належить відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 207, 209, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, треті особи Новомосковська районна державна нотаріальна контора, Служба у справах дітей Виконавчого комітету Новомосковської міської ради, Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Новомосковської міської ради, Новомосковська міжрайонна прокуратура Дніпропетровської області про визначення часток у спільному сумісному майні, визнання права власності в порядку спадкування за законом та визначення порядку користування житловим приміщенням задовольнити частково.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до Новомосковської міської ради, ОСОБА_5, треті особи - Приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу ОСОБА_6, Новомосковська районна державна нотаріальна контора, Служба у справах дітей Виконавчого комітету Новомосковської міської ради, Новомосковська міжрайонна прокуратура Дніпропетровської області про визначення частки в спільному майні та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визначити частку ОСОБА_3 в спільному сумісному майні ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_13, ОСОБА_7 - квартири АДРЕСА_2, загальною площею 86,4 кв.м., житловою площею 49,3 кв.м., як 1/4 частину.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_9, померлій 02 листопада 2009 року за життя належала 1/4 частка спільного сумісного майна ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_13, ОСОБА_7 - квартири АДРЕСА_2, загальною площею 86,4 кв.м., житловою площею 49,3 кв.м.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_8, померлому 22 серпня 2013 року за життя належала 1/4 частка спільного сумісного майна ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_13, ОСОБА_7 - квартири АДРЕСА_2, загальною площею 86,4 кв.м., житловою площею 49,3 кв.м.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 5/12 частини квартири АДРЕСА_2, загальною площею 86,4 кв.м., житловою площею 49,3 кв.м., до якої входить: 3/12 частини квартири в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7, померлого 14 червня 2007 року; 2/12 частини квартири в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_8, померлого 22 серпня 2013 року.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 4/12 частини квартири АДРЕСА_2, загальною площею 86,4 кв.м., житловою площею 49,3 кв.м., до якої входить: 1/4 частина квартири в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_9, померлої 02 листопада 2009 року; 1/12 частина квартири в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті дядька ОСОБА_8, померлого 22 серпня 2013 року.

В решті позову ОСОБА_5 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення в повному обсязі складено 13 листопада 2015 року.

Суддя Д.О. Парфьонов