Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 2-1938/11 Головуючий у 1 інстанції: Мінасов В.В.
Провадження № 22-ц/778/5138/15 Суддя-доповідач: Кухар С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, судді:Осоцького І.І.
суддів:Дзярука М.П.
Кухаря С.В.
при секретаріБуримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2012 року у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства „Запоріжжяобленерго" до ОСОБА_5 про відшкодування вартості не облікованої електричної енергії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ВАТ „Запоріжжяобленерго" звернулось до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 31.05.2010 року контролерами Північних районних електричних мереж проведена перевірка дотримання Правил користування електричною енергією для населення за адресою: АДРЕСА_1 де мешкає відповідач.

Перевіркою встановлено безоблікове споживання електроенергії, про що був складений відповідний акт. Згідно з методикою обчислення розміру відшкодування збитків завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 року визначено обсяг та вартість не облікованої електроенергії і виписані рахунку на загальну суму 8458,04 грн. за 3 роки, 1096 днів.

Позивач просив суд стягнути з відповідача вартість не облікованої електричної енергії та судові витрати.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2012 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5, на користь ВАТ „Запоріжжяобленерго" суму вартості не облікованої електроенергії 8458,04 грн., сплачений судовий збір в сумі 84,59 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є абонентом ВАТ „Запоріжжяобленерго". 31 травня 2010 року працівниками ВАТ „Запоріжжяобленерго" складено акт №00111064 про порушення за адресою: АДРЕСА_1 Правил, виявлено факт розкрадання електричної енергії та порушення даних Правил шляхом підключення розетки поза приладом обліку електричної енергії. Збитки в розмірі 8 458 грн. 04 коп. товариство розрахувало за кількістю днів за період з 31 травня 2007 року до 31 травня 2010 року.

Апелянт у скарзі посилається на те, що завдані позивачеві збитки повинні обраховуватись згідно підпункту б, пункту 3.3. глави 3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією з розрахунку вартості необлікованої електричної енергії за 12 місяців.

Проте з такими доводами скарги погодитись не можна.

Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії, на час їх виникнення, регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27 Закону України "Про електроенергетику", Правилами, та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (далі - Методика), затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 року за № 782/12656.

Пунктами 48, 53 Правил (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку, а також за пошкодження приладу обліку. У разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. На підставі акта енергопостачальник має право відключити споживача від електропостачання (у випадках, передбачених п. 35 цих Правил), а також визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача.

Разом із тим абз. 4, 5 п. 53 Правил визначено, що розмір завданих енергопостачальнику збитків розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показань чи технічної перевірки приладу обліку до моменту усунення порушення за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків, але не більше терміну позовної давності. Розмір відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок користування електричною енергією, обчислюється відповідно до Методики.

Відповідно до підп. 6 п. 3.1. Методики (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) вона застосовується у разі виявлення такого порушення Правил, як самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, поза засобами обліку електричної енергії.

Згідно з підп. "а" п. 3.3. Методики розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється, зокрема, за кількістю днів, а саме в разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підп. 1 - 4, 6 (якщо самовільне підключення було здійснено таким чином, що представники енергопостачальника могли виявити його при проведенні контрольного огляду засобу обліку) пункту 3.1 Методики, - з дня останнього контрольного огляду засобу обліку до дня усунення порушення, але не більше загальної кількості днів у 6 календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення. Якщо споживач встановив пристрій, що занижує покази засобу обліку, порушив умови монтажу, здійснив самовільне підключення поза приладом обліку прихованою електропроводкою, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду засобу обліку не мали можливості, то споживачу робиться перерахунок за користування електричною енергією з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (у разі, якщо технічний огляд у період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводився), але не більше ніж за три роки.

З огляду на наведене кількість днів при розрахунку збитків визначається з урахуванням характеру та способу виявленого у споживача порушення Правил користування електричною енергією для населення; якщо споживач допустив самовільне підключення поза приладом обліку прихованою електропроводкою і представники постачальника електричної енергії не мали можливості виявити таке підключення під час проведення контрольного огляду засобу обліку, то розрахунок збитків здійснюється з урахуванням дати останньої технічної перевірки чи допуску в експлуатацію електроустановки споживача, але не більше ніж за три роки.

Таким чином оскільки судом встановлено факт розкрадання електричної енергії та порушення даних Правил шляхом підключення розетки поза приладом обліку електричної енергії, то позивач вірно відповідно до вказаних нормативно-правових актів визначив розмір шкоди, і висновок суду про задоволення позову в повному обсязі є вірним.

До аналогічних висновків, у аналогічних правовідносинах дійшов і Верховний Суд України в ухвалі від 9 листопада 2011 року (справа №6261св10), яка додана до матеріалів справи.

Також апелянт вказав на те, що вказана Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною взагалі може застосовуватись лише за умови виявлення місця підключення проводки до мереж енергопостачальника, який при цьому не демонтував безоблікову розетку та не виміряв величину електричного струму.

Так, дійсно пункт 2.9 глави 2 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією доповнено новим абзацом згідно з Постановою НКРЕ N 1338 від 14.10.2010 в якому дійсно зазначено, що у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 5-7 пункту 2.1 цієї глави, Методика застосовується за умови виявлення місця (точки) підключення до відповідних мереж, про що зазначається в акті про порушення та позначається на схемі.

Однак, оскільки вказані правовідносини між сторонами виникли 31 травня 2010 року до 14 жовтня 2010 року, то вказані зміни в Методику не розповсюджуються на дані правовідносини, оскільки за загальним правилом не мають зворотної дії в часі (ст. 5 ЦК Ураїни). Тому ці доводи скарги теж є безпідставними.

Посилання апелянта на порушення процедури його виклику на засідання комісії з розгляду Актів про виявлення порушення Правил, в результаті чого засідання було проведено без його участі, на що вказано і в листі Мінпаливенерго України, не впливає як на результат засідання цієї комісії так і на вірні висновки суду першої інстанції.

Вказані доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, які являються обов'язковою підставою для скасування судового рішення.

Отже висновки суду першої інстанції відповідають матеріалам справи, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, та підстав для його скасування колегія судів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2012 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: