У х в а л а

іменем україни

11 листопада 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Коротуна В.М., Мазур Л.М.,

Писаної Т.О., Юровської Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовами ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах недієздатного ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_10, до Тернопільської міської ради, виконавчого комітету Тернопільської міської ради про зобов'язання позачергово надати житлове приміщення,

за касаційною скаргою виконавчого комітету Тернопільської міської ради на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 квітня 2015 року та рішення апеляційного суду Тернопільської області від 11 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах недієздатного ОСОБА_4, звернулась до суду з вказаним позовом, який уточнила в процесі розгляду справи, та остаточно просила зобов'язати Тернопільську міську раду та її виконавчий комітет надати позачергово двокімнатну благоустроєну квартиру, яка б відповідала санітарним та технічним вимогам, у зв'язку з обвалом житлового будинку.

На обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона разом із сином ОСОБА_4, який є інвалідом І групи, недієздатним, дочкою ОСОБА_8 та її дітьми ОСОБА_9 та ОСОБА_10, дочкою ОСОБА_5, зятем ОСОБА_6 та онукою ОСОБА_7 проживали та були зареєстровані в двокімнатній квартирі АДРЕСА_1, загальною площею 44,3 кв. м, житловою площею 29,3 кв. м.

Вказала, що у 1998 році, у зв'язку із проведенням капітального ремонту даного житлового будинку, їй та членам її сім'ї: ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, тимчасово надано інше житлове приміщення - двокімнатну квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 34 кв. м, житловою площею 28 кв. м. Іншим членам її сім'ї: ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, тимчасово надано однокімнатну квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 27 кв. м, житловою площею 12 кв. м.

Позивачка зазначила, що ці квартири відносяться до маневреного житлового фонду, а з 1998 року до травня 2014 року капітальний ремонт будинку АДРЕСА_1 не відбувався, у зв'язку з чим 27 травня 2014 року цей будинок обвалився і рішенням комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій м. Тернополя від 28 травня 2014 року визнано, що проведення капітального ремонту будинку є неможливим, у зв'язку з чим зобов'язано управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології (далі - УЖКГ) терміново організувати демонтаж аварійного будинку, а також розглянути питання щодо відселення всіх мешканців на постійне місце проживання із подальшим оформленням права власності.

Посилаючись на те, що до часу подання позову відповідачі не вирішили питання забезпечення позивачів належним постійним місцем проживання, а надана їм квартира маневреного житлового фонду не відповідає санітарним та технічним вимогам, оскільки вона та її син ОСОБА_4 є особами різної статі, а також син є інвалідом І групи і потребує її догляду, просила задовольнити позов.

У серпні 2014 року ОСОБА_8, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_10, також звернулась до суду із позовом з аналогічних підстав, який уточнила в процесі розгляду справи, та остаточно просила зобов'язати Тернопільську міську раду та її виконавчий комітет надати позачергово двокімнатну благоустроєну квартиру, яка б відповідала санітарним та технічним вимогам.

У серпні 2014 року ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 також звернулись до суду із позовом з аналогічних підстав та просили зобов'язати Тернопільську міську раду та її виконавчий комітет надати позачергово двокімнатну благоустроєну квартиру, яка б відповідала санітарним та технічним вимогам, у зв'язку з обвалом житлового будинку.

Ухвалою суду від 14 жовтня 2014 року вищевказані позови об'єднано в одне провадження (а. с. 49).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 квітня 2015 року позови задоволено.

Зобов'язано виконавчий комітет Тернопільської міської ради позачергово надати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 двокімнатну благоустроєну квартиру, яка б відповідала санітарним та технічним вимогам, у зв'язку із обвалом житлового будинку.

Зобов'язано виконавчий комітет Тернопільської міської ради позачергово надати ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 двокімнатну благоустроєну квартиру, яка б відповідала санітарним та технічним вимогам, у зв'язку із обвалом житлового будинку.

Зобов'язано виконавчий комітет Тернопільської міської ради позачергово надати ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 двокімнатну благоустроєну квартиру, яка б відповідала санітарним та технічним вимогам, у зв'язку із обвалом житлового будинку.

У задоволенні позовних вимог до Тернопільської міської ради відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 11 червня 2015 року апеляційну скаргу виконавчого комітету Тернопільської міської ради відхилено, рішення Тернопільського міськрайонного суду від 08 квітня 2015 року частково змінено, виключено із резолютивної частини рішення посилання на позачергове надання жилого приміщення як зайво зазначене.

У касаційній скарзі виконавчий комітет Тернопільської міської ради посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, виходив з того, що квартира позивачів, з незалежних від них причин, зруйнована внаслідок обвалу житлового будинку, який знаходився у власності територіальної громади.

Суд апеляційної інстанції, виключаючи з резолютивної частини рішення місцевого суду посилання на позачергове надання жилого приміщення як зайво зазначене, погодився із висновком суду першої інстанції та виходив з того, що виконавчим комітетом Тернопільської міської ради не забезпечено виселення позивачів з наданням іншого благоустроєного жилого приміщення у зв'язку з обвалом, який відбувся не у зв'язку зі стихійним лихом, а у зв'язку з непроведенням капітального ремонту будинку, що відповідно до ст. 46 ЖК УРСР впливає на черговість надання житла.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що зазначеним вимогам рішення суду апеляційної інстанції не відповідає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що зареєстрованим місцем проживання усіх позивачів є державна двокімнатна квартира АДРЕСА_1, житловою площею 29,3 кв. м; аварійний будинок знаходився на балансі ТОВ КомЕнерго-Тернопіль-2 (а. с. 105).

У жовтні 1998 року на час проведення капітального ремонту вказаного будинку позивачі були відселені з аварійної квартири № 6 у дві квартири маневреного фонду.

ОСОБА_3 разом із сином ОСОБА_4, дочкою ОСОБА_8, онуком ОСОБА_9 та онучкою ОСОБА_10 проживають у квартирі маневреного фонду АДРЕСА_2 без реєстрації, загальна площа квартири 29,5 кв. м, житлова 22,8 кв. м (а. с. 126).

Також у квартирі маневреного фонду АДРЕСА_3 проживають без реєстрації ОСОБА_5, її колишній чоловік ОСОБА_6 та їхня донька ОСОБА_7 Загальна площа квартири 23,5 кв. м, житлова 12,2 кв. м (а. с. 12, 125).

27 травня 2014 року під час сильної зливи обвалилась частина фасадної стіни будинку АДРЕСА_1, а 28 травня 2014 року комісія з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій м. Тернополя зобов'язала УЖКГ в терміновому порядку організувати демонтаж аварійного будинку. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 02 червня 2014 року № 559 «Про демонтаж аварійного будинку за адресою АДРЕСА_1» зобов'язано УЖКГ укласти угоду з підрядною організацією на проведення необхідних демонтажних робіт вказаного житлового будинку з метою ліквідації наслідків надзвичайної ситуації місцевого рівня, що трапилась 27 травня 2014 року (а. с. 15, 88).

ОСОБА_3 із сім'єю (8 осіб) перебуває на квартирному обліку при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради з 25 вересня 2002 року в загальному списку за № 2071, в першочерговому списку (багатодітна сім'я) за № 525 (а. с. 127); разом з цим з часу обвалу вказаного будинку рішення про відселення в зв'язку з обвалом на постійне місце проживання сімей ОСОБА_3 у складі 6 осіб і ОСОБА_5 у складі 3-х осіб виконавчим комітетом Тернопільської міської ради не приймалося.

Згідно з інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25 листопада 2014 року в реєстрі відсутні відомості щодо права власності позивачів на нерухоме майно на території м. Тернополя та Тернопільської області. Лише ОСОБА_5 має у власності житловий будинок у АДРЕСА_4 (а. с. 130-145).

Статтями 110, 112, 113 ЖК УРСР встановлено, що громадяни виселяються з жилих будинків державного і громадського житлового фонду з наданням іншого благоустроєного жилого приміщення, якщо: будинок, у якому знаходиться жиле приміщення, підлягає знесенню; будинок (жиле приміщення) загрожує обвалом. Якщо будинок (жиле приміщення) загрожує обвалом, громадянам, виселюваним з цього будинку (жилого приміщення), інше благоустроєне жиле приміщення залежно від належності будинку надається виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів чи державною, кооперативною або іншою громадською організацією, а в разі неможливості надання жилого приміщення цією організацією - виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів.

Надаване громадянам у зв'язку з виселенням інше благоустроєне жиле приміщення повинно знаходитись у межах даного населеного пункту і відповідати вимогам статті 50 цього Кодексу. Громадянам, які займали окрему квартиру, повинно бути надано окрему квартиру. Якщо наймач займав більш як одну кімнату, йому надається жиле приміщення, що складається з того ж числа кімнат. За розміром жиле приміщення має бути не меншим за те, яке займав наймач, однак у межах норми жилої площі. Якщо наймач або член сім'ї, що проживає разом з ним, має право на додаткову жилу площу і фактично користується нею, жиле приміщення надається з урахуванням норми додаткової жилої площі. У разі виселення з жилого приміщення, меншого за розміром, ніж це передбачено для надання жилого приміщення в даному населеному пункті, виселюваному надається жиле приміщення відповідно до встановленого розміру.

Статтею 46 ЖК УРСР визначено перелік осіб, яким жилі приміщення можуть бути надані поза чергою, до таких, зокрема, віднесено осіб, житло яких внаслідок стихійного лиха стало непридатним для проживання.

Згідно із п. 46 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених Постановою Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470 (далі - Правила) поза чергою жилі приміщення надаються громадянам, житло яких внаслідок стихійного лиха стало непридатним для проживання.

Виходячи із системного аналізу наведених норм права та викладених обставин справи колегія суддів касаційного суду вважає, що суд першої інстанції, встановивши обставини спору, дослідивши докази у справі й надавши їм належну оцінку, врахував, що відповідачами будь-яких дій щодо надання позивачам у власність займаних ними двох квартир маневреного фонду та/чи інших житлових приміщень не вчинялось, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та зобов'язання виконавчого комітету Тернопільської міської ради позачергово надати житлове приміщення позивачам, оскільки квартира, в якій вони проживали, зруйнована внаслідок обвалу житлового будинку, який знаходився у міській власності.

Суд апеляційної інстанції, виключаючи з резолютивної частини рішення суду першої інстанції посилання на позачергове надання жилого приміщення, як зайво зазначене, вказаних вище вимог закону до уваги не взяв, належним чином доводів сторін не перевірив та не врахував, що загроза обвалом жилого приміщення у будинку жилого фонду є самостійною підставою позачергового надання благоустроєного жилого приміщення.

Ураховуючи викладене, колегія суддів касаційного суду дійшла висновку, що під час встановлення фактичних обставин справи судом першої інстанції дотримані норми матеріального та процесуального права, а тому виключення апеляційним судом з резолютивної частини рішення місцевого суду посилання на позачергове надання жилого приміщення як зайво зазначене є помилковим.

Відповідно до положень ст. 339 ЦПК України, установивши, що апеляційним судом <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/T041618.html> скасовано судове рішення <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/T041618.html>, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/T041618.html> скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/T041618.html>.

Зважаючи на вищевикладене та керуючись ст. ст. 336, 339, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу виконавчого комітету Тернопільської міської ради задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Тернопільської області від 11 червня 2015 року скасувати, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 квітня 2015 року залишити в силі

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: В.М. Коротун

Л.М. Мазур

Т.О. Писана

Г.В. Юровська