Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 336/988/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Іжевська Н.Г.
Провадження № 22-ц/778/6005/15 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«11» листопада 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

ОСОБА_2

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2015 року по справі

за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 29 серпня 2007 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області був зареєстрований шлюб між сторонами.

Від шлюбу мають малолітню доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з відповідачем. Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.10.2014 року шлюб між сторонами розірвано.

В період шлюбу було нажите наступне спільне майно:

- автомобіль Shkoda Octavia A5 (хетчбек легковий), реєстраційний номер АІ 0190 CO, 2011 року випуску, загальною вартістю - 176 494 грн.;

- люстра - 500, 00 грн.;

- вайфай - роутер - 300, 00 грн.;

- ноутбук Lenovo-4000 грн.;

- кондиціонер ОLМО - 1500 грн.;

- два комоди - 4000 грн.;

- шафа-купе - 6000 грн.;

- телевізор Philips- 6000 грн.;

- відеомагнітофон TG - 1500, 00 грн.;

- відеокамера Sony- 4500 грн.;

- фотокамера Canon - 4500 грн.

- комп'ютерний стіл - 300 грн.;

- диван-3500 грн.;

- мобільний телефон НТС - 5000 грн.;

- золоті прикраси - 15 000 грн.

Крім того, за час сумісного життя ними був зроблений ремонт в кімнаті квартири АДРЕСА_1, де вони проживали, вартістю приблизно 15000 грн., а також був замінений балконний блок (металопластикові вікно та двері) загальною вартістю - 3 500 грн.

Вважає, що оскільки спірний автомобіль потрібен йому для здійснення трудових та професійних обов'язків і є умовою, в тому числі, оплати аліментів на утримання спільної дитини, є за доцільне залишити в його власності спірний автомобіль, стягнувши з нього грошову компенсацію на користь відповідача.

На підставі зазначеного просив:

1) Визнати спільним майном подружжя автомобіль Shkoda Octavia A5 (хетчбек легковий), реєстраційний номер АІ 0190 CO, 2011 року випуску, загальною вартістю - 176 494 грн.; люстра - 500, 00 грн.; вайфай - роутер - 300, 00 грн.; ноутбук - 4000 грн.; кондиціонер - 1500 грн.; два комоди - 4000 грн.; шафу-купе - 6000 грн.; телевізор - 6000 грн.; відеомагнітофон - 1500, 00 грн.; відеокамера - 4500 грн.; фотокамера - 4500 грн.; комп'ютерний стіл - 300 грн.; диван - 3500 грн.; мобільний телефон - 5000 грн.; золоті прикраси -15 000 грн.;

2) Визнати за ним право власності та користування на автомобіль Shkoda Octavia A5 (хетчбек легковий), реєстраційний номер АІ 0190 CO, 2011 року випуску, загальною вартістю - 176 494 грн.

3) Визнати за ОСОБА_3 право власності на: люстру - 500, 00 грн.; вайфай - роутер - 300, 00 грн.; ноутбук - 4000 грн.; кондиціонер - 1500 грн.; два комоди - 4000 грн.; шафу-купе - 6000 грн.; телевізор - 6000 грн.; відеомагнітофон - 1500, 00 грн.; відеокамеру - 4500 грн.; фотокамеру - 4500 грн.; комп'ютерний стіл - 300 грн.; диван-3500 грн.; мобільний телефон - 5000 грн.; золоті прикраси - 15 000 грн., загальною вартістю - 75 000 грн.;

4) Стягнути з нього на користь ОСОБА_3 13 000, 00 грн. - грошової компенсації в рахунок оплати різниці;

5) Судові витрати покласти на відповідача.

В квітні 2015 року ОСОБА_3 подала зустрічну апеляційну скаргу, в якій зазначила, що за час сімейних відносин сторонами було нажито майно, а саме: автомобіль Shkoda Octavia A5 (хетчбек легковий), реєстраційний номер АІ 0190 CO, 2011 року випуску, № кузова TMBCK41Z5BB155002. Вказаний автомобіль постійно знаходиться у користуванні ОСОБА_4 Іншого спільного майна, крім особистих речей, не має.

Вважає, що оскільки ОСОБА_5 проживає з нею, її частка у спільному майні має бути збільшена.

В жовтні 2014 ороку уточнила позовні вимоги та остаточно просила визнати вказаний автомобіль спільно майном подружжя, поділити спільне майно подружжя, залишивши автомобіль у власності ОСОБА_4; стягнути з ОСОБА_4 на її користь 155751 грн. від вартості спірного автомобіля; судові витрати покласти на ОСОБА_4

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2015 року позов ОСОБА_4 та позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Виділено із спільного майна подружжя в користування ОСОБА_4 автомобіль SKODA OKTAVIA A5, державний номер АІ 0190 CO 2011 року випуску, вартістю 233 627 грн. 09 коп. Виділено із спільного майна подружжя на користь ОСОБА_3: люстру вартістю 500 гр., вайфай-роутер вартістю 300 грн., ноутбук LENOVO вартістю 4000 грн., кондиціонер OLMO вартістю 1500 грн., два комоди вартістю 4000 грн., шафу-купе вартістю 6000 грн., телевізор Філіпс вартістю 6000 грн., відеомагнітофон вартістю 1500 грн., відеокамеру Соні вартістю 4500 грн., фотокамеру Кенон вартістю 4500 грн., компютерний стіл вартістю 300 грн., диван вартістю 3500 грн., мобільний телефон НТС вартістю 5000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 (ОСОБА_6Ю.) різницю вартості спільного майна подружжя в сумі 96 014 грн.

В решті позову відмовлено.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на недоведеність позовних вимог та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить змінити рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, визнати автомобіль Shkoda Octavia A5 (хетчбек легковий), реєстраційний номер АІ 0190 CO, 2011 року випуску, № кузова TMBCK41Z5BB155002 спільно нажитим майном подружжя ОСОБА_6; поділити спільне майно подружжя, залишивши вказаний автомобіль у власності ОСОБА_4; стягнути з ОСОБА_4 на її користь 155751 грн. від вартості автомобіля; в задоволенні первинного позову ОСОБА_4 відмовити; судові витрати покласти на ОСОБА_4

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Суд правильно встановив, що сторони перебували у шлюбі з 29.08.2007 р. по 09.10.2014 р. та їх частки у спільному майні є рівними.

Доводи апеляційної скарги про збільшення долі є неприйнятними. Ні під час розгляду в суді, ні в апеляційній скарзі не наводяться обставини, які б свідчили про наявність умов, передбачених ст.70 СК України,для відступлення від засади рівності часток подружжя. Сам факт проживання дитини з ОСОБА_3 і присудження аліментів з ОСОБА_4 на утримання дитини, на що зроблено посилання в апеляційній скарзі, не дає підстав для збільшення частки ОСОБА_3 у майні подружжя.

Суд визнав, що під час шлюбу сторони придбали майно на суму 275226 грн.: автомобіль Shkoda Octavia A5 (хетчбек легковий), реєстраційний номер АІ 0190 CO, 2011 року випуску, № кузова TMBCK41Z5BB155002, вартістю 233627 грн., люстру вартістю 500 гр., вайфай-роутер вартістю 300 грн., ноутбук LENOVO вартістю 4000 грн., кондиціонер OLMO вартістю 1500 грн., два комоди вартістю 4000 грн., шафу-купе вартістю 6000 грн., телевізор Філіпс вартістю 6000 грн., відеомагнітофон вартістю 1500 грн., відеокамеру Соні вартістю 4500 грн., фотокамеру Кенон вартістю 4500 грн., компютерний стіл вартістю 300 грн., диван вартістю 3500 грн., мобільний телефон НТС вартістю 5000 грн. В натурі суд виділив автомобіль ОСОБА_4, а все інше речі ОСОБА_3

Право власності на вказаний автомобіль ОСОБА_4 набув у травні 2011 р. під час шлюбу з ОСОБА_3 Факт придбання автомобіля під час перебування сторін у шлюбі за спільні кошти визнано сторонами.

Придбання під час шлюбу будь-якого іншого майна, окрім автомобіля, ОСОБА_3 заперечувала.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтями 60, 61 ЦПК України встановлені правила звільнення сторони від доказування та розподілу обов'язків по доказуванню між сторонами.

За загальним правилом, установленим ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 ЦПК України.

Проте, це загальне правило діє, якщо в нормах матеріального права відсутня вказівка про перерозподіл обов'язків доказування.

Відповідно до вимог ст. ст. 58, 59 ЦПК України надані суду докази мають бути належними та допустимими.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно зі ст. 60 Сімейного кодексу України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Отже, придбання сторонами за час шлюбу майна, яке є їх спільною сумісною власністю, та його вартість є предметом доказування сторін.

До складу майна, що підлягає поділу, суд включив зазначені в позовній заяві ОСОБА_4 побутову техніку та предмети побуту. Проте в матеріалах справи відсутні докази наявності у сторін або у третіх осіб цього майна, а також того, що це майно придбавалось у період їх шлюбу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. 2 ст. 71 СК України).

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема, на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України (ч. 4 ст. 71 СК України).

Відповідно до п. п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

ОСОБА_4, заявив вимоги про поділ майна: люстри вартістю 500 грн., вайфай-роутера вартістю 300 грн., ноутбука LENOVO вартістю 4000 грн., кондиціонера OLMO вартістю 1500 грн., двох комодів вартістю 4000 грн., шафи-купе вартістю 6000 грн., телевізора Філіпс вартістю 6000 грн., відеомагнітофона вартістю 1500 грн., відеокамери Соні вартістю 4500 грн., фотокамери Кенон вартістю 4500 грн., компютерного столу вартістю 300 грн., дивану вартістю 3500 грн., мобільного телефону НТС вартістю 5000 грн., при цьому просив виділити всі це речі ОСОБА_3

Проте такий спосіб поділу майна суперечить ст.71 СК України, оскільки поділ майна полягає в розподілу речей між сторонами в натурі відповідно до їх частки у спільній сумісній власності.

ОСОБА_3 придбання та наявність вказаного майна заперечувала.

Отже, для визначення речей, зазначених ОСОБА_4 у позовній заяві, спільним майном подружжя та можливості його поділу, необхідно довести сам факт придбання конкретних речей в період шлюбу, їх вартість та наявність цього майна на момент поділу, і обов'язок з доведення цих обставини відповідно до вимог ст.ст.10,11,60 ЦПК України покладено на останнього.

Проте позивачем не надано жодного доказу у підтвердження придбання такого майна в період шлюбу та його об'єктивної наявності. ОСОБА_4 ставить питання про поділ побутової техніки та предметів побутового призначення, не вказуючи при цьому індивідуальні ознаки кожної речі, рік придбання та за якою ціною придбавалися, зокрема, не зазначено марку, модель, індивідуальний номер побутової техніки, не вказані індивідуальні ознаки меблів, люстри для можливості їх ідентифікації.

В силу положень ч. 2 ст. 59 ЦПК України покази свідків не є допустимим доказом на підтвердження зазначених обставин. До того ж, покази свідка ОСОБА_7 є загальними і довільними,вони не містять конкретної та достовірної інформації щодо придбання подружжям майна під час шлюбу.

Посилання представника позивача на те, що протягом тривалого спільного проживання сторони не могли не набути спільне рухоме майно, є припущенням, на якому відповідно доч.4 ст. 60 ЦПК України доказування ґрунтуватися не може.

Оскільки ОСОБА_4 не довів придбання та наявність у спільній сумісній власності сторін побутової техніки та предметів побутового призначення, його не може віднести до майна, що підлягає поділу між подружжям.

Таким чином, обставини, які мають значення для справи і які суд вважав встановленими, не доведені, висновки суду не відповідають обставинам справи, і відповідно до п.п.2-4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду в частині визнання люстри вартістю 500 грн., вайфай-роутера вартістю 300 грн., ноутбуку LENOVO вартістю 4000 грн., кондиціонеру OLMO вартістю 1500 грн., двох комодів вартістю 4000 грн., шафи-купе вартістю 6000 грн., телевізору Філіпс вартістю 6000 грн., відеомагнітофону вартістю 1500 грн., відеокамери Соні вартістю 4500 грн., фотокамери Кенон вартістю 4500 грн., компютерного столу вартістю 300 грн., дивану вартістю 3500 грн., мобільного телефону НТС вартістю 5000 грн. спільним майном подружжя та виділення зазначених речей ОСОБА_3 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

Правильним є висновок суду першої інстанції щодо можливості стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошової компенсації вартості частки автомобіля, проте з огляду на вищевикладені обставини не можна погодитися з рішенням суду в частині розміру компенсації.

Відповідно до ст. ст. 334, 640 ЦК України право власності на майно виникає з моменту передання майна, а якщо договір підлягає державній реєстрації з моменту державної реєстрації.

З матеріалів справи вбачається, що автомобіль марки автомобіль Shkoda Octavia A5 (хетчбек легковий), реєстраційний номер АІ 0190 CO, 2011 року випуску, № кузова TMBCK41Z5BB1550021 зареєстрований за ОСОБА_4, перебуває у фактичному його володінні та користуванні.

Отже, право власності на автомобіль є набутим.

У ч. 3 ст. 370 та ч. 2 ст. 364 ЦК України зазначено, що співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої компенсації вартості його частки.

Предметом зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 є грошова компенсація замість частки у належному сторонам на праві спільної сумісної власності автомобілю.

ОСОБА_4 теж просив виділити йому автомобіль та стягнути з нього компенсацію на користь ОСОБА_3

Відповідно до висновку експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області №82/15 від 16.07.2015 р., вартість спірного автомобіля становить 233627,09 грн. (а.с. 64-76).

Враховуючи неподільність речі, а також те, що ОСОБА_3 заявила вимоги саме про стягнення грошової компенсації з ОСОБА_4, що свідчить про наявність її згоди, а права власника фактично здійснюються лише ОСОБА_4, є можливим припинити право власності ОСОБА_3 на 1/2 частку у автомобілі та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 116813 грн. 50 коп. суми грошової компенсації.

Згідно з ч.5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Вимоги апеляційної скарги по покладенню на ОСОБА_4 судових витрат в повному обсязі є безпідставними. Рішення суду першої інстанції оспорено в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, ст.. 4 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_3 має право на компенсацію за рахунок ОСОБА_4 понесених судових витрат пропорційно задоволеним вимогам від заявлених, тобто в сумі 1907 грн. 55 коп. (заявлено вимог на 290 227,09 грн., задоволено на 173413,50 грн., 173413,50 грн. * 3192,50 грн. / 290 227,09 грн. = 1907,55 грн.).

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2015 року в частині визнання люстри вартістю 500 гр., вайфай-роутера вартістю 300 грн., ноутбуку LENOVO вартістю 4000 грн., кондиціонеру OLMO вартістю 1500 грн., двох комодів вартістю 4000 грн., шафи-купе вартістю 6000 грн., телевізору Філіпс вартістю 6000 грн., відеомагнітофону вартістю 1500 грн., відеокамеру Соні вартістю 4500 грн., фотокамери Кенон вартістю 4500 грн., компютерного столу вартістю 300 грн., дивану вартістю 3500 грн., мобільного телефону НТС вартістю 5000 грн. спільною сумісною власністю та виділення зазначених речей ОСОБА_3 скасувати, в цій частині відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог.

Виділити ОСОБА_4 у власність із спільного майна подружжя автомобіль Shkoda Octavia A5 (хетчбек легковий), реєстраційний номер АІ 0190 CO, 2011 року випуску, № кузова TMBCK41Z5BB155002.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 компенсацію вартості частки у автомобілі в розмірі 116813 грн. 50 коп., судовий збір в сумі 1907,55 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: