печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8377/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого - судді Литвинової І.В.

при секретарі Іванові Г.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Служба у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення порядку користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до співвласників квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2., ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення порядку користування жилим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Печерського районного суду м. Києва з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача було стягнуто борг в розмірі 1103034 грн. та відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду. Разом з тим, відповідачем ОСОБА_2 рішення суду не виконується і за відомостями ВДВС Печерського РУЮ у м.Києві за ним зареєстровано право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2. Для проведення оцінки нерухомого майна та його подальшої реалізації, необхідно встановити порядок користування квартирою. З посиланням на положення ст. 366 ЦК України позивач просив визначити порядок користування спірною квартирою.

В зв'язку із залученням до участі у розгляді справи в якості співвідповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, позивачем були уточнені позовні вимоги та заявлено про визначення порядку користування квартирою наступним чином: виділити в користування ОСОБА_2 кімнату, площею 13,7 кв.м.; ОСОБА_5 та трьом малолітнім дітям ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виділити в користування кімнату, площею 15,6 кв.м.; ОСОБА_3, ОСОБА_4 виділити в користування кімнату, площею 12,1 кв.м., приміщення коридору, кухні, туалету і ванної кімнати залишити в загальному користуванні.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, вважаючи, що позивачем обраний невірний спосіб захисту свого порушеного права.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, про час розгляду справи були повідомлені належним чином. В матеріалах справи міститься телеграма відповідачів, в якій зазначено, що позовні вимоги ОСОБА_1 ними не визнаються з проханням розглядати справу у їх відсутності.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації проти задоволення позову заперечувала, оскільки заявленими вимогами порушуються житлові права дітей, які зареєстровані в спірній квартирі.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Печерського районного суду м. Києва з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 стягнуто борг в розмірі 1103034 грн. 23 липня 2013р. постановою Відділу державної виконавчої служби Печерського управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду.

Відповідно до дубліката свідоцтва про право власності на житло від 26.02.1997р., квартира АДРЕСА_3 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 та членам його сім'ї ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в рівних долях (а.с.78). Згідно довідки за формою 3 на спірне приміщення, в ньому зареєстровано 6 осіб: ОСОБА_2, його дружина ОСОБА_3, дочка ОСОБА_5 та онуки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.92).

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначав, що відповідачем ОСОБА_2 рішення суду не виконується і за відомостями ВДВС Печерського РУЮ у м.Києві за ним зареєстровано право власності на ? частину квартири АДРЕСА_3. Для проведення оцінки нерухомого майна та його подальшої реалізації, позивач просив встановити певний порядок користування квартирою її співвласниками з посиланням на положення ст. 366 ЦК України.

Статтею 366 ЦК України передбачено, що кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом. У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов'язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.

Отже, зазначеною нормою закону визначені підстави та порядок звернення стягнення на частку у майні, що є у спільній частковій власності.

Разом з тим, позивачем заявлена вимога про встановлення порядку користування приміщеннями квартири між співвласниками, яка регулюється положеннями ст.ст. 319,358 ЦК України щодо здійснення права власності і зокрема, здійснення права спільної часткової власності. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Таким чином, звертатись з відповідною вимогою про встановлення порядку користування майном має право лише співвласник цього майна.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Право на захист особа здійснює на свій розсуд, що передбачено ч.1 ст.20 ЦК України. Оскільки позивачем обрано невірний спосіб захисту свого порушеного права, його вимоги за позовом задоволенню не підлягають.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Служба у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення порядку користування жилим приміщенням - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. В. Литвинова