БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/209/15
Справа № 356/791/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2015 року Березанський міський суд Київської області у складі:

головуючий суддя Капшученко І.О.

за участю секретаря Мамей Н.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення боргу за договором позики в розмірі 300000 грн., та 3% річних від суми боргу у розмірі 7495,00грн., суми інфляційних з урахуванням індексу інфляції 126 000,00 грн., всього 433495, 00грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 01.03.2014 сторони уклали договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу 300000 грн. Відповідач зобов'язувався повернути борг до 01.10.2014. Але в установлений термін свої зобов'язання не виконав.

Під час розгляду справи, у судовому засіданні сторони звернулись з письмовою мировою угодою від 02.11.2015, за умовами якої в рахунок повного погашення заборгованості 433495,00 грн. відповідач ОСОБА_3, визнає втрату та перехід від нього права власності на майно, що належить йому на праві особистої приватної власності, а саме господарську будівлю (гараж, що знаходиться)за адресою : АДРЕСА_1 та у взаємозв'язку визнає за позивачем ОСОБА_1, право особистої приватної власності на належне відповідачу вказане майно, а саме господарську будівлю (гараж), що знаходиться за адресою : АДРЕСА_2. Позивач відмовляється від основних позовних вимог до ОСОБА_3 та від самого позову, саме щодо вимоги про повернення 300000грн. основного боргу, 3% річних у сумі 7495,00грон., інфляційних витрат у сумі 126000,00грн. за договором позики за рахунок отримання у власність господарської будівлі (гаражу), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

У судовому засіданні сторони підтримали заяву про визнання умов мирової угоди і закриття провадження у справі та просять суд затвердити мирову угоду.

Суд, вивчивши мирову угоду, з'ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Вирішуючи питання щодо затвердження мирової угоди, суд враховує, що одним із способів врегулювання спору між сторонами судової справи є укладення мирової угоди.

Мирова угода - це угода сторін, в якій вони викладають прийнятний для них варіант вирішення судової справи, розподіляють спірні права та обовязки, або відмовляються від таких шляхом досягнення компромісу. Наслідком затвердження мирової угоди судом є припинення провадження по справі, а також встановлення, припинення чи зміна прав та обовязків для сторін.

Відповідно до ч. 1ст. 175 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обовязків сторін та предмета позову.

Вирішуючи питання щодо затвердження мирової угоди, суд має з'ясувати чи не суперечать умови мирової угоди вимогам закону.

Предмет мирової угоди обмежується предметом спору у конкретній цивільній справі.

За умовами мирової угоди до позивача переходить право власності майно, а саме господарську будівлю (гараж), що знаходиться за адресою : АДРЕСА_2, що належить відповідачу згідно свідоцтва про право на спадщину за законом(а.с.53).

За умовами мирової угоди до позивача переходить право на майно, а саме заявник просить фактично узаконити перехід права власності на майно від однієї особи до іншої всупереч встановленому законом порядку оформлення відчуження майна.

Підстави набуття права власності на нерухоме майно, визначені ст. 328, 373 ЦК України.

Статтею 346 ЦК України передбачені підстави припинення права власності особи на майно.

Аналіз положень вищевказаних норм закону вказують на те, що право власності на нерухоме майно не може бути предметом мирової угоди за обставинами, викладеними у позовній заяві.

Як вбачається із визначених умов мирової угоди, сторони домовились, що право власності позивача на вказане в мировій угоді майно виникне з моменту визнання даної угоди судом, відповідно ухвала суду про затвердження мирової угоди буде правовстановлюючим документом відносно вказаного майна.

Сторонами не враховано, що мирова угода не є правочином, який вчинюється за загальними правилами цивільного законодавства. Мирова угода є різновидом зобов'язання, яке виникає на підставі договору, укладеного за взаємною згодою сторін у письмовій формі та затвердженого судовим рішенням (ухвалою).

Суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору.

Мирова угода не може вирішувати питання про права і обов'язки сторін, які можуть виникнути у майбутньому, а також стосуватися прав і обов'язків інших юридичних чи фізичних осіб, які не беруть участі у справі, або, хоча й беруть таку участь, але не є учасниками мирової угоди. Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини одночасно врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін. Умови мирової угоди повинні безпосередньо стосуватися предмета позову, що виключає зазначення в ній дій, коштів чи майна, які не відносяться до предмету спору.

Отже, мирова угода містить умови, які суперечать ст. 175 ЦПК України. Суд з власної ініціативи не може вносити корективи та виправляти положення мирової угоди.

За положеннями ч. 5 ст. 175 ЦПК України якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди.

Враховуючи наведене, суд вважає необхідним у задоволенні вищевказаної заяви щодо затвердження мирової угоди відмовити.

Керуючисьст. 175 ЦПК України, суд ,-

У Х В А Л ИВ:

У затвердженні мирової угоди між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 02.11.2015 відмовити повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І. О. Капшученко