Справа № 297/2678/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2015 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Гал Л. Л., при секретарі Боротей А.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегово цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Берегівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовомдо виконавчого комітету Берегівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно вказавши, що вона є єдиною спадкоємницею за заповітом на будинковолодіння - садибний (індивідуальний) житловий будинок в АДРЕСА_1, за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 року мамою ОСОБА_2. Звернувшись до нотаріуса з метою оформлення права власності на спадковий будинок після смерті матері, позивачці було відмовлено, оскільки спадковий будинок на який померла ОСОБА_2 мала свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння від 04.06.1986 року, є майном колгоспного двору і належить його членам на праві спільної сумісної власності, а з 01.01.2013 року в Україні припинено оформлення права власності по старим свідоцтвам про право власності майна колишнього колгоспного двору.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, згідно якої просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити (а.с. 29.

Представник відповідача виконавчого комітету Берегівської міської ради згідно поданої заяви позов визнав повністю, просив справу розглянути без участі представника відповідача (а.с. 28).

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 120 ЦК УРСР, в редакції від 18.07.1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

І відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦК УРСР володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Встановлено, що згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 04.06.1986 року домоволодіння - будинок в АДРЕСА_1, належав колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_2 (а.с. 7), ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 5), ще за час життя - ОСОБА_2 залишила заповіт, згідно якого вона все своє майно заповіла доньці ОСОБА_1 (а.с. 6), на момент смерті ОСОБА_2 позивачка ОСОБА_1 проживала з нею, та інших осіб за даною адресою зареєстровано не було (а.с. 12).

Оскільки визнання позову відповідачем виконкомом Берегівської міської ради не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ст. 174 ЦПК України прийняв визнання позову виконкомом Берегівської міської ради.

За таких обставин позов ОСОБА_3 слід задовольнити та визнати за нею право власності на вказаний будинок.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 212, 214 ЦПК України, ст.ст. 120, 121 ЦК УРСР, в редакції від 18.07.1963 року, ст.ст. 328, 392, 1268 ЦК України,

р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок, загальною площею 38,9 кв.м., у тому числі 18,0 кв.м. житлової та 20,9 кв.м. допоміжної площі за адресою АДРЕСА_1, Закарпатської області, в цілому.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Гал Л. Л.