Справа № 545/2575/15-ц
Провадження № 2/545/1417/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2015 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого Кіндяк І.С.

при секретарі Блажієвській К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава цивільну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі до ОСОБА_1, про стягнення переплати пенсії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення переплати пенсії, так як відповідач будучи не працюючим пенсіонером отримував пенсію працюючого пенсіонера, що призвело до переплати пенсіїв сумі 790,67 грн., просили суд: стягнути з відповідача на користь УПФ України в Полтавському районі переплату пенсії.

В судове засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання повторно не з'явились, не повідомивши про причини неявки та її поважність, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України.

Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою позивача, проводиться заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ч. 1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, ч. 1 ст. 57 ЦПК України,

Відповідно ч. 2 ст. 58 ЦПК України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами, що в управлінні Пенсійного фонду України в Полтавському районі на обліку, як отримувач пенсії за віком перебуває ОСОБА_1.

Також встановлено, що 24.06.2015 року відповідачем ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі було подано заяву про перерахунок пенсії у зв'язку з його звільненням, так як він перебував на обліку як працюючий пенсіонер ( фізична особа-підприємець).

Під час перевірки працюючих за даними персоніфікованого обліку, яка проводиться щомісячно, було виявлено, що дана особа дійсно була фізичною особою-підприємцем, але припинила підприємницьку діяльність з 15.07.2014, що підтверджується довідкою № 1156 від 24.06.2015 року.

За даними WEB-EPC (електронна база рахувальників Пенсійного фонду України), ОСОБА_1 ід. код НОМЕР_1) перебував на обліку як фізична особа-підприємець в Пенсійному фонді України з 13.08.99 р. по 15.07.14 р, що також підтверджено і витягом з ЄДР юридичних зсіб та фізичних осіб-підприємців.

Отже, ОСОБА_1 був фізичною особою-підприємцем по 15.07.2014 року, але повідомив про те, що він вже не є працюючим пенсіонером - 24.06.2015 року.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року було затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення. Даний порядок поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників. Цим Порядком було, зокрема, встановлено різні процедури індексування доходів для працюючого пенсіонера і для пенсіонера, який не працює. В залежності від статусу особи змінювався порядок обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації, що в кінцевому підсумку впливало на остаточний розмір пенсії.

Оскільки ОСОБА_1 отримував пенсію як працюючий пенсіонер, і вона індексувалася як для працюючої особи, але оскільки він з 15.07.2014 року вже не був працюючою особою, індексації його пенсії мала відбуватися на інших підставах - як для непрацюючого громадянина , так як різні розміри прожиткового мінімуму для працездатної та непрацездатної особи.

Згідно з ч. 1 ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. Згідно ч. 4 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у разі припинення виплати пенсії до повного погашення заборгованості

Згідно із довідкою управління з координації і контролю за виплатою пенсій ГУ ПФУ в

Полтавській області № 1227/04-01-60/19 від 31.07.2015 р., встановлено, що в період з 01.07.2014. по 31.07.2015. виникла переплата пенсії, а сума переплати пенсії відповідачу ОСОБА_1 за вказаний період становить 790,67 грн.

Відповідно до п. 4 ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» органи, що здійснюють державну реєстрацію юридичних і фізичних осіб - підприємців, зобов'язані надсилати один примірник реєстраційної картки територіальному органу Пенсійного фонду за місцем реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності.

Згідно із ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Суд вважає, що позивачем не надано суду доказів того, що пенсіонер зловживав правом на отримання більшої пенсії шляхом не надання інформації в пенсійний фонд, що припинення підприємницької діяльності, так як органи, що здійснюють державну реєстрацію юридичних і фізичних осіб - підприємців, зобов'язані надсилати один примірник реєстраційної картки територіальному органу Пенсійного фонду за місцем реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності і дані відомості є загальнодоступними.

Також, відповідно до положень пункту 1 статті 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті:

1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 ЗУ «Основи законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 14.01.1998 № 16/98-ВР, взяття на облік страхувальників, забезпечення збору та обліку страхових коштів, контроль за повнотою та своєчасністю їх сплати, ведення Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, у тому числі персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб, здійснюють органи доходів і зборів та Пенсійний фонд України в межах компетенції, визначеної законом.

Більш того, суд вважає, що позивач проводячи щомісячні перевірки працюючих за персоніфікованим обліком повинен був встановити, що відповідач припинив свою трудову діяльність як фізична особа підприємець, однак цього не зробив, що і призвело до переплати пенсії ОСОБА_1, окрім цього відповідач припинив звітуватися перед УПФ України в Полтавській області, але не звернув на це ніякої уваги.

Отже, судом встановлено, факт того, що надміру виплачена пенсія ОСОБА_1 відбулася за відсутності з його боку зловживання чи недобросовісності, а тому він є добросовісним набувачем.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, про те, що у задоволенні позовних вимог Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі Полтавської області слід відмовити за недоведеністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-14, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218, 292, ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 1215 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

В позовних вимогах Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі до ОСОБА_1, про стягнення переплати пенсії, відмовити.

Судовий збір віднести за рахунок Держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення, якщо рішення було ухвалено без участі осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Полтавського районного суду І.С. Кіндяк

Суддя: І. С. Кіндяк