РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 569/10854/15-ц

31 серпня 2015 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

головуючого судді Денисюка П.Д.,

при секретарі Киричок М.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 суму основного боргу в розмірі 15 000 грн., три відсотка річних в сумі 260, 14 грн., інфляційні в сумі 6 000 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 29 серпня 2014 року відповідач отримав від нього грошові кошти в сумі 15 000 грн. та зобовязався повернути їх до 29 рудня 2014 року. У підтвердження даної позики 29 серпня 2014 року була написана розписка, яка підписана відповідачем та укладено договір позики грошей. Однак, на момент подачі позову до суду відповідач кошти так і не повернув.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та вказав, що договір позики грошей від 29 серпня 2014 року він підписував, однак грошових коштів від позивача не отримував.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задоволити із наступних підстав.

Відповідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Судом установлено, що відповідач ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 15 000 грн., що підтверджується договором позики грошей від 29 серпня 2014 року.

Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначення кількості речей.

29 серпня 2014 року відповідачем була написана розписка про отримання від позивача позики в сумі 15 000 грн. де вказано термін повернення коштів, а саме 29 грудня 2014 року.

Статтею 1049 ЦК України регламентовано, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до вимог ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суму боргу за договором позики грошей від 29 серпня 2014 року, яка становить 15 000 грн. ОСОБА_2 ОСОБА_1 на час звернення до суду з позовом не повернув. За час прострочення виконання грошового зобовязання розмір трьох проценти річних становить 260, 14 грн., а інфляційні 6 000 грн., які слід стягнути з відповідача.

Згідно п. п. 1., 2. договору позики грошей позикодавець передає позичальникові позику в сумі 15 000 грн. готівкою, а позичальник зобовязується повернути отриману суму в строки і порядку, зазначені в договорі. Сума позики надана на чотирьох місячний строк. Після спливу строку, позика позикодавцю має бути повернута одноразово в сумі 15 000 грн. готівкою.

Положеннями ст.ст.526, 610 ЦК України регламентовано, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом.

Беручи докази в їх сукупності, враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 15 000 грн. за договором позики грошей, інфляційні в сумі 6 000 грн., три відсотка річних в сумі 260, 14 грн., а також понесені позивачем судові витрати.

На підставі ст.ст.526, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 61, 88, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 15 000 (п'ятнадцять тисяч) гривень за договором позики від 29 серпня 2014 року, 260 (двісті шістдесят) гривень 14 копійок три відсотка річних та інфляційні в сумі 6 000 (шість тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок в рахунок відшкодування судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення у той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Рівненського міського суду П.Д. Денисюк