Справа № 569/4801/15-ц
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Тимощука О.Я.,
при секретарі Андрощук О.Я.,
за участю представника позивача адвоката ОСОБА_1,
провівши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне заочний розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,
ОСОБА_2 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу. В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_2 вказав, що ОСОБА_3 позичив в нього гроші в сумі 20 000 (двадцять тисяч) гривень, які відповідно до розписки, зобов»язувався повернути до 15 вересня 2013 року. На даний час всі його звернення з приводу повернення боргу ОСОБА_3 ігнорує, всі його дії свідчать про наміри взагалі не повертати кошти добровільним шляхом. Станом на день подачі позову ОСОБА_3 йому гроші не повернув. Просить суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь основний борг в розмірі 20 000 грн., 3% річних 905,75 грн., суму інфляції 7 420,00 грн., що разом становить 28 325,75 грн.
В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, просить суд їх задовлити.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився повторно, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення на його адресу. Про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Крім того, його виклик в судове засідання на 09.07.2015 року здійснювався через розміщення оголошення в газеті «Вісті Рівненщини» № 24 від 19 червня 2015 року.
Суд вважає зібраних в справі доказів достатньо для вирішення справи по суті, тому розглядає справу у відсутності відповідача в заочному порядку зі згоди представника позивача.
Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до задоволення повністю.
Судом встановлено, що відповідно до розписки (а.с. 2), оригінал якої був оглянутий в судовому засіданні і долучений до матеріалів справи, позивач позичив відповідачу 20 000 грн. Згідно до цієї ж розписки відповідач взяв зобовязання повернути вказаний борг до 15 вересня 2013 року, однак борг не повернув незважаючи на вимоги позивача.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Судом встановлено, що позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 20 000 грн., про що відповідачем була надана позивачу письмова розписка.
Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов′язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором, однак відповідач на даний час борг не повернув.
Відповідно до ст. 525 Цивільного Кодексу України, одностороння відмова від зобовязання не допускається.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов»язний виконати свій обов»язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов»язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. А тому, з відповідача слід стягнути на користь позивача 20 000 грн. основного боргу. А також відповідно до розрахунку, наявного в матеріалах справи з відповідача слід стягнути 3% річних в розмірі 905,75 грн. та суму інфляції в розмірі 7420,00 грн., що разом становить 28 325,75 грн.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 283,26 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 527, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд,
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 28 325 (двадцять вісім тисяч тримста двадцять п»ять) гривень 75 копійок, з яких: 20 000 грн. - основний борг, 3% річних - 905,75 грн., сума інфляції 7420,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 283,26 грн.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Рівненського
міського суду ОСОБА_4