Справа №2-1214/10
29 червня 2010 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Аркатової К.В.
при секретарі Троценко О.В.
за участю позивача ОСОБА_1
представника співвідповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ТДВ «Міжнародної страхової компанії» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, внаслідок ДТП, -
В подальшому до участі у справі в якості співвідповідача було залучено ТДВ «Міжнародну страхову компанію», оскільки в останній відповідно до полісу № ВС/2755888 від 15.11.2008 року застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3.
У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилися, про час розгляду справи сповіщений належним чином та своєчасно, суд у відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України розглядає справу у його відсутність.
Представник співвідповідача ТДВ «МСК» не заперечував проти стягнення зі страхової компанії матеріальної шкоди на користь позивача за винятком фактично сплачених сум, шкоди за втрату товарного вигляду автомобіля та франшизи.
Суд, вислухавши пояснення позивача, представника співвідповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:
Згідно до ст. 1187 ГК України, шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, що володіє транспортним засобом, якщо вона не доведе, що шкода виникла унаслідок непереборної сили або наміру потерпілого.
Відповідно до ст. 1188 ГК України, шкода, заподіяна в результаті взаємодії декількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних засадах, тобто: шкода, заподіяна одній особі з вини іншій відшкодовується винним.
Як вбачається з постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.04.2009р., дорожньо-транспортна пригода 22.03.2009р. за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 сталася в результаті того, що ОСОБА_3,, керуючи транспортним засобом, невірно обрав безпечну швидкість руху та безпечну дистанцію, внаслідок чого, допустив зіткнення з автомобілем, яким керував ОСОБА_1.
У діях водія ОСОБА_1 порушень вимог Правил дорожнього руху не убачається.
Відповідно до зазначеної постанови ОСОБА_3 визнаний винним в правопорушенні за ст. 124 КУпАП України і притягнутий до адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 340 гривень.
Встановлено, що відповідно до полісу № ВС/2755888 від 15.11.2008 року цивільно- правова відповідальність власника транспортного засобу ОСОБА_3 застрахована у ТДВ «Міжнародна страхова компанія».
Відповідно до ст.. 22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст.. 34 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик не пізніше трьох робочих днів зобов»язаний направити аварійного комісара або експерта для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо у визначений строк експерт не з»явився, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому випадку страховик зобов»язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи.
Судом встановлено, що виконуючи договірні забов"язання перед страхувальником ТДВ «МСК» замовило звіт дослідження спеціаліста авто товарознавця №117/09, складений 10.05.2009 року та відповідно до останнього виплатило страхове відшкодування за винятком франшизи в розмірі 5888,18 грн.
Таким чином, витрати позивача зі сплати експертного дослідження у розмірі 417,33 грн. підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_3.
Відповідно до ст.. 12 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, яка у даному випадку становить 510 грн..
Відповідно до ст.. 32 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик не відшкодовує шкоду, зокрема пов»язану із стратою товарного вигляду транспортного засобу.
Враховуючи викладене, з ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті експертного дослідження - 417,33 грн., франшиза - 510 грн., витрати на поштові відправлення відповідачу - 32,95 грн., витрати зі сплати юридичних послуг - 300 грн., а також 1179,85 грн. - за втрату товарного вигляду транспортного засобу (оскільки 1000 грн. ОСОБА_3 сплатив позивачеві одразу після ДТП, що не оспорюється останнім); також, згідно до ст. 88 ЦГІК України, з відповідача ОСОБА_3 підлягає стягненню державне мито в сумі 107,35 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., сплачені позивачем при подачі позову до суду.
Що стосується стягнення моральної шкоди, то згідно до ст. 23 ЦК України, вона складається також із душевних страждань особи у зв"язку з пошкодженням її майна, крім того, ст. 1167 ЦК України говорить про те, що моральна шкода, заподіяна особі неправомірними ' діями, відшкодовується його заподіявшою особою, за наявності її вини.
Враховуючи, що відповідач ОСОБА_3, будучі винним у ДТП, відшкодував ОСОБА_1 1000 грн., в той час, як відповідно до полісу № ВС/2755888 від 15.11.2008 року його цивільно-правова відповідальність була застрахована у ТДВ «Міжнародна страхова компанія»., з умов розумності, виваженості та справедливості, суд у цій частині позову ОСОБА_1 відмовляє.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 209, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст. ст.993, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ТДВ «Міжнародна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 2613,1 грн..
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті експертного дослідження - 417,33 грн., франшизу - 510 грн., витрати на поштові відправлення відповідачу - 32,95 грн., витрати зі сплати юридичних послуг - 300 грн., а також 1179,85 грн. - за втрату товарного вигляду транспортного засобу, державне мито в сумі 107,35 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., а взагалі 2577,48 грн..
Заява про апеляційнеоскарження рішення суду подається впродовж десяти днів, а апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подана протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
СУДДЯ