Номер провадження 2/754/3623/15
Справа №754/7641/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

03 листопада 2015 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого - судді Галась І.А.

за участі секретаря - Фацул М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант - Авто» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій просив (з урахуванням уточнень від 15 жовтня 2015 року) стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» 26946,43 гривень на відшкодування матеріальних збитків; з ОСОБА_2 моральну шкоду 10000 гривень, а також стягнути з відповідачів понесені судові витрати. В обґрунтування зазначає, що йому на праві приватної власності належить автомобіль марки «Kia Ceed», державний номер НОМЕР_1. 22 жовтня 2014 року о 07 год. 45 хв. в районі будинку №5 по вул. М.Цвєтаєвої у м. Києві відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ЗАЗ Форза», державний номер НОМЕР_2, здійснила наїзд на автомобіль позивача, який стояв без руху, та від отриманого удару його автомобіль здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Міцубісі Аутлендер», державний номер НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_3, в результаті чого усі автомобілі зазнали механічних пошкоджень. 02 грудня 2014 року постановою Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та враховуючи щире розкаяння особи винного, звільнено від адміністративної відповідальності. В результаті вищевказаного ДТП автомобіль «Kia Ceed», державний номер НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження та відповідно до звіту № 10172 про визначення вартості матеріального збитку, складеного 20 листопада 2014 року експертною установою ТОВ «Експертно-асистуюча компанія «Довіра», розмір матеріальних збитків, заподіяних пошкодженням автомобіля, складає 25 846,43 гривень. Також позивач поніс витрати на дефектування автомобіля на станції технічного обслуговування у розмірі 300 гривень та на проведення товарознавчого дослідження у розмірі 800 гривень. Крім того, зазначає, що внаслідок даного ДТП йому було завдано моральної шкоди в зв'язку з перенесеними моральними стражданнями, які полягають у порушенні його психічного добробуту та душевної рівноваги.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд про їх задоволення.

Представник відповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про поважність причини неявки суд не повідомляв.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 22.10.2014 року о 07:45 год., по вул. Цвєтаєвої, 5 в м. Києві, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_4, не врахувала дорожньої обстановки, не була уважною, не стежила за її зміною, не вибрала безпечної швидкості руху, у разі виникнення небезпеки та перешкоди в русі, яку водій об'єктивно спроможний був виявити, не вжила заходів для зменшення швидкості, аж до повної зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди, внаслідок чого здійснила наїзд на стоячий автомобіль НОМЕР_5, під керуванням водія ОСОБА_1, який від отриманого удару здійснив наїзд на припаркований автомобіль НОМЕР_6, під керуванням водія ОСОБА_3, в результаті чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

Відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва від 02.12.2014 року, ОСОБА_2 була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та звільнена від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КпАП України. (а.с.8)

Цивільно - правова відповідальністю ОСОБА_4 на момент ДТП була застрахована ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» - шляхом укладання 30.04.2014 року договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту №17-00/00001083/1.3.1.01, поліс №АІ/6951137, забезпечений транспортний засіб марки «ЗАЗ Forza», 2012 року випуску. (а.с.104-110)

22.10.2014 року Страхувальником - ОСОБА_4 було повідомлено ПАТ «УСК «Гарант-Авто» про ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу «ЗАЗ Forza», державний номер НОМЕР_7, водій ОСОБА_2, що підтверджується повідомленням страхувальника про дорожньо-транспортну пригоду. (а.с.70)

Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку ТОВ «ЕАК «Довіра», вартість матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ «KIA Ceed», держ. НОМЕР_8 складає 25 846,43 грн. (а.с.14-23)

Відповідно до п. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Відповідно до вимог ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до вимог ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з: життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори.

Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Протягом судового розгляду стороною відповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» не було надано доказів, які б давали підстави вважати умови вищевказаного договору в частині виплати страхового відшкодування виконаними.

Відповідно ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну

внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно вимог ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідності власників транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов'язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Зважаючи на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення з ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант - Авто» матеріальної шкоди завданої в наслідок дорожньої - транспортної пригоди в розмірі 25846 гривень 43 копійки.

Разом з тим, протягом судового розгляду стороною позивача не було надано конкретних правових доказів на підтвердження здійснення ним витрат на дефектування автомобіля на станції технічного обслуговування у розмірі 300 гривень та на проведення товарознавчого дослідження у розмірі 800 гривень, а тому вимоги в цій частині задоволенню не підлягають за їх недоведеністю та безпідставністю.

Щодо вимог позивача до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, то судом встановлено наступне.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Протягом судового розгляду стороною позивача не було надано доказів (обґрунтувань), які б давали підстави суду дійти висновку про обґрунтованість вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 10 000 гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212 ЦПК України, ст. 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант - Авто» про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант - Авто» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду завдану в наслідок дорожньої - транспортної пригоди в розмірі 25846 гривень 43 копійки.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди залишити без задоволення.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант - Авто» на користь ОСОБА_1 258 гривень 46 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: