Справа № 466/5633/14 Головуючий у 1 інстанції: Глинська Д.Б.
Провадження № 22-ц/783/1908/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Шашкіної С.А.,

при секретарі: Бадівській О.О.,

за участю: відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 18 листопада 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

В серпні 2014р. ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що 13 липня 2012 р. між AT «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 було укладено договір № 002-Z/017474 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Electron Instant Issue. Згідно договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № НОМЕР_1 і надав відповідну платіжну картку. Згідно договору відповідач проводить розрахунки з використанням платіжної картки тільки в межах суми видаткового ліміту та відповідач зобов'язаний контролювати свій видатковий ліміт та не допускати несанкціонованого овердрафту та погашати всі заборгованості по платіжній картці. Крім того, 13.07.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 011- 019334/12-00938-вкл-к про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту, згідно якого банк відкриває на картковий рахунок позичальника кредитну лінію з розміром овердрафту в сумі 10000 грн. зі сплатою процентів , а позичальник зобов'язується повернути кредитні ресурси до 14.07.2015 року та сплатити проценти в розмірі та в строки, передбачені договором. Відповідно до п. 6.1 договору за прострочення повернення кредитних ресурсів, відповідач сплачує пеню в розмірі 60% річних від простроченої суми на день прострочення. Позичальник перестав сплачувати чергові платежі та станом на 28.04.2014 року виникла заборгованість в сумі 23063,42 грн.. із яких: заборгованість за кредитним договором - 4166,62 грн., заборгованість прострочена за договором - 5200,53 грн., відсотки по заборгованості - 8465,64 грн., відсотки по простроченій заборгованості - 484,17 грн., пеня - 4746,46 грн.. Внаслідок невиконання зобов'язань відповідачем, утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню із ОСОБА_2.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 18 листопада 2014 року позов Публічного акціонерного товариства "Банк Фінанси та Кредит" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» 15877 грн. 85 коп. боргу заборгованості. Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив позивач ПАТ «Банк Фінанси та Кредит».

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема посилається на те, що відсутність платежів на протязі 1,5 років свідчить про небажання позичальником повертати отримані кошти. За таких обставин зменшення заявленого до стягнення розміру заборгованості (пені та відсотків) може спонукати Відповідача до подальшого невиконання договірних зобов'язань та судового рішення. Крім того, зазначає, що відповідач не заявляла про застосування позовної давності до вимог Відповідача щодо стягнення пені, а відтак суд застосував позовну давність на власний розсуд чим порушив норми матеріального права. Таким чином враховуючи, вищевикладене просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким їхні позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належно повідомлений (а.с. 95 ). Тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_2 на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Частиною 1 ст. 1066 ЦК України встановлено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом 13 липня 2012 р. між AT «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 було укладено договір № 002-Z/017474 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Electron Instant Issue. Згідно вказаного договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № НОМЕР_1 і надав відповідну платіжну картку.

Крім того, 13.07.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 011- 019334/12-00938-вкл-к про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту, згідно якого банк відкриває на картковий рахунок позичальника кредитну лінію з розміром овердрафту в сумі 10000 грн. зі сплатою процентів , а позичальник зобов'язується повернути кредитні ресурси до 14.07.2015 року та сплатити проценти в розмірі та в строки, передбачені договором.

Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до п.1.27 ст.1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

У пунктах 14.1., 14.8 та 14.12 ст. 14 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" передбачено, що електронний платіжний засіб може існувати в будь-якій формі, на будь-якому носії, що дає змогу зберігати інформацію, необхідну для ініціювання електронного переказу. Банк та користувач укладають договір щодо порядку та умов використання електронного платіжного засобу. Банк перед укладенням договору зобов'язаний ознайомити користувача з умовами договору про використання електронного платіжного засобу (далі у цій статті - договір), ознайомити з тарифами на обслуговування електронного платіжного засобу та правилами користування електронним платіжним засобом. Банк зобов'язаний забезпечити викладення цієї інформації в доступній формі й розмістити її в доступному для користувача місці, а також надати на його вимогу в письмовій або електронній формі.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Прийняті на себе зобов'язання ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» виконав, відкривши відповідачу кредитну лінію, проте, відповідач взяті на себе зобов'язання за договором щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами належним чином не виконав у зв'язку із чим утворилася заборгованість.

Як вбачається із представленого розрахунку заборгованості (а.с.16-17), станом на 28.04.2014 року заборгованість відповідача становить 23063,42 грн., з яких: заборгованість за кредитним договором - 4166,62 грн., заборгованість прострочена за договором - 5200,53 грн.,

відсотки по заборгованості - 8465,64 грн., відсотки по простроченій заборгованості - 484,17 грн., пеня - 4746,46 грн..

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором (4166,62 грн.), заборгованості простроченої (несанкціонованої) за кредитним договором (5200,53 грн.) та нарахованих відсотків по простроченій (несанкціонованій) заборгованості (484,17 грн.) підлягають до задоволення, оскільки відповідач порушив взяті на себе зобов'язання за договором. Також, суд прийшов до висновку, що вимога про стягнення пені підлягає до часткового задоволення в межах року за період з 11.08.2013 року до 11.08.2014р. в сумі - 3943,22 грн..

Рішення суду в цій частині відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення не вбачає.

Разом з тим, суд першої інстанції прийшов до висновку, що стягнення нарахованих відсотків по заборгованості в розмірі 8465,64 грн. є несправедливим в розумінні ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» та дану суму слід зменшити, обмежившись стягненням 50 % від заборгованості за кредитним договором, тобто в розмірі 2083,31 грн.

Однак, з висновком суду в цій частині колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», на яку посилається суд, несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором.

Однак, за визначенням компенсація - це відшкодування, зрівноважування, винагорода за щось, а також сума, яку сплачують як відшкодування, винагороду, покриття витрат, утрат.

В даному випадку умовами укладеного сторонами кредитного договору компенсація за невиконання позичальником умов договору взагалі не була передбачена, а встановлені ним проценти це є плата за користування чужими грошовими коштами, так само як і штрафні санкції та пеня, які є неустойкою, тобто видом забезпечення виконання зобов'язання, а не компенсацією.

Крім того, що стосується виплат позичальника за користування кредитом(відсотки і т.д.), то ці виплати позичальник зобов'язаний здійснювати згідно з умовами договору не у разі не виконання ним зобов'язань. Тобто, ці виплати відносяться до вартості наданої фінансової послуги і не пов'язані з невиконанням нею зобов'язань за договором.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції безпідставно зменшив суму нарахованих відсотків, обмежившись стягненням 50% від заборгованості за кредитним договором.

За таких обставин, рішення в частині стягнення нарахованих відсотків по заборгованості в розмірі 2083,31 грн. слід змінити, стягнувши з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» нараховані відсотки по заборгованості в сумі 8465,65 грн..

Таким чином, з відповідача ОСОБА_2 в користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» підлягає до стягнення сума в розмірі 22260,18 грн., з яких: заборгованість за кредитним договором - 4166,62 грн., заборгованість прострочена за договором - 5200,53 грн., відсотки по заборгованості - 8465,64 грн., відсотки по простроченій заборгованості - 484,17 грн., пеня - 3943,22 грн..

Керуючись ст. 303, п.3 ч.1 ст. 307, ст. ст. 309, 313, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 317,319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 18 листопада 2014 року в частині стягнення відсотків змінити, стягнувши з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» нараховані відсотки по заборгованості в сумі 8465,65 грн..

В решті рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Рішення Апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: М.Я.Богонюк

С.А. Шашкіна