Провадження № 2/161/4587/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді - Подзірова А.О., при секретарі - Кубяк О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договром,
позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивує тим, що 15.10.2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №070-22-76/07, відповідно до умов якого банк зобов'язувався надати позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в межах максимального ліміту заборгованості до 62 000,00 доларів США зі сплатою 13,50 % річних.
В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за договором кредиту 15.10.2007р. банком було укладено з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, як майновими поручителями, іпотечний договір, за умовами якого було передано в іпотеку банку наступне нерухоме майно: трьохкімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1, а з ОСОБА_5 договір поруки №15/10/07-1, за умовами яких останній поручився у повному обсязі за виконання позичальником зобов'язань за договором кредиту та зобов'язувався відповідати перед кредитором разом із ним як солідарний боржник.
У зв'язку з невиконанням позичальником умов договору кредиту щодо своєчасної сплати суми основного боргу, відсотків за користування грошовими коштами, банком 25.06.2010р. було направлено йому претензію № 38-01/96-359 з вимогою дострокового повернення усієї суми заборгованості та попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки в разі її несплати.
Однак відповіді на претензію позичальник не надав, вимог, зазначених у них, не виконав.
Просить суд, просить, в рахунок погашення заборгованості за іпотечним договором звернути стягнення на предмет іпотеки. Визначити в рішенні суду такий спосіб реалізації предмета іпотеки, як продаж на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Крім того, стягнути з відповідачів понесені витрати по сплаті судового збору.
Ухвалою суду від 11 листопада 2015 року позов в частині вимог до ОСОБА_4 залишено без розгляду відповідно до заяви представника позивача.
В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, також просив встановити суму початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації, а саме за ціною, що буде визначена експертом під час проведення виконавчих дій та вказав, що відповідно предмету іпотеки відсутні інші пріоритет вимог інших кредиторів, а тому позивач вважає себе іпотекодержателем вищого пріоритету.
Відповідачі судове засідання не з'явились, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.
Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст. ст. 526, 527, 530, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України.
Як вбачається із змісту ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Судом встановлено що відповідно до укладеного договору 15.10.2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №070-22-76/07, відповідно до умов якого банк зобов'язувався надати позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в межах максимального ліміту заборгованості до 62 000,00 доларів США зі сплатою 13,50 % річних (а.с. 8 - 11 ).
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства.
В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за договором кредиту 15.10.2007р. банком було укладено з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, як майновими поручителями, іпотечний договір, за умовами якого було передано в іпотеку банку наступне нерухоме майно: трьохкімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1, а з ОСОБА_5 договір поруки №15/10/07-1, за умовами яких останній поручився у повному обсязі за виконання позичальником зобов'язань за договором кредиту та зобов'язувався відповідати перед кредитором разом із ним як солідарний боржник
Відповідно до п.1.2 вказаного договору іпотеки за домовленістю сторін заставна вартість предмета іпотеки складає 391 375 грн. (а.с. 21-23).
Ст. 575 ЦК України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального права і положень договору іпотеки, суд приходить до висновку про наявність у даному випадку у позивача права на звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки відповідачі не виконали належним чином взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, що виявилось у неповерненні кредитних коштів згідно з умовами договору та графіку платежу, що призвело до утворення заборгованості.
Згідно з ч. І ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
За змістом ст.ст. 589, 590 ЦК України, ст. 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватись на підставі рішення суду, а право іпотекодержателя задоволити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання та неналежного виконання боржником основного зобов"язання.
На підставі наведеного суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.
Відповідно до п. 4 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду, у тому числі зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
Виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону «Про іпотеку», судові палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України дійшли правового висновку, що у розумінні норми статті 39 Закону «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону (за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем відповідно до договору іпотеки).
Цей правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України у справі за № 6-61цс15 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України необхідно враховувати при застосуванні вказаних норм права.
За таких обставин, суд вважає за необхідне звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Ковальчук Л.С., зареєстрованим в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 2343 - трьохкімнатну квартиру загальною площею 67,6 кв.м., житловою площею 39 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 в рахунок погашеннязаборгованості за кредитним договором в сумі 2 799 872,77 грн., в тому числі: 55 847,28 доларів США, що еквівалентно 1 251924,34 грн. - заборгованість за кредитом, 45 109,58 доларів США, що еквівалентно 1 011 218,09 грн. - заборгованість за відсотками, 536 730,34 грн. - пеня: в тому числі 214426,60 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту за період з 09.09.2014 року по 09.09.2015 року включно, в тому числі 322 303,74 грн. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків за період з 09.09.2014 року по 09.09.2014 року включно.
Крім того, суд вважає за необхідне встановити спосіб реалізації нерухомого майна - шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки, у межах процедури виконавчого провадження відповідно до вимог Закону України „Про іпотеку", встановивши початкову ціну предмета іпотеки у погодженому сторонами розмірі відповідно до п.1.2 договору іпотеки - 391 375 грн.
У зв'язку з чим вимоги позивача в частині встановлення початкової ціни, що буде визначена експертом під час проведення виконавчих дій підлягає частковому задоволенню.
З матеріалів справи не вбачається необхідності зазначення заходів щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації та пріоритету та розміру вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 197, 213, 214, 215, 224 - 225 ЦПК України, на підставі ст.ст. 509, 510, 526, 590, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 33, 38, 39 Закону України "Про іпотеку", суд-
Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки рахунок погашення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Звернути стягнення на предмет іпотеки, за іпотечним договором від 16.10.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Ковальчук Л.С., зареєстрованим в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 2343, - трьохкімнатну квартиру загальною площею 67,6 кв.м., житловою площею 39 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 в рахунок погашеннязаборгованості за кредитним договором №070-22-76/07 від 15.10.2007 року, в сумі 2 799 872,77 грн., в тому числі: 55 847,28 доларів США, що еквівалентно 1 251924,34 грн. - заборгованість за кредитом, 45 109,58 доларів США, що еквівалентно 1 011 218,09 грн. - заборгованість за відсотками, 536 730,34 грн. - пеня: в тому числі 214426,60 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту за період з 09.09.2014 року по 09.09.2015 року включно, в тому числі 322 303,74 грн. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків за період з 09.09.2014 року по 09.09.2014 року включно.
Встановити спосіб реалізації нерухомого майна - шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки, у межах процедури виконавчого провадження відповідно до вимог Закону України „Про іпотеку", встановивши початкову ціну предмета іпотеки - 391 375 грн.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» сплачений судовий збір в розмірі 41 998 (сорок одна тисяча дев'ятсот дев'яносто вісім) грн. 09 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Луцький міськрайонний суд до апеляційного суду у Волинській області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які були відсутні під час проголошення рішення, з дня отримання його копії .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного Подзіров А.О.