Справа № 343/1911/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2554/2015
Головуючий у 1 інстанції Монташевич С. М.
Суддя-доповідач Горблянський Я.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Горблянського Я.Д.

суддів: Ковалюка Я.Ю., Матківського Р.Й.

секретаря Капущак С.В.

за участю: представників апелянта ОСОБА_2- ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Новоселицька сільська рада, про усунення перешкод у користуванні дорогою та зустрічним позовом ОСОБА_2 до сільського голови села Новоселиця Ісайчука Романа Володимировича, головного спеціаліста - юрисконсульта відділу Держземагенства у Долинському районі Надівської Руслани Василівни, головного спеціаліста по землевпорядкуванню Новоселицької сільської ради Семенишин Ніни Петрівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_5, про захист прав на земельні ділянки та майно, - за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Долинського районного суду від 22 жовтня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Долинського районного суду від 22 жовтня 2015 року задоволено заяву державного виконавця ВДВС Долинського РУЮ Тиндик С.Б. про роз'яснення рішення суду від 10 квітня 2014 року у справі. Рішення Долинського районного суду від 10.04.2015 року в частині :зобов'язання ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні дорогою загального користування до належного ОСОБА_5 будинковолодіння АДРЕСА_1, шляхом розгородження проїжджої частини цієї дороги, забравши металеві ворота зі сторони вул. Л.Українки та бетонний паркан з хвірткою зі сторони будинковолодіння ОСОБА_5,постановлено розуміти, що слід усунути перешкоди в користуванні дорогою загального користування до належного ОСОБА_5 будинковолодіння АДРЕСА_1 шляхом розгородження проїжджої частини цієї дроги, забравши металеві ворота зі сторони вул. Л.Українки та дві секції бетонного паркану з хвірткою зі сторони будинковолодіння ОСОБА_5

Вважаючи, що дана ухвала суперечить нормам процесуального права ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Вказує, що жодний з досліджених в судовому засіданні доказів, не підтверджує ту обставину, що для звільнення проїжджої частини дороги відповідачу необхідно демонтувати саме хвіртку та дві бетонні секції огорожі, які були ним встановлені зі сторони існуючого домоволодіння. Незважаючи на це, суд, даючи роз'яснення рішення, яка частина огорожі підлягає знесенню посилається на свій не підтверджений доказами висновок, викладений в мотивувальній частині.

Апелянт вказував, що в червні на виконання рішення суду він в добровільному порядку по межі земельної ділянки демонтував хвіртку та одну бетонну секцію огорожі зі сторони домоволодіння ОСОБА_5, звільнивши проїжджу частину дороги шириною 3,5 м згідно Генерального плану забудови села Новоселиця так, як було вказано в резолютивній частині рішення. Тому ухвала суду є безпідставною, не ґрунтується на досліджених судом доказах, та постановлена після виконання рішення.

За наведених доводів апелянт просив оскаржувану ухвалу скасувати, відмовивши у задоволенні заяви державного виконавця ВДВС Долинського РУЮ Тиндик С.Б. про роз'яснення рішення Долинського районного суду від 10 квітня 2015 року.

Вислухавши доповідача, пояснення представників апелянта, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з таких підстав.

Постановлене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким (п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України N 14 від 18.12.2009 р. "Про судове рішення у цивільній справі").

Відповідно до ст.221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення не змінюючи при цьому його змісту.

Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

При цьому суд, зокрема, роз'яснює, як саме слід розуміти резолютивну частину рішення, тобто тлумачить зміст написаного у рішенні, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Рішенням Долинського районного суду від 10 квітня 2015 року частково задоволено позов ОСОБА_5 та зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні дорогою загального користування до належного ОСОБА_5 будинковолодіння АДРЕСА_1 Івано-Франківської області, шляхом розгородження проїжджої частини цієї дороги, забравши металеві ворота зі сторони вул. Л.Українки та бетонний паркан з хвірткою зі сторони будинковолодіння ОСОБА_5

На підставі зазначеного рішення, 16 червня 2015 року було видано виконавчий лист, а 24 червня 2015 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавче провадження відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» не закінчилось, а в державного виконавця виникли труднощі в тлумаченні резолютивної частини рішення.

В мотивувальній частині вказаного рішення зазначалось, що підлягають усуненню перешкоди шляхом розгородження проїжджої частини цієї дороги, забравши металеві ворота зі сторони вул. Лесі Українки та частину бетонного паркану (дві секції) з хвірткою зі сторони будинковолодіння ОСОБА_5

Зважаючи на вказане, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив заяву державного виконавця ВДВС Долинського РУЮ щодо роз'яснення рішення в цій частині, та конкретизував резолютивну частину рішення, вказавши яким чином слід усунути перешкоди в користуванні дорогою.

В даному випадку суд не змінив та не вніс в рішення нових даних, та прийшов до правильного висновку, про наявність підстав для його роз'яснення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду викладених в оскаржуваній ухвалі і тому не можуть бути підставою для скасування цієї ухвали.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 307,312-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Долинського районного суду від 22 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: Я.Д. Горблянський

Я.Ю. Ковалюк

Р.Й. Матківський