Справа №466/6466/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2015 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Котельви К.О.,

при секретарі Білоус М.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про встановлення факту проживання однією сімєю, юридичного факту дати смерті, визнання спадкоємцем, визнання права на спадщину,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_8 за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про встановлення факту проживання однією сімєю з померлим ОСОБА_9 в період з 2008 року по 2012 рік, про встановлення дати смерті ОСОБА_9 04 лютого 2014 року, визнання позивача спадкоємцем четвертої черги за померлим ОСОБА_9 та визнання за позивачем права на спадщину після ОСОБА_9

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, уточненнях та доповненнях до неї. Зокрема, пояснив, що його родич ОСОБА_9 помер 04.02.2014 року. Покійний ОСОБА_9 був чоловіком його двоюрідної сестри ОСОБА_10. Приблизно з 2005 року ОСОБА_10 проживала з ним у квартирі АДРЕСА_1, оскільки доглядала його матір. Після смерті матері - з 2008 року він проживав за вказаною адресою з ОСОБА_10 та ОСОБА_9, оскільки ОСОБА_10 захворіла і потребувала стороннього догляду. Також, у догляді за ОСОБА_10 йому допомагала ОСОБА_11. ОСОБА_10 померла у 2012 році. З 2008 року по 2012 рік до смерті ОСОБА_10, з ними у квартирі АДРЕСА_1 постійно проживав ОСОБА_9, якого він утримував і з яким вони вели спільне господарство, а з 2012 року до дня смерті, ОСОБА_9 проживав у своїй квартирі АДРЕСА_2. Таким чином, вважає себе спадкоємцем четвертої черги за померлим ОСОБА_9 і таким, що має право на спадщину за ним. Також зазначає, що у Свідоцтві про смерть ОСОБА_9 зазначено дату смерті 04.01.2014 року, хоча останній помер 04.02.2014 року, що підтверджується доданими доказами, отже, дата смерті має бути встановленою у судовому порядку і підлягає зміні. Просить позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві, уточненнях та доповненнях до неї. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання повторно не зявився, хоча про час і місце слухання справи був належним чином повідомлений, явку уповноваженого представника не забезпечив.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявилась хоча про час і місце слухання справи була належним чином повідомлена.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні проти позову заперечив. Зокрема, пояснив, що ОСОБА_1 не надано доказів наявності його родинних звязків із померлим ОСОБА_9, як і не надано доказів родинних звязків із ОСОБА_10 Також зазначає, що шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було розірвано ще у 1993 році і з того часу вони не підтримували стосунків. Вказує на факт постійного проживання ОСОБА_9 у власній квартирні №5 будинку №14 по вул. Городоцькій м. Львова постійно до дня смерті. Покликаючись на положення статей 1220 та 1264 ЦК України зазначає, що позивач не може бути визнаний спадкоємцем ОСОБА_9, оскільки в матеріалах справи відсутні докази їх спільного проживання однією сімєю не менш ніж пять років до часу відкриття спадщини. Вважає, що таким чином, не підлягають до задоволення позовні вимоги щодо встановлення факту спільного проживання однією сімєю позивача з ОСОБА_9, визнання позивача спадкоємцем четвертої черги за ОСОБА_9 та визнання за позивачем права на спадщину за ОСОБА_9 Щодо встановлення юридичного факту дати смерті ОСОБА_9, вважає, жодне право позивача даним фактом не порушено, що не дає йому підстав на звернення до суду з такою вимогою в розумінні ст. 3 ЦПК України. В задоволенні позову просить відмовити.

Третя особа в судове засідання не зявилась та явку уповноваженого представника не забезпечила, хоча належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Від третьої особи на адресу суду поступила заява, в якій вона просить розглядати справу без неї.

За таких обставин, керуючись ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, на підставі доказів, наявних у матеріалах справи.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши та проаналізувавши всі докази в цій справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є безпідставним та не підлягає до задоволення. При цьому, суд виходив з наступного.

Щодо позовних вимог про встановлення юридичного факту проживання позивача з ОСОБА_9 в період з 2008 року по 2012 рік, визнання позивача спадкоємцем четвертої черги за ОСОБА_9 та визнання за позивачем права на спадщину за ОСОБА_9, слід зазначити таке.

Відповідно до ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України).

Згідно п. 4.2. Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.

Позивачем не надано суду жодного доказу його родинних відносин з ОСОБА_9, в розумінні Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, і такі докази в матеріалах справи відсутні, що вказує на безпідставність твердження про його родинний звязок із ОСОБА_9 Також, в матеріалах справи відсутні докази родинних відносин позивача з ОСОБА_10

В якості доказу свого проживання з ОСОБА_9 в період з 2008 року по 2012 рік, позивач посилається на Довідку №281 від 26.09.2014 року, видану Обєднанням співвласників будинків першого молодіжного житлового комплексу, згідно з якою, ОСОБА_9 проживав у належній позивачу квартирі №195 будинку №39 на пр. Червоної Калини у м. Львові з 2004 року по грудень 2013 року.

Вказана довідка не береться судом до уваги як доказ, оскільки викладена в ній інформація щодо проживання ОСОБА_9 у квартирі №195 будинку №39 на пр. Червоної Калини у м. Львові спростовується іншими доказами по справі, а саме:

- протоколами допитів свідків в кримінальному провадженні №0001614 від 09.06.2015 року (сусідів померлого ОСОБА_9Є.) ОСОБА_12 (АДРЕСА_3), ОСОБА_13 (АДРЕСА_4) та ОСОБА_14 (АДРЕСА_5), які повідомили, що ОСОБА_9 постійно до дня своєї смерті проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1, а інформація в Довідці №281 від 26.09.2014 року, виданій Обєднанням співвласників будинків першого молодіжного житлового комплексу щодо проживання ОСОБА_9 на пр. Червоної Калини 39/195 з 2004 по грудень 2013 року не відповідає дійсності;

- протоколом допиту ОСОБА_15, підпис якої стоїть в графі «паспортист» на довідці №281 від 26.09.2014 року, виданій Обєднанням співвласників будинків першого молодіжного житлового комплексу, яка засвідчила, що інформація про проживання ОСОБА_9 на пр. Червоної Калини 39/195 з 2004 року по грудень 2013 року не відповідає дійсності і була внесена нею до вказаної довідки на прохання ОСОБА_1;

- протоколами допиту свідків в кримінальному провадженні №0001614 від 09.06.2015 року (сусідів ОСОБА_1, які підписали Довідку №281 від 26.09.2014 року, видану Обєднанням співвласників будинків першого молодіжного житлового комплексу) ОСОБА_16 (м. Львів, пр. Червоної Калини, 39/194) та ОСОБА_17 (м. Львів, пр. Червоної Калини, 39/196), які повідомили, що вказану довідку вони підписали на прохання ОСОБА_1 не читаючи, а зазначені в ній відомості щодо проживання ОСОБА_9 на пр. Червоної Калини 39/195 з 2004 року по грудень 2013 року не відповідають дійсності. Вони жодного разу не бачили ОСОБА_9

Кримінальне провадження №0001614 від 09.06.2015 року було витребуване судом з Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області і оглянуте в судовому засіданні. Наявні в матеріалах справи копії протоколів допитів свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 відповідають оригіналам цих протоколів у кримінальному провадженні №0001614 від 09.06.2015 року.

Слід зазначити, що позивач ОСОБА_1, допитаний в судовому засіданні в якості свідка також заперечив факт проживання ОСОБА_9 на пр. Червоної Калини, 39/195 до грудня 2013 року.

Свідок ОСОБА_11 повідомила, що за домовленістю з ОСОБА_1 здійснювала догляд за хворою ОСОБА_10 в період з 2009 року до початку весни 2012 року. При цьому бачила ОСОБА_9 в належній ОСОБА_1 квартирі АДРЕСА_1, який, на її думку, постійно проживав у згаданій квартирі.

Такі покази свідка ОСОБА_11 оцінюються судом критично і не беруться до уваги, оскільки є нелогічними (свідок не змогла назвати по-батькові ані ОСОБА_10, за якою вона, начебто, доглядала впродовж трьох років, ані ОСОБА_9, якого вона, начебто, постійно бачила з ОСОБА_10), непослідовними та такими, що суперечать іншим доказам у справі, а саме: показам свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 та ОСОБА_17

Інші докази, долучені позивачем, не беруться судом до уваги, оскільки не стосуються предмету доказування і є неналежними (ст. 58 ЦПК України).

Таким чином, враховуючи недоведеність позивачем факту його проживання з ОСОБА_9 однією сімєю з 2008 року по 2012 рік та відсутність в матеріалах справи належних і допустимих доказів такого проживання, в позовній вимозі щодо встановлення факту такого спільного проживання слід відмовити.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Часом відкриття спадщини, у відповідності до ст. 1220 ЦК України - є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_9 однією сімєю не менш ніж пять років до часу відкриття спадщини за ОСОБА_9, у задоволенні вимог щодо визнання ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги за ОСОБА_18 та у визнанні за ОСОБА_1 права на спадщину за ОСОБА_9 слід відмовити. При цьому, судом враховується, також покази позивача ОСОБА_1, допитаного судом в якості свідка, з яких вбачається, що він не проживав з ОСОБА_9 однією сімєю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини за останнім.

Щодо встановлення дати смерті ОСОБА_9, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак, зазначена норма визначає обєктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права повязано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення лише наявного у особи субєктивного права - є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

З пояснень представника позивача вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за ОСОБА_9 на початку серпня 2014 року. Отже, в разі встановлення судом дати смерті ОСОБА_9 04.02.2014 року позивач вважатиметься таким, що не пропустив встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк на прийняття спадщини за ОСОБА_9 шляхом подання нотаріусу заяви про це.

Проте, статтею 1269 ЦК України встановлено, що заяву про прийняття спадщини може подати лише спадкоємець.

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1223 ЦК України).

З наведеного випливає, що в даній ситуації право позивача на прийняття спадщини шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса і на яке впливає дата смерті ОСОБА_9 - є похідним від встановлення судом позивача спадкоємцем четвертої черги за ОСОБА_9

Враховуючи недоведеність позивачем обставин, що дають підстави визнати його спадкоємцем четвертої черги за ОСОБА_9, позивач не набув права на прийняття спадщини за ОСОБА_9, що безумовно вказує на відсутність у нього права, яке підлягає захисту судом шляхом зміни дати смерті ОСОБА_9

Таким чином, позовна вимога щодо встановлення дати смерті ОСОБА_9 до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 3-11,88,212-215, 224-228 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про встановлення факту проживання однією сімєю, юридичного факту дати смерті, визнання спадкоємцем, визнання права на спадщину - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти днів після його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.О. Котельва