АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач Кравець В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Кравець В.А.,

суддів Пікуль А.А., Шиманського В.Й.

за участю секретаря Попандопало Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 30 липня 2015 року про призначення судової авто-товарознавчої експертизи у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2015 року представник позивача звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування завданих збитків 125427, 70 грн.

30.07.2015р. в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про призначення у справі судової авто-товарознавчої експертизи з метою встановлення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 01.02.2015 року.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 30 липня 2015 року призначено по справі судову авто-товарознавчу експертизу, провадження якої доручено експертам Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська незалежна судово-експертна установа»

Провадження в справі на час проведення експертизи зупинено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_1 -ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду, посилаючись на те, що вона постановлена з порушенням матеріального та процесуального права.

Вказав на те, що авто-товарознавча експертиза, призначена у справі ухвалою суду, є такою, що лише затягує розгляд справи та призначена в порушення порядку, встановленого ЦПК, а відтак є такою, що не вважатиметься допустимим доказом у розумінні ст. 59 ЦПК України, тому не існує реальної підстави для зупинення провадження у справі, що пояснюється наступним: відповідачем при поданні клопотання про призначення експертизи, що є одним із видів забезпечення доказів, не було сплачено судовий збір у встановленому законодавством розмірі, про що було зауважено представником Позивача у судовому засіданні 30.07.2015 р., висновок експерта не є єдиним можливим доказом, який має встановлювати вартість матеріального збитку, отриманого внаслідок ДТП.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 -ОСОБА_4 скаргу підтримав та просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 проти апеляційної скарги заперечував, просив ухвалу суду у справі залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Призначаючи по справі експертизу та зупиняючи провадження у справі, суд виходив з того, що кожна особа має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особі (справа "Скопелліті проти Італії" від 23 листопада 1993 року), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25 березня 1999 року).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

Оцінюючи правову та фактичну складність справи, слід враховувати, зокрема, наявність обставин, що утруднюють розгляд справи; кількість співпозивачів, співвідповідачів та інших учасників процесу; необхідність проведення експертиз та їх складність; необхідність допиту значної кількості свідків; участь у справі іноземного елемента та необхідність з'ясування і застосування норм іноземного права.

Оцінюючи поведінку органів державної влади (насамперед суду), слід враховувати своєчасність прийняття суддею заходів щодо учасників процесу та інших осіб у сфері здійснення правосуддя, направлених на недопущення їх процесуальної недобросовісності і процесуальної тяганини у справі, зокрема, щодо контролю за строками проведення експертизи.

Відповідно до ч.ч. 3 і 4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.202 ЦПК України, суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі, зокрема у випадку призначення судом експертизи.

Призначення судом експертизи як правило, є підставою для зупинення провадження у справі за ініціативою суду, оскільки певна складність її проведення негативно позначиться на процесуальних строках розгляду справи.

Крім того, залежно від розглядуваної справи та для з'ясування обставин, що мають значення для справи, суд, не володіючи спеціальними знаннями у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, призначає експертизу.

Отже, твердження апелянта про безпідставність призначення експертизи є необґрунтованими, оскільки суд під час вирішення спору повинен повно та всебічно з'ясувати обставини справи для правильного його вирішення.

Принагідно зазначити те, що відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 11«Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» призначення судом експертизи не входить до переліку причин, за яких строки розгляду справи не можуть вважатися розумними.

Посилання представника ОСОБА_1 на те, що у матеріалах справи достатньо доказів на підтвердження обставин, які просить встановити відповідач шляхом проведення судової експертизи, є необґрунтованими, оскільки це порушує один із фундаментальних принципів цивільного судочинства - змагальність.

Таким чином, посилання представника апелянта на порушення норм процесуального права при розгляді клопотання про призначення експертизи - є безпідставні.

Відповідно до ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки, ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 312-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 30 липня 2015 року в справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий Судді