Ухвала

іменем україни

04 листопада 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.,

суддів: Кафідової О.В., Попович О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа - відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, про звільнення майна з-під арешту, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 15 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 10 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2012 року за ним визнано право власності на автомобіль «LEXUS LX 570», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, проте при зверненні до УДАІ ГУМВС України в Харківській області з наміром його перереєструвати йому було відмовлено з підстав наявності обтяжень на вказаний автомобіль, а саме: постанови про арешт майна боржника ОСОБА_4 та оголошення заборони на його відчуження, винесеної старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України 23 червня 2014 року.

Враховуючи наведене, позивач просив звільнити з-під арешту належний йому автомобіль «LEXUS LX 570», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 15 квітня 2015, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 10 червня 2015 року, позов задоволено.

Звільнено автомобіль «LEXUS LX 570», шасі НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3 на праві власності, з-під арешту, накладеного постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кушнір Л.В. від 23 червня 2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судами встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2012 року визнано дійсним договір купівлі-продажу автомобіля від 24 грудня 2010 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Визнано за ОСОБА_3 право власності на «LEXUS LX 570», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_2.

У провадженні відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України перебуває виконавче провадження про стягнення зі ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором від 23 червня 2008 року в сумі 979 583 доларів 48 центів США , пені в сумі 7 413 грн 16 коп.

В межах виконання зазначеного виконавчого провадження та в забезпечення виконання рішення суду, постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кушнір Л.В. від 23 червня 2014 року було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_4

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що спірний автомобіль на момент накладення на нього арешту вже не був власністю ОСОБА_4, а належав відповідно до рішення суду позивачу ОСОБА_3

Відповідно до ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Проте ухвала апеляційного суду зазначеним нормам процесуального права не відповідає.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

При цьому Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, встановлена єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Відповідно до п. 7 вказаного Порядку власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів

проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і

документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність

придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі -

правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність

конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки

дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення

змін до реєстраційних документів.

Як вбачається з матеріалів справи, арешт на спірний автомобіль був накладений державним виконавцем у зв'язку з примусовим стягненням із ОСОБА_4 на користь АТ «УкрСиббанк» грошових коштів лише 23 червня 2014 року, а право власності за позивачем на вказаний транспортний засіб визнано на підставі рішення суду від 01 жовтня 2012 року, однак останній протягом двох років не здійснив його реєстрацію в органах ДАІ.

Тобто на момент накладення державним виконавцем арешту на спірний автомобіль його власником був ОСОБА_4

Разом з тим відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_1998_05_25/pravo1/VS76002.html?pravo=1> (зі змінами та доповненнями) судам роз'яснено, що розгляд цивільних справ про виключення майна з опису в суворій відповідності із законом сприяє відновленню порушених прав громадян, забезпеченню охорони майнових інтересів держави, підприємств, установ, організацій. <http://pravo.ligazakon.ua/document/view/VS98005>

Судам, виходячи з покладених на них завдань по охороні від будь-яких посягань прав і законних інтересів громадян, підприємств, установ, організацій, їх майна, необхідно ці справи розглядати в суворій відповідності із законом.

При розгляді позовів про виключення майна з опису суди зобов'язані всебічно і повно з'ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, додержуючись при цьому неухильно як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і правил про належність і допустимість доказів.

У силу наданих чинним ЦПК України повноважень апеляційний суд міг усунути допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, проте, не врахувавши наведеного, не перевіривши доводів апеляційної скарги, не встановивши фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, дійшов передчасного висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постановлена у справі ухвала апеляційного суду - скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 10 червня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.С. Висоцька

Судді: О.В. Кафідова

О.В. Попович

О.В. Умнова

І.М. Фаловська