Справа № 308/241/15-ц
У Х В А Л А

02.03.2015 р. м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про забезпечення позову в справі за позовом публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулося в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 02.03.2015 р. відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено справу до розгляду.

Представник позивача ПАТ «ОТП Банк» подав заяву про забезпечення позову, в якій просить на суму 315649.41 грн. накласти арешт на майно, що увійшло у спадкову масу за померлою позичальницею ОСОБА_2. В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що АТ «ОТП Банк» звернулося про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № ML-800/041/2006 від 27.04.2006 р. Вказаний позов заявлено з вимогою про стягнення заборгованості з відповідача відповідно до вимог ст. 1282 ЦК України в межах вартості майна, одержаного у спадщину. На сьогоднішній день відповідач у будь-який спосіб ухиляється від виконання обовязків, покладених на них фактом прийняття спадщини за померлою ОСОБА_2 та може вживати дії щодо відчуження майна яке входить до спадкової маси з метою унеможливлення звернення на нього стягнення в порядку визначеному чинним законодавством України. Дані обставини підтверджуються тим, що відповідач (як спадкоємець) навмисно не здійснює виконання зобовязань за померлою ОСОБА_2 щодо погашення суми боргу, процентів за користування кредитним коштами в тому числі не реагує на надіслані вимоги АТ «ОТП Банк». Підтвердженням ухиляння відповідача від вказаного зобовязання є також й те, що при оформлення спадщини відповідач не повідомив нотаріальну контору про наявні зобовязання померлої ОСОБА_3 перед АТ «ОТП Банк» та не повідомив банк про факт смерті позичальниці. Вказані вище дії можуть призвести до створення фіктивної неплатоспроможності відповідача та умисного відчуження можливих активів з метою унеможливлення задоволення інтересів банку шляхом примусової реалізації вищезазначених активів. Згідно розрахунку, який долучено до матеріалів позовної заяви, залишок заборгованості за кредитним договором перед АТ «ОТП Банк» становить 315649.41 грн. Враховуючи значну суму заборгованості, відсутність оплати по кредитному договору і відсутність у відповідача наміру повернути кредит та сплатити проценти, то дії відповідача слід розцінювати як такі, що можуть унеможливити реальне виконання рішення суду, тому дають підстави для звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 151 ЦПК України, суд за заявою сторони має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України одним із заходів до забезпечення позову є накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Як розяснено в п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, а також суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а і інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи вищенаведене та те, що до заяви не надано жодного доказу того, що не вжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, приходжу до висновку про відсутність правових підстав для забезпечення позову за поданою заявою. Крім того, вимоги заяви про забезпечення позову не конкретизовані, оскільки не зазначено на яке саме майно, що увійшло у спадкову масу, банк просить накласти арешт.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про забезпечення позову в справі за позовом публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4