Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 369/790/15-ц
провадження 2/369/979/15
РІШЕННЯ

Іменем України

10.03.2015 року Києво - Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Сохань Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю, виселення, зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що йому на па підставі свідоцтва про право спадщину за законом належить квартира АДРЕСА_1. В даній квартирі проживає відповідачка ОСОБА_2 без будь-яких підстав. На підставі ст.. 116 ЖК України вона має бути виселена без надання іншого житла. А він як власник має право витребувати своє майно з чужого незаконного володіння. Вважає своє право порушеним.

Просив суд витребувати майно від відповідачки; виселити ОСОБА_2 з його помешкання; зобов'язати ОСОБА_2 забрати принесені нею речі та котів; судові витрати покласти на відповідача.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та уточнив. Суду пояснив, що будинок належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину. Коли і за яких обставин поселилась ОСОБА_2 в спірному помешканні не знає. Доказів на підтвердження проживання ОСОБА_2, знаходження її речей, котів в його будинку, він не має і в нього їх не може бути, поки він не вб'є відповідачку.

Просив суд виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1; виселити разом з ОСОБА_2 котів в кількості 10 штук; зобов'язати ОСОБА_2 забрати свої речі, а саме одяг, сумки, взуття, посуд; витребувати від ОСОБА_2 його майно, а саме кватиру АДРЕСА_1.

У судове засідання відповідачка ОСОБА_2 не з'явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

При розгляді справи судом встановлено, що 03 березня 2012 року ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину житлового будинку номер АДРЕСА_1.

З довідки виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області №3219 від 19 червня 2007 року та довідки адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області від 05 лютого 2015 року вбачається, що відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

Ст.ст. 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла.

Згідно ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 156, ч. 2 ст. 64 Житлового кодексу України, до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать дружина, діти і батьки.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 Житлового кодексу України припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє колишніх членів сім'ї права користування займаним приміщенням.

Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку

Згідно положень ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 9 ЖК ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користуванні жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Позовні вимоги не підлягають задоволенню з тих підстав, що виселення з займаних приміщень проводиться на лише підставах визначених Житловим кодексом та Цивільним кодексом. Доказів про те, що відповідачка ОСОБА_2 вселилася в спірний будинок, суду подано не було.

За ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Позивачем ні у позовній заяві, ні в судовому засіданні не надано доказів того, що відповідачка, у разі її проживанні в будинку, чинить перешкоди у користуванні майном, зокрема у доступі до житла, вселяли туди інших осіб, завела котів, самовільно встановила порядок користування житлом. Не підтверджує проживання відповідачки ОСОБА_2 лист №с-480 від 05 січня 2015 року Києво-Святошинського РВ ГУМВС України в Київській області та лист виконавчого комітету Боярської міської ради від 26 лютого 2015 року. Дані листи носять інформаційний характер щодо звернення ОСОБА_1 щодо виселення ОСОБА_2, проведення дезинфекціїї в будинку, а не для фіксування факту проживання відповідачки в будинку.

Крім того, в судовому засіданні позивач стверджував, що йому належить квартира №3 в будинку, разом з тим, з свідоцтва про право на спадщину вказано лише 1/6 частина будинку. Доказів поділу в натурі майна, розділ домоволодіння на квартири, присвоєння поштової адреси, суду подано не було. Пояснення позивача, що в нього немає доказів і не може їх бути, суд оцінює критично, оскільки кожна сторона, звертаючись до суду, зобов'язана довести свої вимоги.

Оскільки позивачем не подано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, не заявлено суду клопотань про їх витребування через неможливість надання, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 356, 357, 383, 391 Цивільного кодексу України, ст.152, 119 ЖК України та ст.ст. 10, 57, 60, 74, 88, 169, 209, 213-215, 218, 224-228, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю, виселення, зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.С. Пінкевич