справа №176/687/15-ц
провадження №2/176/789/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 р. м. Жовті Води

Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Крамар О.М.

з участю секретаря Кіняк Т.Ю.

позивачки ОСОБА_1,

третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2,

представника третіх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до органу місцевого самоврядування в особі Жовтоводської міської ради, з участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, в якому, уточнивши свої позовні вимоги, просила встановити факт проживання однією сімєю, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та визнання права власності на спадкове майно. За первісним позовом відповідачами у справі були ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Свої вимоги мотивувала тим, що 31 травня 2014 року помер ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ №574848, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського МУЮ Дніпропетровської області.

Померлий ОСОБА_5 був чоловіком її рідної тітки по лінії матері ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище Ратушна) ОСОБА_6, яка померла 05.08.2006 року.

Ще за життя тітки вона постійно піклувалася про неї та її чоловіка, так як у пари власних дітей не було. В 2006 році, після смерті рідної тітки, вона стала постійно проживати як член сімї в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_5, так як він, будучи особою похилого віку, потребував постійно догляду та підтримки, які вона йому надавала. Між ними були добрі стосунки, як у племінниці з дядьком, взаємне порозуміння та довіра, а після смерті вона поховала його та справила всі релігійні обряди.

На день смерті ОСОБА_5 залишилося спадкове майно, яке складається з двокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2. Заповітного розпорядження стосовно свого майна дядько не залишав. Спадкоємців за законом першої-третьої черги після смерті ОСОБА_5 відсутні.

Після смерті ОСОБА_5 вона фактично вступила в управління і володіння спадковим майном. Продовжує проживати в даній квартирі, своєчасно сплачує комунальні платежі, замовила покійному дядькові та його дружині ОСОБА_7 надгробні памятники.

У встановлений законом шестимісячний строк після смерті дядька вона звернулася до Жовтоводської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, для отримання спадщини виникла потреба встановити факт проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Окрім неї з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 звернулися ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які є онуками рідної сестри спадкодавця, а йому внучатими племінниками.

Вона фактично набула права власності на спадкове майно з часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5

Просила встановити факт проживання однією сімєю між нею та ОСОБА_5, визнати її спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_5 та визнати за нею право власності на спадкове майно, що складається з квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 31 травня 2014 року.

Ухвалою суду від 24.09.2015 року замінено відповідачів у справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на належного відповідача - орган місцевого самоврядування в особі Жовтоводської міської ради. Первісні відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2, скориставшись своїм процесуальним правом, в порядку позовного провадження до суду з позовом щодо спірного спадкового майна не зверталися. Спадщина, у склад якої входить спірна квартира, розташована в м. Жовті Води, тобто на території, підвідомчій Жовтоводській міській раді, яка у відповідності з ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» здійснює управління майном у межах даного населеного пункту та яка має право ініціювати питання щодо визнання спадщини відумерлою. Тому суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не є належними відповідачами у даній цивільній справі. В той же час, суд вирішив, що рішення у справі може вплинути на їх права та обовязки, а тому ОСОБА_3 та ОСОБА_2 залучив до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. /а.с.139/.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві.

Представник позивача адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні позовні вимоги довірителя підтримала в повному обємі за обставин викладених в ній.

Відповідачем Жовтоводською міською радою надано до суду заяву, в якій просить справу розглядати без участі представника, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, враховуючи те, що останній скористався своїми процесуальними правами, надавши суду відповідну заяву про розгляд справи у його відсутність.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судовому засіданні висловили думку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають. В останнє судове засідання третя особа ОСОБА_3 не зявився, хоча про час, місце та день розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Про причини свого неприбуття суд не повідомив. Разом з тим, в судовому засіданні був присутній представник третьої особи адвокат ОСОБА_4, яка наполягала на продовженні розгляду справи у відсутності її довірителя. Суд приходить до висновку про можливість продовження та закінчення розгляду справи у відсутності третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3

Представник третіх осіб, що не заявляються самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3, ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволенню позову ОСОБА_1, мотивуючи тим, що позивачкою не доведено факт проживання однією сімєю із ОСОБА_5 Позивачка мешкає за іншою адресою. Позивачкою не доведено ведення з ОСОБА_5 спільного господарства. Навпаки, ОСОБА_5 проживав один, самостійно сплачував комунальні послуги, самостійно прибирав житло, готовив собі їжу, самостійно розпоряджався своїми грошовими коштами. Позивачка сама підтвердила, що спільного бюджету з ОСОБА_5 А,І. не мала.

В судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, підтвердили, що позивачка ОСОБА_1 проживала зі спадкодавцем ОСОБА_5 Здійснила поховання та релігійні обряди ОСОБА_5

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 дала показання про те, що вона є сусідкою померлого ОСОБА_5 Із сімєю ОСОБА_5 вона підтримувала дружні стосунки. Після смерті дружини ОСОБА_5 проживав в квартирі сам. Позивачку вона ніколи не бачила у ОСОБА_5

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, їх представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 31 травня 2014 року помер ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ №574848, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського МУЮ Дніпропетровської області /а.с.17/.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, яка складається з двокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Зазначена спірна квартира належала ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.03.2007 року та свідоцтва про право власності на житло від 29.03.1994 року /а.с.18,19,35/.

Батьками позивачки ОСОБА_1, дівоче прізвище якої ОСОБА_13, є ОСОБА_13 та ОСОБА_13 (дівоче прізвище Ратушна) ОСОБА_14 /а.с.7,8,9,10,11/.

Померлий ОСОБА_5 був чоловіком рідної тітки позивачки /по лінії матері/ ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище Ратушна) ОСОБА_6, яка померла 05.08.2006 року /а.с.12,13,14,15,16/.

Ще за життя тітки вона постійно піклувалася про неї та її чоловіка, так як у пари власних дітей не було. В 2006 році, після смерті рідної тітки, вона стала постійно проживати як член сімї в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_5, так як він, будучи особою похилого віку, потребував постійно догляду та підтримки, які вона йому надавала. Між ними були добрі стосунки, як у племінниці з дядьком, взаємне порозуміння та довіра, а після смерті вона поховала його та справила всі релігійні обряди.

На день смерті ОСОБА_5 залишилося спадкове майно, яке складається з двокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2. Заповітного розпорядження стосовно свого майна ОСОБА_5 не залишав. Спадкоємці за законом першої-третьої черги після смерті ОСОБА_5 відсутні.

Після смерті ОСОБА_5 позивачка фактично вступила в управління і володіння спадковим майном. Продовжує проживати в даній квартирі, своєчасно сплачує комунальні платежі, замовила покійному ОСОБА_5 та його дружині ОСОБА_7 надгробні памятники. Зазначені обставини підтверджуються належними та допустимими доказами, наданими позивачкою суду. Зокрема, замовленням рахунком від 04.06.2014 року про закупівлю продуктів харчування для проведення поминок ОСОБА_5, договором замовлення від 05.06.2014 року КП «Ритуальні послуги» на організацію та проведення поховання ОСОБА_5 /закопка могили інше/ на суму 174 грн.60 коп., квитанцією від 06.06.2014 року про сплату вказаних коштів, товарним чеком від 05.06.2015 року на придбання предметів необхідних для проведення поховання на суму 1552 грн., квитанцією від 04.06.2014 року про зберігання у морзі СМСЧ-9, іншими накладними та рахунком /а.с.46-51/.

В судовому засіданні оглянута копія спадкової справи після померлого ОСОБА_5 /а.с.69-102/.

Із зазначеної справи вбачається, що ОСОБА_1, 18.07.2014 року звернулася до Жовтоводської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 /а.с.70/. Однак, для отримання спадщини у позивачки виникла потреба встановити факт проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Окрім позивачки, із заявами про прийняття спадщини після смерті двоюрідного дядька ОСОБА_5 звернулися його внучаті племінники ОСОБА_3 та ОСОБА_2 /а.с.93,94/.

Постановою державного нотаріуса Жовтоводської державної нотаріальної контори від 11.06.2015 року, ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5, оскільки ОСОБА_3 не були надані документи, які б підтвердили родинні стосунки між ОСОБА_5 та ОСОБА_15 /а.с.137/.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2, скориставшись своїми процесуальними правами в рамках даної цивільної справи, не зверталися до суду із зустрічним позовом про встановлення відповідного факту та визнання права власності на спадкове майно після померлого ОСОБА_5.

Таким чином, позивачка фактично набула права власності на спадкове майно з часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

У відповідності до ст. 1264 ЦК України в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю, не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 встановлено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та /або/ за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до п. 21 вищезазначеної Постанови при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини/ четверта черга спадкоємців за законом/, судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка/чоловік/, які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, а й інші особи.

В судовому засіданні встановлено, що інших спадкоємців, які б фактично прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5, окрім позивачки ОСОБА_1, немає.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину . Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права.

Враховуючи те, що відповідачем у справі Жовтоводською міською радою надана суду заява про визнання позову, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На думку суду, позивачем доведено позовні вимоги, а саме те, що позивач проживала разом зі спадкодавцем з 2006 року однією сім'єю до відкриття спадщини після померлого ОСОБА_5, у зв'язку з чим, суд вважає, що позивач є спадкоємцем четвертої черги в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, враховуючи, що позивачем спадщина прийнята фактично. Тому суд вважає за доцільне визнати позивача спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_5 та визнати за позивачем право власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст.1216,1217,1218,1220,1264,1268 ЦК України, ст.ст. 3,10,11,60,158, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до органу місцевого самоврядування в особі Жовтоводської міської ради, з участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зі спадкодавцем ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 2006 року по день його смерті - 31 травня 2014 року.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, спадкоємицею четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 31 травня 2014 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на квартиру АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 31 травня 2014 року.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя