РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/3916/15-ц

Провадження № 2/700/889/15

06 листопада 2015 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

за участю секретаря Кравець І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Лисянка справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності.

В судове засідання позивач не зявився, звернувся до суду з заявою в якій підтримує позовні вимоги та просить справу розглянути без його участі. Згідно позовної заяви 11 листопада 2012 року ОСОБА_2 домовився з ОСОБА_3 про купівлю у нього земельних ділянок: площею 2,8200 га, що розташована в адмінмежах Петрівсько-Попівської сільської ради, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та площею 2,8014 га, що розташована в адмінмежах Петрівсько-Попівської сільської ради, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Між сторонами було досягнуто домовленостей щодо всіх істотних умов договору, відповідач, через свого представника ОСОБА_4, отримав повністю всі кошти за земельні ділянки та обіцяв підготувати правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_3 є громадянином ОСОБА_5 Федерації, він був зобовязаний відчужити земельні ділянки протягом року з моменту прийняття спадщини як те, в свою чергу, передбачено п.4 ст.81 Земельного кодексу України.

На виконання даної вимоги відповідачем було прийнято міри по її виконанню і в усній формі було укладено домовленість про відчуження земельних ділянок з подальшим оформленням даної дії нотаріально.

До цього часу ОСОБА_3 зобовязань повністю не виконав, будь-яких дій, необхідних для підписання договору купівлі-продажу не вчинив. На неодноразові прохання позивача виготовити необхідні документи та підписати договір відбувається лише обіцянками, тому ОСОБА_2 змушений звернутися до суду з позовом, в якому просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу земельних ділянок укладений між ним та ОСОБА_3 та визнати за ним право власності на дані земельні ділянки.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не зявилися, проте представник відповідача звернувся до суду з заявою в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить справу розглядати без їхньої участі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення.

Відповідач - ОСОБА_3, є власником земельної ділянки площею 2,8200 га, що розташована в адмінмежах Петрівсько-Попівської сільської ради, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту Серії ЯЛ №597649 та земельної ділянки площею 2,8014 га, що розташована в адмінмежах Петрівсько-Попівської сільської ради, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту Серії ЯМ №311420, які були ним успадковані.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_3 є громадянином ОСОБА_5 Федерації, він був зобовязаний відчужити земельні ділянки протягом року з моменту прийняття спадщини як те, в свою чергу, передбачено п.4 ст.81 Земельного кодексу України.

З огляду на вище вказане 11 листопада 2012 року ОСОБА_3, через його довірену особу ОСОБА_4, продав ОСОБА_2 земельні ділянки: площею 2,8200 га, що розташована в адмінмежах Петрівсько-Попівської сільської ради та земельну ділянку площею 2,8014 га, що розташована в адмінмежах Петрівсько-Попівської сільської ради.

Вказаний факт підтверджується розпискою представника Відповідача про отримання коштів у повному обсязі.

Однією з умов укладеного договору було те, що сторони нотаріально посвідчать даний договір після оформлення відповідачем всіх документів необхідних нотаріусу для вчинення ним вищевказаної нотаріальної дії, але в будь якому випадку до червня 2013 року. Даний термін було визначено з урахуванням того факту, що ОСОБА_3 як громадянин ОСОБА_5 Федерації не встиг протягом року здійснити відчуження земельних ділянок, тож йому був необхідний час для оформлення належним чином документів звідки сторони і дійшли домовленості саме про вчинення нотаріальної дії до червня 2013 року.

26.09.2013 року Лисянським районним судом у справі №700/1061/13-ц було винесено рішення про продовження терміну для проведення відчуження належних ОСОБА_3 земельних ділянок на один рік.

У жовтні 2013, як і в квітні 2014 року та серпні 2015 року позивач звертався до представника відповідача - ОСОБА_4 із проханням надати пояснення чому не зявляються ні він, ні відповідач в нотаріальну контору, на що представник відповідача надавав обіцянки, що вже скоро договір буде укладено, а у серпні 2015 року вказав, що відповідач взагалі відмовляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу земельних ділянок, мотивуючи тим, що оформлення потребує коштів, яких у ОСОБА_3 немає. Також зазначив, що відповідач визнає, що передав земельні ділянки у власність ОСОБА_2, що отримав у повному обсязі від нього кошти. Та на пояснення позивача, що без нотаріального посвідчення договору право власності на земельну ділянку не виникає, відповів, що відповідач не претендує на придбане позивачем майно, але й не має наміру нотаріально оформляти договір купівлі-продажу.

ОСОБА_4 передав ОСОБА_2 оригінали державних актів, що свідчить про те, що відбулося повне виконання умов договору сторонами.

За таких обставин ОСОБА_2 позбавлений можливості зареєструвати договір купівлі-продажу у нотаріуса, чим позбавлений права зареєструвати свої права власності на придбане майно.

Тому був змушений звернутися до суду за захистом порушеного права.

Правові наслідки недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення договору визначені в ст.220 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), згідно вимог якої такий договір є нікчемним. Проте згідно з ч.2 вказаної статті ЦК України, якщо сторони домовились щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне, або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може такий договір визнати дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

У відповідності до ст.655 ЦК України одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно та оплатити за нього певну грошову суму.

Земельні ділянки відповідач, через свого представника, передав позивачу, який прийняв дане майно і сплатив за нього узгоджену між ними ціну.

Згідно ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору.

З огляду на вищевикладене, між позивачем та відповідачем фактично укладено договір купівлі-продажу земельних ділянок. Проте, у звязку з відсутністю волі відповідача, договір не був посвідчений нотаріально, тоді як позивач - добросовісний набувач і покупець за договором купівлі-продажу - свої зобовязання виконав повністю, тобто сплатив кошти у повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.334 ЦК України право власності за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Судом достовірно встановлено, що відповідач ухилився від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу земельних ділянок. Проте, між сторонами відбулося повне виконання умов договору, зміст договору відповідає дійсній волі сторін, даний договір не порушує прав та інтересів інших осіб.

Визнання позову також самим відповідачем не суперечить закону та не порушує право інших осіб, а тому суд може прийняти визнання позову відповідачем.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_3 продав ОСОБА_2 земельні ділянки, які розташовані в адмінмежах Петрівсько-Попівської сільської ради Лисянського району, Черкаської області суд визначає, що спір повинен вирішуватися судами України, а тому дана справа підсудна Лисянському районному суду, за місцем знаходження нерухомого майна (ст.114 ЦПК України).

Відповідно до Постанови «Про затвердження порядку сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарський операцій від 03.11.1998 року сторони сплатили збір на обовязкове пенсійне страхування.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 220, 392, 655, 656, 657, ЦК України, ст.ст. 2, 3, 6, 7, 8, 10, 18, 57, 157, 158, 159, 174, 179, 196, 208, 209, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. 120 ЗК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності - задоволити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу від 11.11.2012 року, укладений між продавцем ОСОБА_3 та покупцем ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 2,8200 га, розташовану в адмінмежах Петрівсько-Попівської сільської ради, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту Серії ЯЛ №597649 виданого 30.12.2010 року на імя ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 2,8014 га, що розташована в адмінмежах Петрівсько-Попівської сільської ради, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку підтверджується Державним актом Серії ЯМ №311420 виданого 17.01.2012 року на імя ОСОБА_3

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Лисянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя -