У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Горелкіної Н.А., Євтушенко О.І.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Акваенерго» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому просив поновити його на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Акваенерго» (далі - ТОВ «Акваенерго»), стягнути з відповідача 4 473,92 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 10 червня 2013 року рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Акваенерго», яке оформлене протоколом загальних зборів № 7, він був призначений на посаду генерального директора ТОВ «Акваенерго».

26 червня 2014 року він дізнався про те, що його звільнено із займаної посади й цю посаду з 24 червня 2014 року обіймає ОСОБА_6

Посилаючись на те, що процедура звільнення відбулась з порушенням встановленого законом порядку, оскільки відповідну заяву він не подавав, рішень з цього приводу не приймалось, розрахунок з ним проведений не був, трудова книжка не видавалась, просив позов задовольнити.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2014 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі, поданій через представника ОСОБА_5, ОСОБА_4 просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій, ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що при звільненні позивача з посади директора за рішенням загальних зборів товариства було дотримано вимоги чинного законодавства та процедуру його звільнення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів.

Оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди попередніх інстанцій з урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшли висновку про відмову в позові.

Доводи скарги та матеріали витребуваної справи не дають підстав вважати, що судами при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені статтями 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 відхилити, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Журавель

Судді Н.А. Горелкіна

О.І. Євтушенко