У х в а л а

іменем україни

15 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Амеліна В.І., Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» про розірвання договору про постачання теплової енергії; за зустрічним позовом спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за централізоване опалення, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 20 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 18 грудня 2002 року між нею та спільним підприємством товариством з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» (далі - СП ТОВ «Світловодськпобут») укладено договір про постачання теплової енергії № 141, за умовами якого останнє зобов'язувалось постачати теплову енергію до приміщення магазину промислових товарів, власником якого є позивач. Посилаючись на те, що вона припинила свою підприємницьку діяльність та не користується послугами відповідача, достроково розірвати договір відповідач не погодився, просила суд розірвати договір про постачання теплової енергії від 18 грудня 2002 року № 141.

У лютому 2015 року СП ТОВ «Світловодськпобут» звернулося до суду із зустрічним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вказаний вище договір про постачання теплової енергії до належного відповідачу приміщення магазину, яке розташоване в багатоквартирному будинку, є дійсним, умови його не змінені, ОСОБА_4 надавалися послуги з централізованого опалення у період з 01 листопада 2014 року по 01 лютого 2015 року. Посилаючись на те, що відповідач зобов'язань за договором про постачання теплової енергії не виконує, просив суд стягнути з ОСОБА_4 на свою користь заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмір 6 530 грн 39 коп., втрати, пов'язані з інфляційними процесами у розмірі 356 грн 08 коп., 3% річних у розмірі 31 грн 02 коп. та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 20 травня 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Розірвано договір про постачання теплової енергії від 18 грудня 2002 року № 141, укладений між ОСОБА_4 та СП ТОВ «Світловодськпобут».

Зустрічний позов СП ТОВ «Світловодськпобут» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь СП ТОВ «Світловодськпобут» заборгованість за централізоване опалення з урахуванням втрат, пов'язаних з інфляційними процесами та 3% річних у розмірі 6 917 грн 49 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати зазначені судові рішення в частині задоволення позову СП ТОВ «Світловодськпобут» та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В іншій частині судові рішення не оскаржуються, а тому касаційному перегляду не підлягають.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов СП ТОВ «Світловодськпобут», суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із доведеності позовних вимог.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що судами правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судів першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 20 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В.І. Амелін В.П. Гончар Д.О. Остапчук