У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,
суддів: Євграфової Є.П., Маляренка А.В.,
Євтушенко О.І., Ситнік О.М.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Релігійної громади Української православної церкви при храмі в ім'я Святої Трійці до ОСОБА_7, третя особа - Благодійний фонд «Благовіст», про стягнення коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 21 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року Релігійна громада Української православної церкви при храмі в ім'я Святої Трійці (далі - Релігійна громада) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7 про стягнення коштів.

Посилалася на те, що указом від 05 квітня 2005 року № 48 ОСОБА_7 було призначено настоятелем храму в ім'я Святої Трійці. 27 жовтня 2008 року між Благодійним фондом «Благовіст» (далі - Фонд) та позивачем укладений договір про безстрокове користування майном, а 27 липня 2010 року укладено додаткову угоду до договору, за якими Фонд передав Релігійній громаді рухоме майно, яке прийняв безпосередньо протоієрей ОСОБА_7. Указом від 24 січня 2013 року № 12 відповідачу було відмовлено у служінні, а Указом № 15 призначено нового настоятеля храму. 28 січня 2013 року проведено інвентаризацію, у процесі якої виявлено відсутність майна на суму 73 850 грн. На неодноразові звернення позивача до відповідача про повернення майна останній вимоги не виконав, посилаючись на відсутність у нього такого майна. У зв'язку з викладеним позивач просив стягнути з відповідача вартість безпідставно набутого майна.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 лютого 2015 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Релігійної громади грошові кошти у розмірі 73 850 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 21 липня 2015 року рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 лютого 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що вона має бути частково задоволена.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Вказані вимоги судами не дотримано.

Задовольняючи позовні вимоги, суди керувались тим, що відповідач отримав рухоме майно під час свого служіння у храмі, а після припинення відносин з Релігійною громадою його не повернув, тому з нього підлягає стягненню вартість майна, яке не було виявлено під час інвентаризації.

Судом установлено, що указом від 05 квітня 2005 року № 48 ОСОБА_7 призначено настоятелем Свято-Троїцького храму в м. Бердянську.

27 жовтня 2008 року між Фондом та Релігійною громадою укладений договір про безстрокове користування нерухомими майном, відповідно до якого останній передано у безоплатне користування Православний Храм в ім'я Святої Трійці, що розташований за адресою: пл. Троїцька, 1 у м. Бердянську.

27 липня 2010 року між Фондом та Релігійною громадою укладено додаткову угоду до договору, за якою у п. 1.1 договору «Предмет договору» сторони погодили, що Фонд передав Релігійній громаді нерухоме майно, а саме: Православний Храм в ім'я Святої Трійці, що розташований за адресою: пл. Троїцька, 1 у м. Бердянську, та майно (обладнання, інвентар, церковні начиння), що знаходяться в храмі, згідно з актом приймання-передачі майна.

Указом від 24 січня 2013 року № 12 ОСОБА_7 за недостойну поведінку, що осоромлює сан священика, заборонено у священослужінні до повного розкаяння.

Згідно із пп. «а» п. 2.6 статуту Релігійної громади парафіяльна рада відповідає за цілісність майна, яке знаходиться у власності або користуванні парафії, і веде його облік.

Відповідно до акта інвентаризації від 28 січня 2013 року було виявлено відсутність рухомого майна у храмі, а 22 лютого 2013 року складений акт перевірки майна та коштів Релігійної громади та виявлено відсутність наступного майна, яке передано Фондом: хрест дерев'яний - 1 шт.; хрест дерев'яний з часткою Животворящего Хреста - 1 шт.; облачення - 10 шт.; підрізники - 2 шт.; аналой кований чорний з позолотою - 3 шт.; мощевик керамічний з мощами - 1 шт.; ікона «Преподобний Сергій Радонежський» із сусального золота - 1 шт.; ікона «Олександр Невський, князь Олег» із сусального золота - 1 шт.; ікона «Микола Чудотворець» із сусального золота - 1 шт.; ікона «Собор Зверінецьких святих» із сусального золота - 1 шт.; ікона «Великий Пантелеймон» полотно, старовинна в кіоті - 1 шт.; ікона «Св. Ангел Хранитель» із сусального золота - 1 шт. Відсутнє майно Релігійної громади, а саме: ікона «Святий Георгій Побєдоносець» − 1 шт.; ікона «Віра, Надія, Любов та мати їх Софія» − 1 шт.; ікона надворотна алтарна «Спаситель» − 1 шт.; ікона надворотна алтарна «Богородиця» − 1 шт.; набір для хрещення - 1 шт.; лавочки вуличні ковані - 4 шт.

Як вбачається з довідки про вартість майна Релігійної громади, що зникло від 18 березня 2013 року, його вартість орієнтовно складає 73 850 грн.

Згідно з довідками про балансову вартість привласненого майна ОСОБА_7 від 17 лютого 2015 року його вартість складає 52 600 грн та 21 250 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача вартість привласненого ним майна, суди взяли до уваги вищезазначені довідки, які не можуть бути допустимими доказами у справі, оскільки носять інформацію про орієнтовну вартість майна, що нічим не підтверджена та складена самим позивачем.

Встановлюючи причинний зв'язок між зникненням рухомого майна та відстороненням від служіння відповідача, суди не врахували, що ОСОБА_7 був відсторонений від служіння указом від 24 січня 2013 року, а інвентаризацію майна проведено 28 січня 2013 року, що підтверджується складений актом. Перевірка проведена без участі ОСОБА_7 та після його відсторонення. Крім того, суди не з'ясували, хто саме несе відповідальність перед Фондом за втрату майна, оскільки за статутом Релігійної громади така відповідальність покладена не на священика, який здійснює богослужіння у храмі, а на парафіяльну раду.

Крім того, суди не дослідили, що 02 січня 2013 року згідно з рішенням парафіяльних зборів, що підтверджується відповідним протоколом, створена інвентаризаційна комісія за пропозицією протоієрея ОСОБА_7 Зазначене рішення прийнято відповідно до пп. «м», «н» п. 2.3 статуту (а. с. 5, 80, 81). На аркуші справи 82, 83 зазначено перелік майна за підписом членів інвентаризаційної комісії.

Судами не досліджено та не надано оцінки зверненню ОСОБА_7 до Фонду від 21 липня 2010 року, переліку та доповненню № 1 до переліку майна Фонду, які підготовлені для передачі у користування Релігійній громаді від 21 липня 2010 року, з яких вбачається, яке майно та його вартість передавалися Фондом Релігійній громаді.

Таким чином, при ухваленні рішення суди попередніх інстанцій взяли до уваги недопустимі докази, повно та всебічно не з'ясували всіх обставин у справі та передчасно дійшли висновку про наявність причинного зв'язку між зникненням майна та відстороненням відповідача від своїх обов'язків, а також про дійсну вартість зниклого майна.

Оскільки допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 336, 338, 343, 344, 345, 347 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 21 липня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.А. Горелкіна
Судді: Є.П. Євграфова
О.І. Євтушенко
А.В. Маляренко
О.М. Ситнік