АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9360/15 Справа № 200/9662/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Женеску Е. В. Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року

10 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Максюти Ж.І., Макарова М.О.,

при секретарі: Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради, Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.09.2015 рокута ухвалити нове рішення по суті позовних вимог (а.с.65-66).

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.09.2015 рокувідмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради, Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю(а.с.56-61).

Як на підстави апеляційної скарги, ОСОБА_2 посилається на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, а також неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи (а.с.65-66).

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Виходячи зі змісту ст. 344 ЦК України, обставинами, які мають значення для справи та які повинен довести саме позивач (ч.1 ст. 60 ЦПК України), є: законний об'єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння).

Зокрема, володілець за давністю є незаконним володільцем, про що зазначено в ч.1 ст. 344 ЦК України (особа заволоділа чужим майном). Право власності на стороні володільця за давністю виникає поза волею та незалежно від волі колишнього власника. При цьому добросовісне володіння означає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно.

Позов про право власності за давністю володіння не може пред'явити законний володілець або особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є її власником. Тобто, виключено набуття права власності на майно, яке знаходиться у володінні власника і ніколи не вибувало з його володіння.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 (інвалід дитинства другої групи) на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська б/н від 15.04.2002 року є власницею 51/100 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4,6,7).

Згідно витягу з реєстру права власності на нерухоме майно від 28.08.2008 року співвласниками вказаного домоволодіння є ОСОБА_3 (30/100 частин) та ОСОБА_4 (19/100 частин) /а.с.6/.

Згідно відповіді Бабушкінського районного відділу ДМУ ГУ УМВС України в Дніпропетровській області від 23.08.2013 року, ОСОБА_4 протягом 10 років вів бродячий спосіб життя у районі пр. Гагаріна та вул. Лізи Чайкіної (а.с.3).

У відповіді Бабушкінського районного відділу ДМУ ГУ УМВС України в Дніпропетровській області від 27.01.2014 року зазначено, що 27.09.2013 біля будинку 169 по проспекту Гагаріна було знайдено труп, який 23.10.2013 року було встановлено як ОСОБА_4, який вів бродячий спосіб життя у районі пр. Гагаріна та вул. Лізи Чайкіної (а.с.3).

Відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради від 24.04.2013 року за №31/34 про затвердження Порядку проведення обліку безхазяйного нерухомого майна та відумерлої спадщини у місті, до компетенції Дніпропетровської міської ради, відноситься виявлення безхазяйного нерухомого майна, майна що може бути визнано відумерлою спадщиною, встановлення власників, ведення переліку безхазяйного нерухомого майна та Переліку нерухомого майна, що може бути визнано відумерлою спадщиною, взяття на облік, а також прийняття об'єктів безхазяйного нерухомого майна у комунальну власність Територіальної громади м. Дніпропетровська.

Судом встановлено, що спірне майно постійно перебувало у володінні власника майна - ОСОБА_4 до вересня 2013 року, ОСОБА_2 взагалі не мешкає і ніколи не мешкала у вказаній частині будинку. Комунальні послуги не сплачувались, ремонтні роботи не проводились.

Проти даних обставин ОСОБА_2 не заперечувала та пояснила, що тільки доглядала цю частину будівлі шляхом вбирання сміття і що має намір проводити всі ці роботи тільки після того, як судом буде визнано за нею право власності.

За таких обставин, в силу діючого законодавства, а саме: ст.ст. 316,319,322,335,344 ЦК України, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи ОСОБА_2в апеляційній скарзі про те, що вона має право на визнання права власності на спірне нерухоме майно за набувальною давністю є необґрунтованими та не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями самих сторін.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції в оскарженій частині.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: