Справа 2-160/10
Провадження 6/165/73/15
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі :

головуючого Горецької З.В.,

з участю секретаря Король І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську подання відділу державної виконавчої служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

встановив:

13 листопада 2015 року відділ державної виконавчої служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в провадженні відділу ДВС Нововолинського МУЮ перебуває виконавче провадження № 21902445 по виконанню вимог виконавчого листа № 2-160 від 16.04.2010 року виданого Нововолинським міським судом Волинської області про стягнення солідарно із ОСОБА_1 на користь ВАТ "Кредобанк" заборгованість в сумі 91569,58 грн. Боржнику надано добровільний термін до 21.10.2015 року для самостійного виконання вимог, які зазначені у виконавчому документі, проте, останній боргові зобов'язання перед стягувачем не виконав. З моменту винесення судом виконавчого документу минуло понад п'ять років, а заборгованість надалі залишається непогашеною. З метою повного, своєчасного виконання рішення суду державним виконавцем вчинено ряд виконавчих дій, зокрема скеровано запити до Центру ДАІ 0703, ОДПІ, УПФУ, разом з тим винесено та скеровано в банківські установи постанови про арешт коштів боржника, які містяться або будуть надходити на його поточні, карткові, та депозитні (вкладні) рахунки. З моменту винесення судом виконавчого документу минуло понад п'ять років, а заборгованіть надалі залишається непогашеною. Відносно вказаної особи у відділі перебуває декілька виконавчих проваджень по виконанню рішень судів та інших органів, заборгованість по яких надалі залишається не погашеною, що свідчить про недобросовісне відношення боржника до боргових зобов'язань, які покладені на нього рішенням. Встановлено, що фактами ухилення боржника від своїх боргових зобов'язань є те, що станом на 19.10.2015 року боржник не з'явився у ВДВС Нововолинського МУЮ та не надав жодних пояснень з приводу невиконання ним зобов'язань, які встановлені судовим рішенням, а тому з метою фактичного виконання виконавчого документу вважають за необхідне застосування до ОСОБА_1 примусового заходу у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України до виконання ним боргових зобов'язань перед стягувачем в повному обсязі.

У судове засідання державний виконавець ВДВС Нововолинського МУЮ не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, подання підтримує, просить його задоволити.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що подання до задоволення не підлягає з таких підстав.

Згідно вимог ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Стаття 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Тимчасове обмеження права громадян на виїзд з України визначає Закон України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України від 21 січня 1994 року. Положеннями ст. 6 зазначеного Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання, він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до ст.11 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п.18 ч.3 вказаної статті Закону державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Аналіз даних правових норм дає можливість зробити висновок про те, що тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в поданні державним виконавцем не наведено жодних документально підтверджених обставин, які об'єктивно свідчили б про цілеспрямоване ухилення ОСОБА_1 від виконання покладених на нього судовим рішенням грошових зобов'язань при наявності у нього такої можливості та про намір останнього вибути за межі України саме з цією метою, не встановлено даних обставин і під час судового розгляду. Також, жодними письмовими доказами не підтверджено факту документування боржника ОСОБА_1 паспортом громадянина України для поїздок за кордон.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що підстав для обмеження у праві виїзду за кордон немає.

Керуючись ст.377-1 ЦПК України, на підставі ст.5 Закону України "Про виконавче провадження", ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України", "Правилами оформлення і видачі паспортів громадян України", затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. N 231, суд, -

ухвалив:

У задоволенні подання старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом п'яти днів з моменту її проголошення. Особи, які беруть участь у справі але не були присутні при проголошенні ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з моменту отримання її копії.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя З.В. Горецька