Провадження № 2-о/428/221/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2015 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Олійник В.М.,

при секретарі Гетьманцевій Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сєвєродонецьк цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ ДРАЦС Сєвєродонецького міського управління юстиції, про встановлення факту смерті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті, в обґрунтовування заявлених вимог зазначивши, що вона є тимчасово перемішеною особою і на даний час зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично ж зареєстрована на тимчасово окупованій території України за адресою: АДРЕСА_1. Її батьком є ОСОБА_2, а бабкою - ОСОБА_3. Батько та бабка обидва проживали разом за адресою: м.Луганськ, вул.19-та Лінія, буд. 7. 16.02.2015 року батько помер у м.Луганську, і після його смерті вона оформила свідоцтво про його смерть у ВДРАЦС Сєвєродонецького МУЮ, а також оформила спадкове майно, яке залишилося після батька. 29.05.2015 року у місті Луганську за адресою свого проживання бабка, ОСОБА_3, померла. Так як, заявник є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 вона отримала лікарське свідоцтво про її смерть, на підставі якого її було поховано. Після цього звернулася до Жовтневого ВДРАЦС PC Луганського МУЮ, в якому у неї забрали лікарське свідоцтво про смерть, видавши свідоцтво про смерть. Отримавши свідоцтво про смерть, вона звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького МУЮ для внесення відомостей про смерть бабки у державний реєстр, але отримала відмову у вчиненні такої дії з причини того, що свідоцтво про смерть видавалося на тимчасово непідконтрольній території України, а тому згідно чинного законодавства воно є недійсним. При цьому, у своїй відповіді ВДРАЦС Сєвєродонецького МУЮ порадив звернутися до суду про встановлення факту смерті ОСОБА_3 Тому з метою отримання свідоцтва про смерть та в подальшому подання заяви про прийняття спадщини, заявник звернулася до суду з даною заявою і просить встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, і.п.н. НОМЕР_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3 України, яка померла 29.05.2015 року у місті Луганськ Луганської області, України у віці 83 років.

Заявник в судове засідання не зявилася, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути заяву без її участі та підтримала вимоги, викладені у заяві про встановлення факту смерті.

Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області в судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, причин неявки не повідомила.

У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

В суді встановлено, що ОСОБА_3 є бабусею ОСОБА_4 , що підтверджується наявними в матеріалах справи свідоцтвами про народження, одруження (а.с.5-6).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 440805 ОСОБА_3 померла 29.04.2015 року, у м.Луганську, у віці 83 роки. Факт смерті ОСОБА_3 було зареєстровано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції (а.с.12).

З відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції від 20.11.2015 року № 3682/02.1.6-05 (а.с.12зв.) вбачається, що заявнику було відмовлено в реєстрації факту смерті та видачі свідоцтво про смерть ОСОБА_3 з тих підстав, що можливість та наявність підстав, відповідно до чинного законодавства, для виконання заяв про державну реєстрацію смерті на підставі медичних документів, виданих медичними закладами, які розташовані на території непідконтрольній українській владі відсутні з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 8, 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року № 2398-VI, п. 9 р. І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року за № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 р. № 3307/5) зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.12.2010 за № 1371/18666, діяльність органів державної реєстрації актів цивільного стану ґрунтується на принципах додержання законності, захисту прав і законних інтересів громадян та держави, додержання таємниці державної реєстрації актів цивільного стану, належного документального оформлення проведеної державної реєстрації. Підставою для проведення державної реєстрації смерті є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт смерті. Медичні документи, оформлені медичними закладами, які розташовані на території непідконтрольній українській владі вказують на те, що відсутнє підпорядкування медичного закладу у відповідності до відомчої підпорядкованості, що ставить під сумнів легітимність оформлення лікарського свідоцтва про смерть закладами охорони здоров'я, органами, установами, організаціями, місцем розташування яких є населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження відповідно до Додатку 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085 (у редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.05.2015 р. № 428-р.). Враховуючи вищевикладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті.

У відповідності до п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це.

Як вбачається зі змісту Наказу міністерства юстиції України від 17.06.2014 року №935/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на територіях проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Луганської області, зокрема м.Луганськ, тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території м.Луганськ.

Відповідно до п. 1 Постанови ПВС України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до роз'яснень п. 13 Постанови ПВС України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7ст. 273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Суд враховує, що м. Луганськ станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р м. Луганськ входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті свого батька у встановленому Законом порядку.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у звязку із чим заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 223, 256 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ ДРАЦС Сєвєродонецького міського управління юстиції, про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, Україна, яка померла 29.05.2015 року у місті Луганськ Луганської області, Україна, у віці 83 років.

Розяснити, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. М. Олійник