Ухвала

іменем україни

11 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Колодійчука В.М., Парінової І.К.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення коштів, за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на заочне рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 11 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, обґрунтовуючи вимоги тим, що 16 червня 2014 року між нею та банком укладено договір строкового банківського вкладу № 003-01546-160614 «Найкращий», згідно з умовами якого нею внесено на депозитний рахунок банку кошти в розмірі 20 000 грн терміном до 13 грудня 2014 року включно зі ставкою 21 % річних. Після закінчення терміну дії банківського договору вклад разом з нарахованими процентами було зараховано на поточний рахунок НОМЕР_1, відкритий на її ім'я в банку. Посилаючись на те, що зняти належні їй кошти з рахунку вона не може, оскільки банком запропоновано їй отримувати у банкоматах кожен день по 300 грн, позивач остаточно просила стягнути на її користь з ПАТ «Дельта Банк» кошти за вищевказаним договором банківського вкладу в розмірі 22 059 грн 73 коп., а також 20 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 11 серпня 2015 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_4 кошти за договором банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» від 16 червня 2014 року № 003-01546-160614 у розмірі 20 000 грн та проценти в розмірі 2 059 грн 73 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, й ухвалити нове рішення про відмову в позові, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення повністю не відповідають.

Судами встановлено, що 16 червня 2014 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 укладено договір строкового банківського вкладу «Найкращий» № 003-01546-160614, згідно з умовами якого останньою внесено на депозитний рахунок 20 000 грн зі строком повернення вкладу до 13 грудня 2014 року та сплатою процентів у розмірі 21 % річних.

За змістом п. п. 1.9, 1.10 договору після закінчення строку його дії вклад разом з процентами виплачується вкладнику шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника відкритий в установі банку, з використанням платіжної картки НОМЕР_1.

15 грудня 2014 року у зв'язку із закінченням строку дії вищевказаного договору банківського вкладу кошти в розмірі 20 000 грн було перераховано на картковий рахунок НОМЕР_1, відкритий на ім'я ОСОБА_3 Також на вказаний картковий рахунок зараховано проценти за договором.

18 грудня 2014 року ОСОБА_3 звернулася зі скаргою до голови ради директорів ПАТ «Дельта Банк» щодо неповернення коштів за договором банківського вкладу (депозиту), на що отримала відповідь від 21 грудня 2014 року № 05-2700854, у якій їй повідомлено, що операції зі зняття коштів з рахунку здійснюються в порядку та на умовах, визначених законодавством України, з урахуванням особливостей, встановлених банком для таких операцій. Крім того, їй повідомлено, що операції зі зняття коштів з поточного рахунку вона має можливість здійснити у будь-якому відділенні банку, в банкоматах та касах інших банків на території України, чи за кордоном з урахуванням комісій банків за проведення операцій вилучення грошових коштів, шляхом розрахунку за товари та послуги в POS-терміналах в Україні чи за кордоном з урахуванням комісій банків за проведення операцій.

Також встановлено, що 25 грудня 2014 року, 30 грудня 2014 року та 19 січня 2015 року ОСОБА_3 намагалася отримати кошти в банкоматах банків: ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «Банк Хрещатик» та ПАТ КБ «Правекс-Банк», проте операцію було відхилено, кошти не видано.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що по закінченню строку дії вкладу відповідач повернув його позивачу відповідно до положень ст. ст. 530, 629, 1060, 1061 ЦК України, проте зарахування коштів на поточний рахунок позивача за умови неможливості користування ним не може свідчити про належне виконання банком умов договору. Також суд дійшов висновку про те, що положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на правовідносини сторін даної справи не поширюється, тому відповідальність має нести саме ПАТ «Дельта Банк».

Проте повністю з такими висновками судів погодитися не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1066 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844159/ed_2015_04_07/pravo1/T030435.html?pravo=1> за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з пунктом 1.3 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» дата валютування - це зазначена платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки дата, починаючи з якої кошти, переказані платником отримувачу, переходять у власність отримувача.

Відповідно до п. 7.1.2 ст. 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_397/ed_2014_03_27/pravo1/T012346.html?pravo=1> поточний рахунок - це рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Отже, кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк в свою чергу у межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів.

Такий же правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 02 вересня 2014 року в справі № 3-80гс14.

Разом з тим відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844167/ed_2015_07_16/pravo1/T030435.html?pravo=1> обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Тобто випадки обмеження прав клієнта щодо розпорядження коштами, які знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2015_07_16/pravo1/T124452.html?pravo=1>, який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_9/ed_2015_07_16/pravo1/T124452.html?pravo=1> тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується фондом стосовно неплатоспроможного банку з ринку, що запроваджується фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Встановлено, що на підставі постанови правління Національного банку України від 02 березня 2015 року № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02 березня 2015 року прийнято рішення № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким у період з 03 березня 2015 року до 02 червня 2015 року в банку запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк».

Таким чином, починаючи з 03 березня 2015 року банк здійснює свою діяльність на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Статтею 36 зазначеного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації, зокрема, під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку).

Відповідно до ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку, зокрема, щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції у порушення вимог ст. ст. 212- 214 ЦПК України на зазначені вище положення закону та обставини справи уваги не звернув, не врахував, що після звернення ОСОБА_3 до суду з даним позовом у банку почала діяти тимчасова адміністрація, наслідком чого є спеціальний порядок повернення коштів вкладників, тому дійшов передчасного висновку про задоволення позовних вимог.

Апеляційний суд у порушення вимог ст. ст. 303, 315 ЦПК України на викладене також уваги не звернув і залишив вказане рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2130/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1> підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення судом процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ураховуючи, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, повністю не встановлені, судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336 <nau://ukr/1618-15|st336>, 338 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st340>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Заочне рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 11 серпня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

В.М. Колодійчук

І.К. Парінова