Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 43 Доповідач Борисюк Р. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.

суддів Галацевич О.М., Широкової Л.В.

з участю секретаря

судового засідання Мишаковської В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 29 вересня 2014 року, -

встановила:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся з даним позовом, в якому просив зобов'язати відповідача усунути перешкоди у користуванні належною йому квартирою АДРЕСА_1, шляхом демонтажу самовільних перебудов та приведення квартири № 49, що знаходиться у цьому ж будинку на поверх вище і належить відповідачу, у відповідність до технічної документації, стягнути з ОСОБА_3 5000 грн. завданих матеріальних збитків та 20000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди. Судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що проживає у квартирі АДРЕСА_1 яка належить йому на праві приватної спільної часткової власності та розташована на другому поверсі. Відповідач ОСОБА_3 проживає у квартирі АДРЕСА_2, яка належить йому на праві приватної власності та розташована на третьому поверсі. Відповідач систематично затоплює його квартиру, внаслідок чого позивачу завдано шкоду, а саме зіпсовано стелю площею приблизно 20 кв.м, внаслідок короткого замикання електричної проводки, вийшла з ладу електрична проводка на кухні, пошкоджені стіни на кухні, в коридорі, у ванній та туалетній кімнаті. За інформацією техніків квартира відповідача перепланована та потребує приведення до технічних умов. Він неодноразово звертався до органів влади, але вони проявляють байдужість та не реагують на порушення чинного законодавства.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 29 вересня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2160 грн. завданих матеріальних збитків, 500 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, 2500 грн. витрат, пов'язаних із проведенням судової будівельно-технічної експертизи. Вирішено питання судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Посилається на те, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи. Судове рішення не відповідає ст. 213 ЦПК України. Зокрема, при ухваленні рішення суд послався на висновок судової будівельно-технічної експертизи, який є необгрунтованим і суперечить методикам проведення судових експертиз. Суд не врахував, що висновком експертизи не встановлено причини залиття квартири позивача, експерт не зміг визначити причинно-наслідковий зв'язок. Крім того, судом також не враховано, що позивач у заяві та судовому засіданні вказував, що він систематично заливає його квартиру, про те не надав жодного доказу на підтвердження вказаних обставин. Суд не надав належної оцінки, що саме апелянт звернувся до ТОВ «КК КомЕнерго-Житомир» щодо безпідставних звинувачень позивача.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню із наступних підстав.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами регулюються положеннями ст.ст. 22, 23, 386, 1166, 1167 Цивільного кодексу України, ст. 177 Житлового кодексу України, Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 572 від 08.10.1992 року.

За змістом статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, дією або бездіяльністю, згідно частини першої статті 1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. п. 2, 3 постанови № 6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" (з наступними змінами), розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Як встановлено судом та убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є співвласником квартири АДРЕСА_1, відповідач мешкає у квартирі № 49 вказаного будинку, яка є його власністю і розташована над квартирою позивача.

Будинок № 15 по вул. Л. Толстого у м. Житомирі перебуває на утриманні ТОВ "КК "КомЕнерго-Житомир".

18 жовтня 2013 року та 31 жовтня 2013 року ОСОБА_2 звертався до директора ТОВ "КК "КомЕнерго-Житомир" з заявою про комісійну перевірку стану стелі в його квартирі у зв'язку з систематичним затопленням сусідами з квартири № 49 (а.с.7).

У судовому засіданні представник позивача пояснив, що підтоплення квартири ОСОБА_2 відбулося за 5-6 днів до його першого звернення із заявою до ТОВ "КК "КомЕнерго-Житомир".

30 жовтня 2013 року ОСОБА_3 також звернувся до директора ТОВ "КК "КомЕнерго-Житомир" із скаргою на безпідставні звинувачення ОСОБА_2 у затопленні його квартири і заявою про проведення комісійного обстеження відповідних жилих приміщень.

31 жовтня 2013 року та 06 листопада 2013 року комісією у складі спеціалістів ТОВ «КК»КомЕнерго-Житомир» ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було складено відповідно акт обстеження квартири АДРЕСА_1 та акт обстеження квартири № 49 цього будинку (а.с. 9,10).

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №536/04.14 від 04 квітня 2014 року пошкодження стелі та стіни у приміщеннях кухні поз.3, санвузла поз.2, коридору поз.1 квартири АДРЕСА_1 виникли в результаті просочування (протікання) води з перепланованого у санвузол приміщення поз.2-3 квартири АДРЕСА_2 На час дослідження встановити причину залиття квартири АДРЕСА_1 не представляється можливим. На момент проведення дослідження протікань у вищевказаних приміщеннях не виявлено (а.с. 55-80).

Згідно копії Рецензії Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса від 03 листопада 2014 року на висновок судової будівельно-технічної експертизи від 04 квітня 2014 року №536/04.14, складеної судовим експертом Горкуша М.Д., рецензентом внесені зауваження щодо складання висновку з 3-го запитання: «Чи є причинно-наслідковий зв'язок між залиттям квартири АДРЕСА_1 та переплануванням квартири № 49 у цьому будинку?», експерт ОСОБА_8 мусила зазначити неможливість його надання, через відсутність експерта під час виникнення залиття та складання акту про залиття квартири. Висновок по 3-му питанню не є обгрунтованим. Зроблені зауваження не мають впливу на визначення розміру шкоди, заподіяної залиттям, про що зазначено у висновку по 4-му питанню (а.с. 203-204).

У судовому засіданні експерт Горкуша М.Д. підтвердила висновки проведеної нею експертизи, виключила можливість залиття квартири позивача у зв'язку із пошкодженням каналізаційного стояка будинку чи інших природних факторів.

Працівники ТОВ «КК»КомЕнерго-Житомир» ОСОБА_4, ОСОБА_5 пояснили суду, що відомості, які зазначені в актах комісії обстеження квартир сторін від 31 жовтня 2013 року та 06 листопада 2013 року відповідають дійсності. Мало місце халатне підтоплення квартири позивача з квартири відповідача. Пошкоджень каналізаційного стояка будинку в період затоплення квартири ОСОБА_2 не встановлено. Відсутність в квартирі ОСОБА_3 поривів мережі холодного водопостачання, теплопостачання, водовідведення та витоків каналізації на момент обстеження не виключає можливість халатного підтоплення, оскільки вказані несправності могли вже бути усунуті на момент обстеження квартири відповідача.

Частиною 4 статті 10 ЦПК України передбачено, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі(ч.1 ст. 11 ЦПК України).

Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції правильно виходив із того, що відповідач зобов'язаний слідкувати за санітарно-технічним обладнанням у своїй квартирі, ним в порушення Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, не вжито всіх необхідних заходів щодо унеможливлення завдання шкоди, через халатне відношення до свого обов'язку та як наслідок просочування (протікання) води з перепланованого у санвузол приміщення належної йому квартири № 49 спричинило пошкодження стелі та стіни у приміщеннях кухні, санвузла, коридору квартири № 45.

Звернення відповідача 30 жовтня 2013 року до ТОВ «КК КомЕнерго-Житомир» із скаргою, щодо безпідставних звинувачень позивача у затопленні його квартири, не може слугувати належним та допустимим доказом спростування вини відповідача у підтоплення квартири АДРЕСА_1 інших доказів ОСОБА_3 не надано і такі не встановлені судом.

Вартість матеріальної шкоди (матеріальних збитків), завданих залиттям квартири АДРЕСА_1 згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи становить 2160 грн. Вказана сума заподіяних збитків відповідачем не спростована.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Ухвалюючи рішення про стягнення із відповідача на користь позивача 500 грн. у відшкодування моральної шкоди, з чим і погоджується колегія суддів, суд першої інстанції правильно врахував характер, тривалість, глибину душевних страждань та негативних наслідків, яких ОСОБА_2 зазнав внаслідок пошкодження належного йому майна, ті зусилля, які були необхідні останньому для відновлення попереднього стану.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних із розглядом справи (ч.1 ст. 79 ЦПК України).

Положеннями ч.1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи, що позивачем при зверненні до суду було сплачено 250 грн. судового збору, понесені витрати на оплату судової експертизи у розмірі 2500 грн., що підтверджується відповідними доказами (а.с. 1. 81), вказані судові витрати підлягають стягненню із відповідача на користь ОСОБА_2 у повному обсязі.

Таким чином, суд першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи, права і обов'язки сторін у даних правовідносинах, перевірив належним чином доводи сторін, з'ясував характер та суть заявлених позивачем вимог, норм права, якими вони регулюються, дав належну правову оцінку зібраним у справі доказам і обгрунтовано частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2

Тому, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду та не впливають на правильність прийнятого рішення, оскільки суду не було надано інших доказів, на які апелянт посилається на підтвердження обставин, крім тих, на які суд послався в своєму рішенні.

Рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія судів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 29 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий Судді