Справа № 357/5555/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Цуранов А. Ю.

при секретарі - Бондаренко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2015 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу.

Вказувала, що з 2005 року вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя дітей не мають.

Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, між ними виникли неприязні стосунки та з 2010 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, вважає, що подальше збереження сімї неможливе, просила їх шлюб розірвати.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлений нею позов та просила їх шлюб розірвати при цьому зазначила, що з 2010 року не підтримує шлюбних відносин з відповідачем та проживають окремо.

Відповідач в судове засідання не зявився, поштою надіслав до суду заяву в якій зазначив, що на розірвання шлюбу з ОСОБА_1 згоден.

Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, судом встановлено.

30 червня 2005 року між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, актовий запис № 150 (а.с. 4).

Згідно довідки № 80 від 08.07.2015 року начальника Бучанської виправної колонії № 85, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 відбуває покарання в колонії на підставі вироку Подільського районного суду м. Києва від 08.08.2014 року за ч. 3 ст. 185 КК України, кінець строку відбування покарання 21.08.2017 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права і обовязки.

В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, дітей не мають.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 30 червня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 150 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_3