Справа №2-2584/2010 11.11.2015 11.11.2015 11.11.2015
Провадження №22-ц/784/2417/15
Справа 2-2584/2010
Провадження 22ц-/784/2417/15 Головуючий по 1 інстанції Коломієць В.В.
Категорія 27 Доповідач апеляційного суду Колосовський С.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

11 листопада 2015р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Колосовського С.Ю.,

суддів: Локтіонової О.В., Ямкової О.О.,

з участю: секретаря судового засідання Харитонової І.В.,

розглянувши за відсутності сторін у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 вересня 2010р.

за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом

за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" про розірвання кредитного договору, покладення зобов'язання, визнання договору іпотеки недійсним,

встановила:

У березні 2010р. ПАТ "УкрСиббанк" пред'явило позов до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення в солідарному порядку 433940 грн. 94 коп. заборгованості за укладеними 31 січня 2008р. відповідно з першим і другим відповідачами кредитним договором та договором поруки з яких: 363412 грн. 66 коп. - заборгованість за кредитом, 55966 грн. 28 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 7329 грн. 29 коп. - пеня.

У червні 2010р. ОСОБА_4 пред'явив зустрічний позов до ПАТ "УкрСиббанк" про розірвання на підставі ч.2 ст.652 ЦК кредитного договору від 31 січня 2008р., зобов'язання прийняти від нього 433940 грн. 94 коп. з розстрочкою платежів на 120 місяців та визнати недійсним договір іпотеки від 01 лютого 2008р. недійсним.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 вересня 2010р. первісний позов задоволено. Постановлено стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_3 в солідарному порядку 433940 грн. 94 коп. заборгованості за кредитом (363412 грн. 66 коп. - заборгованість за кредитом, 55966 грн. 28 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 7329 грн. 29 коп. - пеня). У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на незаконність рішення суду в частині вимог до поручителя, просив його скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення на користь позивача, суд виходив з того, що договір поруки, який забезпечував належне виконання кредитних зобов'язань не припинив свою дію, а тому наявні підстави для стягнення кредитної заборгованості і з поручителя.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Згідно з положеннями ч.4 ст.559 ЦК порука припиняється після закінчення строку, встановленого договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Як вбачається з матеріалів справи, 31 січня 2008р. між ПАТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав 380000 грн. на споживчі цілі під 14,5% річних на строк до 30 січня 2029р.

З метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань 31 січня 2008р. між ПАТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_3 укладено договір поруки, за яким остання зобов'язалась нести солідарну відповідальність з позичальником за кредитним договором. Договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором.

ПАТ "УкрСиббанк" на підставі кредитної заявки ОСОБА_4 перерахував 380000 грн. на поточний рахунок останнього.

Позичальник неналежно виконував зобов'язання за кредитним договором, а тому станом на 10 лютого 2010р. існує заборгованість в розмірі 433940 грн. 94 коп. (363412 грн. 66 коп. - заборгованість за кредитом, 55966 грн. 28 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 7329 грн. 29 коп. - пеня).

У зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором позивач відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК використав право достроково стягнути з позичальника та поручителя заборгованість за кредитним договором, надіславши 04 квітня 2009р. досудову вимогу про дострокове (протягом 31 календарного дня з часу отримання) повернення всієї суми кредиту й пов'язаних із ним платежів.

Отже, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати.

Таким чином, у разі зміни кредитором на підставі ч.2 ст.1050 ЦК строку виконання основного зобов'язання передбачений ч.4 ст.559 ЦК шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати.

За таких обставин, а саме пропущення шестимісячного строку, установленого ч.4 ст.559 ЦК (претензія про сплату заборгованості направлена у квітні 2009р, а позов пред'явлено лише у березні 2010р.) наслідком чого є припинення дії договору поруки, вимоги до ОСОБА_3 слід визнати безпідставними. У зв'язку з чим рішення суду першої інстанції в цій частині в силу п.4 ч.1 ст.309 ЦПК підлягає скасуванню.

Рішення суду в частині вимог до позичальника, а також вимог зустрічного позову не є предметом перевірки на його законність і обґрунтованість в апеляційному порядку відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК.

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 вересня 2010р. в частині вимог ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні цих вимог.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: