Провадження 2/235/3918/15
Єдиний унікальний № 235/8068/15-ц
12 листопада 2015 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючої судді Стоілової Т.В.,
при секретарі Харенко Т.Ю.
за участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Красноармійська цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на квартиру,-
11.09.2015 року до суду звернувся позивач ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на квартиру.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 01 липня 2005р. нею була укладена угода купівлі-продажу часток жилої квартири за адресою: АДРЕСА_1, з відповідачами - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 - її колишнім чоловіком та її донькою.
Зазначені частки, а саме: по 1/3 частини житлової квартири, належать їй та відповідачам на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого бюро з приватизації ВАТ «Красногоровский огнеупорний завод» 17 травня 1996 року НОМЕР_1. За ці частки житлової квартири нею було сплачено продавцям по 5000грн. кожному. Відповідачі надали їй правовстановлюючий документ на квартиру - Свідоцтво про право власності на житло, технічний паспорт на житлову квартиру, ключі від неї та інші документи.
При оформленні угодив вони домовилися про те, що зазначений договір купівлі-продажу належним чином оформлять в нотаріальній конторі м.Красногорівка Мар'їнського нотаріального округу Донецької області. Нею неодноразово були зроблені спроби по оформленню належним чином Договору купівлі-продажу квартири з ОСОБА_3 і ОСОБА_4, але відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення угоди.
В червні 2015р. нею були зроблені спроби по оформленню спірної квартири на її ім'я, але їй було відмовлено, оскільки не дотримані вимоги закону про нотаріальне посвідчення угоди і їй було рекомендовано звернутися до суду.
При складанні договору купівлі - продажу часток жилої квартири як з її боку, так і з боку відповідачів були досягнуті всі умов щодо договору, їй були передані документи та ключі від квартири, вона користується нею, сплачує комунальні послуги, володіє нею. Вона вважає, що відповідачі свідомо ухиляються від нотаріального посвідчення угоди.
Враховуючи викладене, вона просить суд визнати договір купівлі - продажу часток житлової квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, укладений між нею і ОСОБА_3, ОСОБА_5 від 01 липня 2005 року, - дійсним та визнати за нею право власності на зазначену.
Позивачка ОСОБА_2 до судового засідання не з'явилась, належним чином повідомлена про дату та час слухання справи, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, в якій просила задовольнити її вимоги.(а.с.72)
Представник позивача ОСОБА_1 судовому засіданні від 10.11.2015р. підтримав позовні вимоги ОСОБА_2 та просив їх задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 належним чином повідомлені про дату та час слухання справи, надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутність.(а.с.74-75).
Суд постановлює заочне рішення, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу та свідоцтва про народження(а.с.10-12) відповідач ОСОБА_3 - є колишнім чоловіком позивачки ОСОБА_2., відповідачка ОСОБА_4 - є її донькою
01.07.2005р. між позивачкою ОСОБА_2 та відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено угоду про купівлю-продажу часток жилої квартири за адресою: АДРЕСА_1, про що відповідачі власноручно написали розписки від 01.07.2005р. про отримання від ОСОБА_2 по 5000грн. кожним з них в рахунок продажу квартири(а.с.13-14)
Дана квартира належить позивачці ОСОБА_2 та відповідачам ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого бюро з приватизації ВАТ «Красногоровский огнеупорний завод» 17 травня 1996 року НОМЕР_1, тобто по 1/3 частині кожному.(а.с.7-8).
Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
У відповідності зі ст.657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним(ст.220 ЦК України) .
Отже договір купівлі-продажу виконаний позивачкою повністю, факт сплати коштів за договором купівлі-продажу підтверджується письмовими розписками відповідачів, але відповідачі навмисно ухиляються від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири.
На підставі ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.
Оскільки судом встановлено, що договір купівлі-продажу квартири між сторонами було укладено в простій письмовій формі(тобто розписками, які ніхто не оспорює), правовстановлюючий документ на квартиру, технічний паспорт на неї, ключі від неї та інші документи передані позивачці ОСОБА_2, тобто виконані всіістотні умови договору і відбулося часткове виконання договору, але відповідачі ухиляються від його нотаріального посвідчення, суд вважає, що вимоги позивачки про визнання договору купівлі-продажу квартири, укладеного з відповідачами, дійсним та визнання за нею права власності на 2/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 такими, що підлягають задоволенню.
Щодо 1/3 частини квартири, яка належить позивачці ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого бюро з приватизації ВАТ «Красногоровский огнеупорний завод» 17 травня 1996 року НОМЕР_1, суд вважає, що в цій частині вимоги позивачки не підлягають задоволенню, оскільки права позивачки щодо її долі в спільній сумісній власності не порушені.
Керуючись ст.ст.219, 220, 316, 334, 657, 665 ЦК України, ст.ст. 8, 10, 11, 212, 213, 214, 215, 218,224-226 ЦПК України, суд-
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на квартиру задовольнити частково.
Визнати Договір купівлі - продажу часток житлової квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_3, ОСОБА_5 від 01 липня 2005 року, - дійсним
Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 2/3 частини чотирьохкімнатної квартири загальною площею 65,0кв.м. житловою площею 47,9кв.м., що знаходиться за адресою; АДРЕСА_1, які належали ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого бюро з приватизації ВАТ «Красногоровский огнеупорний завод» 17 травня 1996 року НОМЕР_1.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовити як необґрунтованих.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення , апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: