Номер провадження 22-ц/788/1591/15 Суддя-доповідач - Лузан Л. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Лузан Л. В.,

суддів - Сибільової Л. О. , Шевченка В. А.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 липня 2015 року та

на додаткове рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 серпня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про проділ домоволодіння в натурі,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_4 звернулася з позовом до суду та свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно договору купівлі - продажу від 20.05.2013 р. їй на праві власності належить 1/2 частка домоволодіння АДРЕСА_1 м. Суми. Інша 1/2 частка домоволодіння належить відповідачці ОСОБА_3

При придбанні будинку продавець повідомила позивачку, що 1/2 частка будинку складається з приміщень: ганку, кухні 2-1 площею 6,9 кв.м, кухні-їдальні площею 8,8 кв.м, житлової кімнати 2-3 площею 8,7 кв.м, а всього загальною площею 24,4 кв.м. З надвірних будівель їй було продано 1/2 частину сараю "Д", вбиральню "Г", навіс "Е" та 1/2 частку огорожі. Але в договорі купівлі - продажу 1/2 частки домоволодіння про це не зазначено, хоча такий порядок користування домоволодіння був укладений попередніми власниками без належного оформлення конкретного користування домоволодіння та виконувався наступними співвласниками.

Позивачка також зазначала, що на підставі спільної часткової власності їй разом з відповідачкою належить присадибна земельна ділянка площею 0,0566 га, на 1/2 частку якої ОСОБА_3 отримала державний акт на підставі рішення Сумської міської ради від 24.09.2008 р. Співвласники (сторони у справі) дотримуються добровільно визначеного порядку користування домоволодінням .

ОСОБА_4 просила суд здійснити поділ домоволодіння АДРЕСА_1 в м. Суми в натурі та припинити спільну часткову власність на нього.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 липня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Проведено розподіл домоволодіння між ОСОБА_4 та ОСОБА_3:

виділено ОСОБА_4 в жилому будинку за адресою м. Суми АДРЕСА_1 : приміщення квартири №2, а саме : приміщення №2-1 площею 6,9 кв.м, №2-2 площею 8,8 кв.м, №2-3 площею 8,7 кв.м, а всього загальною площею квартири 24,4 кв.м; господарські будівлі та споруди: убиральню - Ж, душ - З; сарай - Д; ганок - кр, хвіртку - №5;

виділено ОСОБА_3 в жилому будинку за адресою м. Суми АДРЕСА_1 приміщення квартири №1, а саме: приміщення №1 площею 2,6 кв.м, №1-3 площею 8,6 кв.м, №1-5 площею 14,8 кв.м, №1-6 площею 7,0 кв.м, №1-7 площею 9,4 кв.м, №1-8 площею 3,1 кв.м, №1-9 площею 2,2 кв.м, №1-10 площею 12,1 кв.м, а всього загальною площею квартири -59,8 кв.м; господарські будівлі та споруди: погріб - п/г; сарай - Л, убиральню - К, гараж - М, хвіртку - №1, огорожу - №2, 4, ворота №3.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 збитки за проведення судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 3000 грн. та 827 грн. судового збору.

Додатковим рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 серпня 2015 року припинено право спільної часткової власності між співвласниками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на домоволодіння за адресою м. Суми АДРЕСА_1 ;

визнано за ОСОБА_4 право власності на приміщення в жилому будинку за адресою м. Суми АДРЕСА_1 : приміщення квартири №2, а саме : приміщення №2-1 площею 6,9 кв.м, №2-2 площею 8,8 кв.м, №2-3 площею 8,7 кв.м, а всього загальною площею квартири 24,4 кв.м; господарські будівлі та споруди: убиральню - Ж, душ - З; сарай - Д; ганок - кр, хвіртку - №5;

визнано за ОСОБА_3 право власності на приміщення в жилому будинку за адресою м. Суми АДРЕСА_1 приміщення квартири №1, а саме: приміщення №1 площею 2,6 кв.м, №1-3 площею 8,6 кв.м, №1-5 площею 14,8 кв.м, №1-6 площею 7,0 кв.м, №1-7 площею 9,4 кв.м, №1-8 площею 3,1 кв.м, №1-9 площею 2,2 кв.м, №1-10 площею 12,1 кв.м, а всього загальною площею квартири -59,8 кв.м; господарські будівлі та споруди: погріб - п/г; сарай - Л, убиральню - К, гараж - М, хвіртку - №1, огорожу - №2, 4, ворота №3.

В апеляційних скаргах ставиться питання про скасування рішення суду та додаткового рішення суду і постановлення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, що у справі не були доведені обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, що висновки суду не відповідають обставинам справи та що судом були порушені норми матеріального і процесуального права .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

З матеріалів даної цивільної справи та Інвентарної справи № 843 (8033) Сумського ООБТІ вбачається наступне

Житловий будинок по АДРЕСА_1 у м. Суми побудований у 1958 році.

Першим власником цього житлового будинку був ОСОБА_5 - на підставі договору забудови, засвідченого Сумською нотаріальною конторою 24.09.1954 р., та рішення виконкому Сумської міської ради депутатів трудящих № 330 від 18.5.1967 р. про затвердження акту прийомки.

01 червня 1993 року ОСОБА_6 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями після смерті свого батька - ОСОБА_5.

03 липня 1997 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 був укладений договір міни, відповідно до якого ОСОБА_6 міняє належну йому ? частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних побутових будівель, що знаходяться по АДРЕСА_1 у м. Суми на земельній ділянці загальною площею 570 кв.м. В договорі зазначено, що на названій земельній ділянці знаходиться один житловий будинок А-І- глинобитний житловою площею 30,8 кв.м та інші надвірні будівлі : сарай "Д"-цегляний, вбиральня "Г"- цегляна, огорожа "1-3"-дерев'яна .

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 червня 2007 року у цивільній справі № 2-993, 2007 р. за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6 встановлений факт, що ОСОБА_8 фактично прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 р. Визнано право власності за ОСОБА_8 на ? частину домоволодіння АДРЕСА_1 у м. Суми в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

22 червня 2007 року між ОСОБА_8 (продавець) та ОСОБА_9 був укладений договір купівлі-продажу, за яким ОСОБА_9 купила ? частину житлового будинку по АДРЕСА_1 у м. Суми на земельній ділянці Сумської міської ради, на якій розташовані: один житловий будинок з прибудовою - А-І- глинобитний обкладений цеглою житловою пл.30,8 кв.м загальною пл.-55,1 кв.м, сарай "Д"-цегляний, вбиральня "Г"- цегляна, навіс "Е"-фанера, огорожа "№ 1-5"- дошка, шифер, метал.

04 вересня 2007 року між ОСОБА_9(продавець) та ОСОБА_10 був укладений договір купівлі-продажу, за яким ОСОБА_10 купила ? частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель по АДРЕСА_1 у м. Суми на земельній ділянці Сумської міської ради, на якій знаходяться: житловий будинок з прибудовою - "А"- глинобитний, обкладений цеглою житловою пл. 30,4 кв.м загальною пл. 55,2 кв.м, сарай "Д"-цегла, вбиральня "Г"- цегла, навіс "Е"-фанера, огорожа "№ 1-5"- дошка, шифер, метал.

17 листопада 2008 року ОСОБА_11 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті сестри ОСОБА_10 на ? частину житлового будинку "А"- глинобитний, обкладений цеглою житловою пл. 30,4 кв.м з відповідною частиною надвірних, господарчих та побутових будівель: сарай "Д"-цегла, вбиральня "Г"- цегла, навіс "Е"-фанера, огорожа "№ 1-6"- дошка, шифер, метал, що знаходяться по АДРЕСА_1 у м. Суми .

20 травня 2013 року між ОСОБА_11 (продавець) та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу, за яким ОСОБА_4 купила ? частину житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель по АДРЕСА_1 у м. Суми на земельній ділянці площею 0,0586 га та території Сумської міської ради, на якій знаходяться: житловий будинок житловою пл. 30,5 кв.м загальною пл. 54,5 кв.м, сарай "Д"-цегла, вбиральня "Г"- цегла, навіс "Е"-фанера, огорожа "№ 1-6"- дошка, шифер, метал.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 листопада 2005 року, постановленому у цивільній справі № 2-3656/05 р., був задоволений позов ОСОБА_3 (до шлюбу-ОСОБА_3) до ОСОБА_8, 3-я особа Сумське міське управління земельних ресурсів про визначення порядку користування земельною ділянкою, а саме :

визначено порядок користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 в Суми відповідно до другого варіанту судової будівельно-технічної експертизи ;

ОСОБА_3 виділено у користування земельну ділянку площею 285 кв.м, в тому числі : ділянка індивідуального користування площею 280,4 кв.м, ділянка спільного користування площею 4,6 кв.м, яка на плані зафарбована в зелений колір ;

ОСОБА_8 виділено в користування земельну ділянку площею 285 кв.м, в тому числі : ділянка індивідуального користування площею 280,4 кв.м, ділянка спільного користування площею 4,6 кв.м, яка на плані зафарбована в жовтий колір ;

зобов'язано ОСОБА_3 надавати можливість проїзду по виділеній їй частині двору ОСОБА_8 для в'їзду до свого двору ( ас. 176).

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 червня 2006 року, постановленою у цивільній справі № 2-2102/2006 р. за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_8 про визнання права власності на прибудову була затверджена мирова угода, відповідно до умов якої :

- за ОСОБА_3 визнається право власності на жилу прибудову Г-подібної форми розмірами 5504х5150х3000х1880х2540(мм), тамбур 2900х600 вистою 3 м, прибудованої на земельній ділянці під АДРЕСА_1;

- ОСОБА_8 не заперечує проти визнання права власності за ОСОБА_3 на побудовані нею на земельній ділянці АДРЕСА_1 прибудову Г-подібної форми розмірами 5504х5150х3000х1880х2504 (мм), тамбур 2900х600 висотою 3 м, а також дає згоду на будівництво прибудови 2-го поверху над зазначеною жилою прибудовою розмірами 1-го етажа і реконструкцію господарських приміщень згідно ескізу проекту в належній ОСОБА_3 частині житлового будинку, а саме, збільшення частини господарського прибудови з 4400х2800 (мм) до розмірів після реконструкції 8000х4000 (мм), збільшення розмірів належної їй частини будинку з 4245х8490 (мм) до 6760х8490 (мм).

- ОСОБА_3 приймає на себе зобов'язання після проведення будівних та реконструкційних робіт облаштувати водостоки таким чином, щоб вода не потрапляла на вхід, що знаходиться в частині будинку ОСОБА_8. Також ОСОБА_3 зобов'язується в термін до 02 липня 2006 року повернути 150 грн., стягнутих з ОСОБА_8 по цивільній справі про розподіл земельної ділянки ( ас. 177).

Ухвалюючи у даній справі рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як на привід звернення до суду з позовом у даній справі позивачка посилалась на те, що відповідачка створює їй певні труднощі у здійсненні права власності, а саме, перешкоджає їй, а саме, не надає своєї згоди у реєстрації в належній позивачці частині будинку її чоловіка та дочки; встановила огорожу на земельній ділянці та не дає їй доступу до належної їй 1/2 частки сараю "Д", не надає дозволу на перебудову ганку, хоча він знаходиться на належній їй частці будинку та земельної ділянки.

ОСОБА_4 просила суд ухвалити рішення про поділ домоволодіння АДРЕСА_1 в м. Суми між співвласниками та припинити спільну часткову власність на нього.

Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами четвертою та п'ятою статті 357 ЦК України передбачено, що співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників.

Згідно із ч.ч.1 і 3 статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Статтею 367 ЦК України передбачається, що 1. Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. 2. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. 3. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

З пояснень сторін у судовому засіданні суду апеляційної інстанції вбачається, що в той час, коли кожна зі сторін купувала свою ? частину житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель по АДРЕСА_1 у м. Суми житловий будинок загальною площею 54,5 кв.м, житловою площею 30,5 кв.м вже був поділений попереднім власником на дві відокремлені квартири. Кожна з квартир мала окремий вхід.

Названі пояснення сторін підтверджуються матеріалами інвентарної справи № 843 (8033) Сумського ООБТІ. Зокрема.

З поповерхового плану житлового будинку по АДРЕСА_1 у м. Суми вбачається, що у названому будинку були закладені двоє дверей : між кімнатами 1-4 і 1-5 та між кімнатами 1-1 і 1-3. На названому поповерховому плані стоїть печатка про реєстрацію цих поточних змін, яку провела технік Верещагина 02 липня 1997 року. Крім того, вбачається, що після закладення двох дверей номери приміщень 1-1, 1-4 та 1-7 на плані житлового будинку техніком БТІ були змінені і стали значитись під цифрами відповідно : 2-1, 2-2 та 2-3, а також з технічної документації інвентарної справи вбачається, що після 02 липня 1997 року в названому житловому будинку обліковувалось дві окремі квартири ( а.29 інвентарної справи № 843 (8033).

Вбачається, що після реєстрації вищеназваних поточних змін, а саме, 03 липня 1997 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_12 (після шлюбу -ОСОБА_3, відповідачкою у справі) був укладений договір міни, відповідно до якого ОСОБА_6 провів відчуження належної йому ? частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних побутових будівель по АДРЕСА_1 у м. Суми.

З пояснень відповідачки ОСОБА_3 та її представника вбачається, що при укладенні 03 липня 1997 року договору міни вони набули право власності на ? частину житлового будинку по АДРЕСА_1, при цьому названа частка уявляла собою квартиру з окремим входом і складалась з наступних приміщень : №1-3 площею 8,3 кв.м, №1-5 площею 14,8 кв.м, №1-6 площею 7,0 кв.м ( а.29 інвентарної справи № 843 (8033).

Інша частина будинку у вигляді другої квартири з окремим входом та приміщеннями №2-1 площею 6,9 кв.м, №2-2 площею 8,8 кв.м, №2-3 площею 8,7 кв.м була успадкована сестрою ОСОБА_6 - ОСОБА_8, потім наступними власниками цієї частини будинку були ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 і ОСОБА_4 - позивачка у справі. З пояснень ОСОБА_4 також вбачається, що за договором купівлі-продажу від 20 травня 2013 року ? частини житлового будинку по АДРЕСА_1 вона набула у власність квартиру з окремим входом, у якій у даний час і проживає.

Таким чином вбачається, що при укладенні 03 липня 1997 року договору міни та 20 травня 2013 року договору купівлі-продажу відчужувачами за цими договорами були визначені конкретні приміщення, які припадали на кожну з ? частини будинку. Теперішніми власниками цих приміщень являються ОСОБА_3 та ОСОБА_4

З пояснень сторін вбачається, що між ними відсутній будь-який спір стосовно того, які приміщення житлового будинку кожен з них придбав як ? частину будинку за вищеназваними договорами міни та купівлі-продажу.

За таких обставин у суду першої інстанції були передбачені законом підстави для задоволення позову ОСОБА_4 про розподіл житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями по АДРЕСА_1 в м. Суми, який, ще до набуття сторонами права власності на нього, вже фактично був поділений між попередніми співвласниками цього будинку, а також у суду були передбачені законом підстави для задоволення позову про припинення спільної часткової власності на назване нерухоме майно.

Проте колегія суддів вважає, що розподілу між сторонами підлягали лише ті приміщення житлового будинку і ті господарсько-побутові будівлі, які були набуті ОСОБА_3 за договором міни від 03 липня 1997 року та ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу від 20 травня 2013 року, тобто розподілу між сторонами підлягало лише те майно, співвласниками якого були названі особи, по ? частині кожна.

Висновки суду першої інстанції про необхідність розподілу іншого нерухомого майна, яке в даний час знаходиться по АДРЕСА_1 в м. Суми, суперечить вимогами ст.ст. 356, 357, ч.ч.1 і 3 ст. 358 та ст. 367 ЦК України, оскільки інше нерухоме майно не можна вважати спільною частковою власністю сторін, так як воно було збудоване після набуття сторонами права власності на відповідну частку у названій садибі.

Відповідно до наведених норм права розподілу підлягає лише майно, що є у спільній частковій власності сторін, а у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього відповідно до ч.2 ст. 367 ЦК припиняється.

Таким чином, рішення суду першої інстанції про визнання права власності за сторонами на інше майно, яке було збудоване після набуття сторонами права власності на відповідну частку у названій садибі, суперечить вимогам діючого законодавства і підлягає скасуванню з відмовою у цій частині у задоволенні позову, так як право власності на новостворене майно набувається в порядку, передбаченому законом, а не на підставі рішення суду.

При вирішенні питання про розподіл спільної часткової власності та визнання права власності на господарсько-побутові будівлі та споруди колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

З пояснень сторін та наявних в інвентарній справі № 843 (8033) документів вбачається, що :

- ? частину сараю "Д", набуту відповідачкою ОСОБА_3, остання знесла та на його місці побудувала інші господарсько-побутові будівлі, право власності на яке набувається в установленому законом порядку як на новостворене майно ;

- в той же час ? частина сараю "Д", яка була куплена позивачкою ОСОБА_4, в даний час у технічному паспорті зазначається як окремий об'єкт права власності - сарай "Д". За таких обставин в порядку розподілу спільної часткової власності колегія суддів визнає право власності на сарай "Д" за ОСОБА_4

З пояснень сторін у судовому засіданні суду апеляційної інстанції також вбачається, що ОСОБА_3 знесла належну їй ? частину сараю "Д" та замість нього побудувала інші будівлі, залишивши при цьому у незмінному вигляді ? частину сараю "Д" (у технічному паспорті зазначається як окремий об'єкт права власності - сарай "Д"), власником якої являється ОСОБА_4

Крім того, при укладенні 20 травня 2013 року договору купівлі-продажу ОСОБА_4 набула у власність, зокрема, ? частину вбиральні "Г" та навісу "Е", а при укладенні 03 липня 1997 року договору міни ОСОБА_3 набула у власність, зокрема, ? частину вбиральні "Г". В даний час названі споруди відсутні, а тому відсутні підстави для визнання права власності на них в порядку їх розподілу .

Приймаючи до уваги наведене, колегія суддів вважає, що в порядку розподілу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями по АДРЕСА_1 у м. Суми, як спільної часткової власності, необхідно визнати право власності :

за ОСОБА_4 - у приміщенні квартири № 2: на приміщення №2-1 площею 6,9 кв.м, №2-2 площею 8,8 кв.м, №2-3 площею 8,7 кв.м; у господарсько-побутових будівлях та спорудах: на сарай - Д; ганок - кр, хвіртку - №5.

за ОСОБА_3 - у приміщенні квартири № 1: на приміщення №1 площею 2,6 кв.м, №1-3 площею 8,6 кв.м, №1-5 площею 14,8 кв.м, №1-6 площею 7,0 кв.м; у господарсько-побутових будівлях та спорудах: на хвіртку - №1, огорожу - №2, 4, ворота №3.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду першої інстанції від 25 серпня 2015 року в частині припинення права спільної часткової власності між співвласниками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями по АДРЕСА_1 у м. Суми слід залишити без зміни; рішення суду від 16 липня 2015 року та в іншій частині додаткове рішення суду підлягає зміні з викладенням резолютивної частини рішення в іншій редакції; у задоволенні позову про розподіл новозбудованого сторонами майна необхідно відмовити, оскільки воно не являється спільною частковою власністю сторін.

В апеляційній скарзі як на підставу для відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 посилається на те, що відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1 від 23.02.2015 р., яка покладена судом в основу рішення, для виконання запропонованого варіанту необхідно провести у житловому будинку переобладнання, а саме: у квартирі ОСОБА_4 між приміщеннями 2-2 і 2-3 демонтувати внутрішню перегородку з підсиленням конструкції та розробкою відповідного проекту з влаштуванням одного приміщення загальної кімнати. Проте, як зазначає ОСОБА_3 в апеляційній скарзі, виконати названий демонтаж внутрішньої перегородки неможливо, оскільки ця перегородка являється несучою стіною у будинку.

Названі доводи апеляційної скарги були перевірені колегією суддів під час апеляційного перегляду справи і визнані необґрунтованими з наступних підстав. З пояснень експерта Ступаченка Л.Л. у судовому засіданні суду апеляційної інстанції вбачається, що при вирішенні питання щодо варіанту розподілу житлового будинку він керувався вимогами ДБН В.2.2-15-2005 "Будинки і споруди. Житлові будинки", відповідно до яких площа загальної кімнати у однокімнатній квартирі повинна бути не меншою 15 кв.м, в інших квартирах - не менше 17 кв.м.

Проте колегія суддів вважає, що названі державні будівельні норми стосуються проектування та будівництва нового житла або житла, яке було побудоване з часу набрання ними чинності. В той же час з матеріалів інвентарної справи вбачається, що розподіл житлового будинку по АДРЕСА_1 в м. Суми на дві відокремлені квартири фактично був здійснений попередніми співвласниками будинку у 1997 році і такі поточні зміни були зареєстровані відповідно до діючого у той час порядку.

За таких обставин застосування названих ДБН-ів при вирішенні спірного питання є безпідставним. Вбачається, що за договором купівлі-продажу ОСОБА_4 ( як і попередні співвласники) набула ? частину будинку у вигляді відокремленої квартири, якою користується і у даний час, а тому колегія суддів вважає, що покладення на неї обов'язку демонтувати перегородку між кімнатами буде порушенням її прав, як власника названого нерухомого майна.

Слід також зазначити, що ні суд першої інстанції, ні суд апеляційної інстанції при зміні рішення не покладають на ОСОБА_4 обов'язку демонтувати перегородку між кімнатами, а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 з цього приводу є безпідставними.

Колегія суддів вважає необґрунтованими і доводи апеляційної скарги щодо невірного розподілу судових витрат у справі. Вбачається, що постановленим у справі рішенням суд першої інстанції стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 3000 грн.

Колегія суддів вважає, що в названій частині рішення суду відповідає вимогам ч.1 ст. 88 ЦПК України.

У даній справі судові інстанції прийшли до висновку про обґрунтованість позову ОСОБА_4 щодо поділу спільного майна між співвласниками та припинення права спільної часткової власності. Рішення у справі ухвалене на користь позивачки, а тому на її користь з відповідачки підлягають стягненню понесені позивачкою судові витрати, у тому числі і за проведення судової будівельно-технічної експертизи.

ОСОБА_3 не надала суду докази на підтвердження своїх доводів про те, що розмір плати за проведення судової будівельно-технічної експертизи з одним питанням має бути меншим, а всі її доводи з цього приводу ґрунтуються на припущеннях. З пояснень судового експерта у судовому засіданні суду апеляційної інстанції вбачається, що експертна установа ТОВ "Суми-експерт МС" є господарюючим суб'єктом, який самостійно вирішує питання щодо своїх витрат на проведення експертного дослідження, а тому самостійно визначає розмір суми, яка має бути сплачена за проведення експертизи. ОСОБА_3 не скористалась можливістю звернутись до названої експертної установи із заявою про перерахування суми вартості проведеної у справі експертизи, а тому її доводи про те, що ця сума має бути меншою, належними доказами не підтверджені.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, пп. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст.309, ст.ст.313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 липня 2015 в частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат залишити без змін.

Додаткове рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 серпня 2015 року в частині припинення права спільної часткової власності між співвласниками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями по АДРЕСА_1 у м. Суми - залишити без зміни.

В іншій частині рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 липня 2015 року та додаткове рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 серпня 2015 року змінити.

Викласти резолютивну частину рішення у наступній редакції :

"Провести розподіл житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями по АДРЕСА_1 у м. Суми між ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Визнати право власності за ОСОБА_4 в житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою м. Суми АДРЕСА_1 : у приміщенні квартири № 2: на приміщення №2-1 площею 6,9 кв.м, №2-2 площею 8,8 кв.м, №2-3 площею 8,7 кв.м; у господарсько-побутових будівлях та спорудах: на сарай - Д; ганок - кр, хвіртку - №5.

Визнати право власності за ОСОБА_3 в житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою м. Суми АДРЕСА_1 : у приміщенні квартири № 1: на приміщення №1 площею 2,6 кв.м, №1-3 площею 8,6 кв.м, №1-5 площею 14,8 кв.м, №1-6 площею 7,0 кв.м; у господарсько-побутових будівлях та спорудах: на хвіртку - №1, огорожу - №2, 4, ворота №3.

В задоволенні позову про поділ інших житлових приміщень, будівель і споруд відмовити" .

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий -

Судді -