н/п 2/490/3231/2015 Справа № 490/4864/15-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 листопада 2015 р. Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.,

при секретарі Гудковій Є.С.,

за участі позивача, його представника ОСОБА_1, представників відповідачів,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Миколаївській області , Центрального районного відділу Миколаївського міського управління УМВС України в Миколаївської області, Ленінського районного відділу Миколаївського міського управління УМВС України в Миколаївської області, Прокуратури Центрального району м.Миколаєва, Прокуратури Ленінського району м.Миколаєва про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями та бездіяльністю органів досудового слідства та прокуратури під час кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ :

25 травня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення моральної шкоди в розмірі 3 000 000 грн. , завданої неправомірним зволіканням у ході досудового розслідування по кримінальному провадженню, скоєним діями слідчих органів міліції та процесуальних керівників органу прокуратури, а також неналежним ходом досудового слідства під час кримінального провадження № 0000190 і не притягненням винних осіб до кримінальної відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 14 січня 2013 року ним подана заява до Центрального РВ про відкриття кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України щодо внесення завідомо неправдивих відомостей службовими особами ДП НВКГТ "Зоря-Машпроект" до офіційного документу, а саме довідки про стаж роботи та характер наукової діяльності ОСОБА_2О, в період роботи з 1972 року.

На час звернення до суду кримінальне провадження № 0000190 тричі закривалося в звязку з відсутності складу злочину, проте кожного разу постановою слідчого судді постанови слідчого скасовувалися як неправомірні. Слідчими досудових органів не було вжито всіх необхідних дій, а саме не витребовано особову справу ОСОБА_2, де містилися необхідні відомості щодо періоду та характеру його роботи. При наявності особової картки, яка є єдиним і головним доказом у цій справі, справи слідчий мав би можливість достовірно встановити стаж наукової праці за спеціальністю відповідно до групи спеціальностей галузей науки, з якої присуджено науковий ступінь. І вважати доведеним, що відбулося службове підроблення шляхом внесення неправдивих відомостей в подальшому службовими особами підприємства в довідку, надану до адміністративного суду 14 січня 2008 року, внаслідок чого йому було відмовлено в призначенні пенсії за ЗУ "Про наукову і науково-технічну діяльність". Якщо б слідсво було доведено до кінця належним чином, він зміг би з вироком суду знову звернутися до органів Пенсійного фонду України чи адміністративного суду і визнати своє право на пенсійне забезпечення за спеціальним законом.

Внаслідок таких дій він позбавлений можливості довести, що має право на наукову пенсію, і отримати належне пенсійне забезпечення, гарантоване ОСОБА_3 України. Також внаслідок тривалого неналежного розслідування його заяви про внесення неправдивих відомостей посадовими особами ДП НВКГТ "Зоря-Машпроект", в нього погіршився стан здоров'я, він переніс інсульт і потребує вартісного лікування в Ізраїлі, на що і потрібно кошти.

У судовому засіданні позивач та його представник просили про задоволення позову з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача ДКС України в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову за необгрунтованістю та недоведеністю.

Представники Центрального районного відділу Миколаївського міського управління УМВС України в Миколаївської області, Прокуратури Центрального району м.Миколаєва, Прокуратури Ленінського району м.Миколаєва в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні.

Суду пояснили, що на теперішній час кримінальне провадження закрито 28 серпня 2015 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України - в звязку з відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення. Постанова слідчого оскаржена позивачем до суду, проте визнана правомірною і слідчим суддею Центрального районного суду м.Миколаєва і колегієї суддів апеляційного суду Миколаївської області. Отже, в звязку з закриттям кримінального провадження на теперішній час відсутній предмет спору.

Вислухавши пояснення сторін та їх предстаників, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ст. 8 ОСОБА_3 України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_3 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_3 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_3 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_3 України гарантується. Згідно ст. 56 - Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст.ст.3,15,16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, може бути, зокрема відшкодування моральної ( немайнової) шкоди.

У відповідності до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов?язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. в п. 5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов'язковому з'ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду ті з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При цьому, в разі відсутності преюдиційного доказу наявності вини відповідача, обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди підлягають встановленню та перевірці судом під час розгляду цивільної справи.

При цьому, моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

В силу положень ст.1176 ЦК України, передбачений спеціальний перелік підстав виникнення права на відшкодування шкоди , завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду.

За ст.1176 ч.6 ЦК України, передбачена можливість відшкодування на загальних підставах шкоди, завданої фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду.

За загальними правилами відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії певних осіб чи органів завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

08.04.2008 року ДП НВКГ "Зоря-Машпроект" в зв'язку з досягненням ОСОБА_2 пенсійного віку надано пенсійному органу довідку за № 21/2997, в якій зазначено, що науковий стаж ОСОБА_2 на вказаному підприємстві рахується з 01.02.1989 року до 03.07.1992 року. На підприємстві ж заявник працював з 03 квітня 1972 року на різних посадах, починаючи з інженера-конструктора ДП "НКБ "Прогрес".

Постановою від 05 червня 2013 року Одеського апеляційного адміністративного суду відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління ПФУ в Центральному районі м.Миколаєв, третя особа ДП НВКГ "Зоря-Машроект" про зобов'язання вчинити певні дії, визнання науковим стажем роботи на підприємствах ПКБ "Прогрес" та ДП "НВКГ "Зоря-Машпроект" в період з 03.04.1972 року по 03.07.1992 року, перевести його на наукову пенсію з 08 січня 2008 року. З тексту постанови вбачається, що третьою особою не підтверджено науковий стаж позивача в період з 1972 року , що знайшло своє підтвердження і іншими матеріалами справи. Ухвалою Вищого Адміністративного Суду України від 27 січня 2015 року вказану постанову залишено без змін.

З матеріалів справи вбачається, що 14 січня 2013 року в ЄДР за № 0000190 зареєстроване кримінальне провадження з приводу заяви ОСОБА_2 про незаконне не підтвердження посадовими особами ДП "НВКГ "Зоря-Машпроект" наукового стажу для призначення підвищеної пенсії.

05 лютого 2013 року на підставі заяви ОСОБА_2 останнього визнано потерпілим у кримінальному провадженні № 0000190 .

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 13 вересня 2013 року скасовано Постанову від 24.05.2013 року слідчого Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 284 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 11 грудня 2013 року скасовано Постанову від 22.11.2013 року слідчого Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України - у звязку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. При цьому з тексту постанови вбачається, що слідчим не були виконані вказівки у кримінальному провадженні начальника слідчого відділу, в тому числі і стосовно витребування відомостей з підприємства про роботу ОСОБА_2

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Миколаєва від 18 березня 2015 року скасовано Постанову від 03.03.2015 року слідчого Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. При цьому з тексту постанови вбачається, що слідчим проведено дослідження обставин і зроблені висновки, які не відповідають завданням кримінального судочинства та не встановлюють обставин, що дають підстави для закриття кримінального провадження, а саме про не підтвердження первинними документами наукового стажу ОСОБА_2 та підстав для призначення йому пенсії відповідно до ЗУ "Про наукову і науково-технічну діяльність".

Постановою від 28 серпня 2015 року слідчого СУ УМВС України в Миколаївській області закрито вищезазначене кримінальне провадження - на підставі п.2.ч.1 ст. 284 КПК України - тобто за відсутності складу кримінального правопорушення.

Зі змісту Постанови слідує, що слідчим проведені необхідні процесуальні дії, витребувана особова картка позивача за період роботи з 1972 року, призначене проведення перевірки законності нарахування ДП НВГК "Зоря-Машпроект" ОСОБА_2 наукового стажу лише з 1989 року, проведення якої доручено фахівцям Міністерства науки та освіти України.

Згідно листа Міністерства науки та освіти від 13.08.2015 року вбачається, що до стажу наукової роботи позивача , який надає право на призначення пенсій та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до ст. 24 ЗУ "Про науку і науково-технічну діяльність" , може бути зарахований час роботи на цьому підприємстві лише з 01.02.1989 року і подальших визначених посадах.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 24 вересня 2015 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 на вказану Постанову відмовлено. Суд прийшов до висновку, що слідчим під час проведення досудового розслдування по кримінальному провадженню було належним чином та в повному обсязі проведені слідчі дії, направлені на перевірку обставин, викладених в скарзі ОСОБА_2, надано оцінку всім доказам та встановленим обставним, об'єктивно зроблено висновки, викладені в Постанові від 28 серпня 2015 року щодо відсутності у діях співробітників ДП "Зоря-Машпроект" ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 01.10.2015 року зазначена постанова слідчого судді залишена без змін.

Так, отримавши процесуальний статус потерпілого і ставши стороною у кримінальному провадженні , позивач набув певні права і протягом усього часу досудового слідства він, у відповідності до передбаченого нормами КПК України порядку, реалізовував їх шляхом подання відповідних клопотань стосовно провадження певних слідчих дій та заяв до слідчого , знайомився з матеріалами справи та оскаржував дій слідчого та процесуальних керівників до суду, тим самим в повній мірі реалізував свої права у кримінальному процесі.

В справі відсутні як докази незаконності чи наявності вини у діях чи бездіяльності посадових осіб відповідачів з проведення досудового розслідування за вищевказаним кримінальним првадженням, так завдання позивачеві моральної шкоди, спричинену саме протиправністю дій відповідачів та причинний зв'язок між цими діями та погіршенням стану його здоровя.

Оскарження Постанови слідчого СВ до слідчого судді є процесуальною дією учасника кримінального провадження/процесу , передбаченого ст.ст. 303-307 КПК України, що не тягне за собою автоматичного і беззаперечного визнання дій слідчого незаконними у разі її скасування судом.

Тим більше, кримінальне провадження № 0000190 на час розгляду справи є закритим, як органом досудового слідства, так судом встановлено, що склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України, в діях службових осіб підприємства відсутній.

Також, відсутність у ОСОБА_2 спеціального наукового стажу, який надає право на призначення пенсії за ст. 24 ЗУ "Про наукову та науково-технічну діяльність" , встановлено судовими рішеннями , ухваленимим в порядку адмінстративного судочинства.

Додатково суд враховує, що ОСОБА_2 під час проведення досудового слідства по вказаному кримінальному провадженню одночасно звертався до адміністративного суду з адміністративним позовом за захистом своїх пенсійних прав, справа розглядалася судовими інстанціями з 2009 по 2015 рік.

За такого , посилання ОСОБА_2 на порушення діями/бездіяльністю посадових осіб відповідача його права на належне пенсійне забезпечення, на необхідний причинно-наслідковий зв'язок між провадженням досудового слідства та призначенням йому наукової пенсіє , а також на тривале непритягнення винних службових осіб ДП Зоря-Машпроект - є безпідставними.

На підставі вищевикладеного , суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає за безпідставністю та недоведеністю позовних вимог.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України, судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Гуденко О.А.