Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 369/726/15-ц
провадження 2/369/950/15
РІШЕННЯ

Іменем України

17.02.2015 року Києво - Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Сохань Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 2001 року по 2012 рік. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, 2005 року народження, та ОСОБА_4, 2007 року народження. За час шлюбу ними було придбане майно: майнові права на квартиру, що знаходиться АДРЕСА_1. В добровільному порядку поділити майно сторони не можуть.

Просила суд визнати за нею та відповідачем право власності по ? частині за кожним на квартиру, незакінченої будівництвом, площею 83.82 кв.м в секції В, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

При розгляді справи позивачка уточнила позовні вимоги. Просила суд визнати за нею та відповідачем право по ? частині за кожним на майнові права на квартиру, площею 83.82 кв.м в секції В, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

У судове засідання позивач не з'явивсь. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Позивач подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

У судове засідання відповідач не з'явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

При розгляді справи судом встановлено, що 13 жовтня 2001 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 14 листопада 2012 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Від подружнього життя сторони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

За ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

08 листопада 2011 року між ТОВ «Вишневий квартал» та ОСОБА_2 укладено договір № К-08/11 купівлі-продажу майнових прав.

П.2.1 договору та додатком №1 до договору передбачено, що ТОВ «Вишневий квартал» продав, а ОСОБА_2 придбав майнові права на квартиру, а саме двокімнатна квартира площею 83,82 кв.м, що знаходиться за будівельною адресою: АДРЕСА_1.

За ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюють положення глави 8 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Оскільки майно придбано сторонами у період зареєстрованого шлюбу, тому воно є спільною сумісною власністю сторін ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і частки сторін є рівними.

Відповідно до п.п. 22-25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11, від 21 грудня 2007 року поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Враховуючи те, що сторони погодили вартість майна, суд вважає за доцільне розділити майно подружжя, виділивши ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частинах майнові права на квартиру, а саме двокімнатну квартиру площею 83,82 кв.м, що знаходиться за будівельною адресою: АДРЕСА_1.

За ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 57-64, 208-223 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 заволити.

Визнати право за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на ? частину майнових прав на квартиру, а саме двокімнатну квартиру площею 83,82 кв.м, що знаходиться за будівельною адресою: АДРЕСА_1 - за договором №К-08/11 купівлі-продажу майнових прав, укладений 08 листопада 2011 року з товариством з обмеженою відповідальністю «Вишневий квартал».

Визнати право за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на ? частину майнових прав на квартиру, а саме двокімнатну квартиру площею 83,82 кв.м, що знаходиться за будівельною адресою: АДРЕСА_1 - за договором №К-08/11 купівлі-продажу майнових прав, укладений 08 листопада 2011 року з товариством з обмеженою відповідальністю «Вишневий квартал».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.С. Пінкевич