Ухвала

іменем україни

28 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Стікон», відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення грошових коштів, за касаційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса на рішення апеляційного суду Одеської області від 23 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просив зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю «Стікон» (далі - ТОВ «Стікон») сформувати та передати його особову справу до відділення виконавчої дирекції Фонду у м. Одеса згідно з актом прийому-передачі та стягнути з відповідача заборгованість за щомісячними страховими виплатами з 01 квітня 2001 року до 01 грудня 2014 року у сумі 75 617 грн 85 коп.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 07 липня 1970 року він отримав виробничу травму, пов'язану з виробництвом на РБУ-7 треста «Легпищемашстрой». 05 травня 1970 року на підставі висновку МСЕК йому встановлено 65 % втрати професійної працездатності і третю групу інвалідності за каліцтвом безстроково, яку підтверджено при повторному обстеженні 10 квітня 2012 року. Починаючи з дати встановлення втрати професійної працездатності РБУ-7 треста «Легпищемашстрой», а в подальшому його правонаступник ТОВ «Стікон», виплачує йому втрачений заробіток в розмірі 152 грн 68 коп. щомісяця. З 01 квітня 2001 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», і ст. 29 цього Закону передбачає, що такі виплати повинен здійснювати Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України з перерахуванням сум страхових виплат у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики. Однак перерахування страхових сум не здійснювалося, внаслідок чого йому не було виплачено з 01 квітня 2001 року до 01 грудня 2014 року 75 617 грн 85 коп. На неодноразові звернення до ТОВ «Стікон» документи, що підтверджують його право на страхові виплати, не передані до Фонду.

Ураховуючи наведене, позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Зобов'язано ТОВ «Стікон» передати особову справу ОСОБА_3 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одесі за актом прийому-передачі відповідно до Інструкції про порядок передачі виконавчій дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України документів, що підтверджують право застрахованого або членів його сім'ї на страхову виплату, затвердженої постановою Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 20 квітня 2001 року № 10 (далі - Інструкція). У задоволенні інших вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 23 червня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса заборгованості за щомісячними страховими виплатами в сумі 75 617 грн 85 коп. та ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення цих вимог. Стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса на користь ОСОБА_3 заборгованість за щомісячними страховими виплатами в сумі 75 617 грн 85 коп. У решті судове рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишити в силі рішення місцевого суду.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення апеляційного суду зазначеним вимогам закону не відповідає.

Судами встановлено, що 07 липня 1970 року позивач отримав виробничу травму, пов'язану з виробництвом на РБУ-7 треста «Легпищемашстрой». 05 травня 1970 року висновком МСЕК йому встановлено 65 % втрати професійної працездатності і третю групу інвалідності за каліцтвом безстроково та підтверджено при повторному обстеженні 10 квітня 2012 року.

Починаючи з дати встановлення втрати професійної працездатності РБУ-7 треста «Легпищемашстрой», а в подальшому його правонаступник ТОВ «Стікон» виплачує позивачу щомісячно втрачений заробіток у розмірі 152 грн 68 коп.

З 01 квітня 2001 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», згідно з яким обов'язок з відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, покладений на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Відмовляючи ОСОБА_3 в частині позовних вимог про стягнення з Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса заборгованості зі щомісячних страхових виплат у сумі 75 617 грн 85 коп., суд першої інстанції виходив із відсутності вини відповідача в тому, що не була сформована особова справа позивача.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних ОСОБА_3 про стягнення з відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса заборгованості за щомісячними страховими виплатами та задовольняючи ці вимоги, апеляційний суд вважав, що вищевказана заборгованість виникла з вини відділення виконавчої дирекції Фонду у м. Одеса й підлягає стягненню з нього на користь позивача.

Проте з такими висновками апеляційного суду погодитися не можна.

З матеріалів справи вбачається, що на даний час ОСОБА_3 не перебуває на обліку у відділенні Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса як потерпілий на виробництві та не отримує страхових виплат від Фонду згідно із законодавством України про соціальне страхування.

Вперше із заявою позивач звернувся Фонду 31 липня 2014 року, до цього звернення ОСОБА_3 отримував відповідні виплати від ТОВ «Стікон».

За вимогами Інструкції з 01 квітня 2001 року ТОВ «Стікон» повинно було передати Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України особову справу ОСОБА_3 для продовження здійснення виплат щомісячного відшкодування шкоди, проте підприємство справу не передало і виплачувало страхові виплати до 31 липня 2014 року.

Також убачається, що з боку відділення Фонду вжито всіх необхідних заходів у наданні допомоги ОСОБА_3 для збирання документів, необхідних для формування особової справи та її передачі ТОВ «Стікон» до відділення Фонду для продовження виплати позивачеві щомісячного відшкодування шкоди, що підтверджується наявними в матеріалах даної цивільної справи листами до позивача та до ТОВ «Стікон».

Зокрема, 31 липня 2014 року на адресу ТОВ «Стікон» було направлено лист щодо формування особової справи ОСОБА_3 та передачі її документів до відділення Фонду для продовження виплат.

05 серпня 2014 року ОСОБА_3 було проінформовано про вжиті заходи та про подальше вирішення питання про формування справи.

24 вересня 2014 року відділення Фонду звернулось до ТОВ «Стікон» з відповідними роз'ясненнями щодо формування особистої справи ОСОБА_3

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність доказів, які б свідчили про неправомірність дій відділення Фонду та про недоведеність позивачем вини відділення Фонду щодо заборгованості за щомісячними страховими виплатами, яка виникла у зв'язку з неправильним розрахунком зазначених виплат з боку ТОВ «Стікон».

У ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» зазначено, якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду соціального страхування від нещасних випадків своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця суми виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв'язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці».

Суд апеляційної інстанції, стягуючи з відділення Фонду на користь позивача заборгованість за щомісячними страховими виплатами за період з 01 квітня 2001 року до 01 грудня 2014 року у сумі 75 617 грн 85 коп. на підставі ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», не взяв до уваги те, що дана норма Закону застосовується у випадку наявності вини Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Порушення та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права судом апеляційної інстанції призвело до помилкового скасування рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2015 року, ухваленого згідно із законом, в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення з відділення Фонду на користь позивача заборгованості за щомісячними страховими виплатами за період з 01 квітня 2001 року до 01 грудня 2014 року у сумі 75 617 грн 85 коп.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України, оскільки воно ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України, установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса задовольнити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 23 червня 2015 року скасувати.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2015 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик