Справа № 309/549/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

06 листопада 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі суддів: Чужі Ю.Г. (головуючий), Леска В.В., Кожух О.А., при секретарі Волощук В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, в інтересах якого діє ОСОБА_4 на рішення Хустського районного суду від 31 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до відділу ДВС Іршавського РУЮ, ОСОБА_5 про оспорювання розміру заборгованості по аліментах, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд з указаним позовом, посилаючись на те, що на підставі виконавчого листа, виданого 11.02.2014 року Хустським районним судом за №2-1681/2008 року, з нього стягуються аліменти на користь колишньої дружини ОСОБА_5 на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 30% від прожиткового мінімуму на кожну дитину.

Вказував, що розрахунок заборгованості по аліментах, обчислений державним виконавцем відділу ДВС Іршавського РУЮ від 24.10.2014 року, є помилковим, зробленим із безпідставним включенням аліментів за минулий час, в межах трьох років, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання без розшифрування самого нарахування суми заборгованості.

При цьому, не взято до уваги ту обставину, що він з колишньою дружиною після розірвання шлюбу з 2011 року по 2013 рік проживали однією сім'ю, працювали в Російській Федерації, отримували доходи і спільно несли витрати на утримання дітей.

На думку позивача підстав для стягнення з нього заборгованості по аліментах за минулий час в межах трьох років, що передував пред'явленню виконавчого листа до виконання - немає.

Посилаючись на дані обставини просив скасувати розрахунок заборгованості по аліментах, обчислений державним виконавцем відділу ДВС Іршавського РУЮ від 24.10.2014 року та визначити, що заборгованість по аліментах за виконавчим листом, виданим 11.02.2014 року Хустським районним судом за № 2-1681/2008 року, слід нараховувати з 13.02.2014 року, тобто з часу пред'явлення його до виконання.

Рішенням Хустського районного суду від 31 серпня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3 посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, в зв'язку з чим ставить питання про скасування рішення місцевого суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що в межах трьох років, що передував пред'явленню виконавчого листа до виконання ОСОБА_3 проживав однією сім'єю з колишньою дружиною, піклувався про дітей, матеріально їх забезпечував та надавав кошти на їх утримання, при цьому позивачка при пред'явленні виконавчого листа не вказувала на необхідність нарахування заборгованості по аліментах за минулий час, в межах трьох років, що передували пред'явленню виконавчого документа до виконання.

В порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України справа розглянута у відсутності відповідачів ОСОБА_5 та представника відділу ДВС, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4 та представника відповідача ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд, згідно вимог ч. 1 та ч. 3 ст. 303 ЦПК України, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено, що рішенням Хустського районного суду від 02.12.2008 року присуджено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 30 % на кожну дитину від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття.

Рішення набрало законної сили 15.12.2008 року.

Виконавчий лист видано Хустським районним судом за №2-1681/2008 року 11.02.2014 року, а заяву про примусове його виконання подано стягувачем 19.02.2014 року.

20.02.2014 року державним виконавцем відділу ДВС Іршавського РУЮ Король І.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа.

Стягувачка ОСОБА_5 у своїй заяві про звернення до виконання виконавчого листа строк з якого повинен робитися розрахунок про стягнення аліментів з відповідача не зазначила.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 Сімейного кодексу України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання.

Оскільки судове рішення про стягнення аліментів набрало законної сили 15.12.2008 року, а виконавчий лист пред'явлено до виконання тільки 19.02.2014 року, нарахування аліментів за минулий час в межах трирічного строку (з лютого 2011 року), що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання - державним виконавцем здійснено з дотриманням вимог закону (а.с. 46-49).

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову є правильним.

Суд вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає. Доводи апеляції висновків суду не спростовують, а тому до уваги взяті бути не можуть.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Хустського районного суду від 31 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: