У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Юровської Г.В., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Акцент-Банк», третя особа - Відділ державної виконавчої служби Машівського районного управління юстиції, про визнання права власності, виключення майна з акта опису та звільнення його з-під арешту, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Акцент-Банк» на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 26 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 03 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому зазначав, що 27 січня 2014 року державним виконавцем ВДВС Машівського РУЮ відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/540/250/14, виданого 24 листопада 2014 року Машівським районним судом Полтавської області, про стягнення з

ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Акцент-Банк» (далі - ПАТ КБ «Акцент-Банк») заборгованості за кредитним договором у сумі 16 402 грн 66 коп. При винесенні цієї постанови прийнято рішення про накладення арешту на майно боржника - ОСОБА_5

Відповідно до акта опису й арешту майна від 28 квітня 2015 року державним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого листа

№ 2/540/250/14 було описано і накладено арешт на майно: мультиварку марки «Redmond», серійний номер 097115, білого кольору, у робочому стані; бензокосу марки «Вітязь», модель БГ-4200, серійний номер 003768, синього кольору, у робочому стані; бензинову пилу цепну марки «Вітязь», модель

БП 45-3,0, у робочому стані. Майно було передано на відповідальне зберігання представнику стягувача ПАТ КБ «ПриватБанк».

Оскільки опис та арешт майна було здійснено державний виконавцем без з'ясування його власника, ОСОБА_4 просив суд визнати за ним право власності на спірне рухоме майно, виключити вказане майно з акта опису й арешту майна від 28 квітня 2015 року та звільнити його з-під арешту.

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області

від 25 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 03 серпня 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на рухоме майно: мультиварку марки «Redmond», RMC-М 4500; газонокосарку бензинову марки «Вітязь», модель БГ-4200; бензопилу цепну марки «Вітязь», модель БП 45-3,0.

Звільнено з-під арешту та виключено з акта опису й арешту майна

від 28 квітня 2015 року, складеного державним виконавцем ВДВС Машівського РУЮ Полтавської області рухоме майно: мультиварку марки «Redmond», RMC-М 4500; газонокосарку бензинову марки «Вітязь», модель БГ-4200; бензопилу цепну марки «Вітязь», модель БП 45-3,0.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Акцент-Банк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 з урахуванням роз'яснень, викладених у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, на підставі зібраних у справі доказів, зокрема гарантійних талонів на мультиварку, бензопилу, газонокосарку, а також товарних чеків, дійшов обґрунтованого висновку про те, що саме позивач є власником арештованого майна, а не боржник ОСОБА_5, а тому з підстав передбачених ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», визнав за ОСОБА_4 право власності на вказане майно та звільнив його з-під арешту (а. с. 11-14).

Із матеріалів справи та змісту судових рішень не вбачається, що судами при вирішенні спору допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги висновків суду першої інстанції, з якими погодився й апеляційний суд, не спростовують.

Частиною 3 статті 332 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Акцент-Банк» відхилити.

Рішення Машівського районного суду Полтавської області

від 26 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області

від 03 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г.В. Юровська
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана