РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2015 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого: судді Шишкіна О.В.,

за участі секретаря Голуб Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду із позовом, яким просила розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 30.10.2004 року у Дзержинському відділі РАЦС ХМУЮ, актовий запис № 637, судові витрати - покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що 30.10.2004 року між сторонами укладено шлюб, від якого сторони мають дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З часом стосунки в сім'ї стали погіршуватись, що у підсумку призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Примирення, на думку позивача, - неможливе.

У судове засідання сторони не з'явились. Позивачем до суду подано заяву про розгляд справи за відсутності позивача. Крім того, в матеріалах справи мається нотаріально посвідчена заява відповідача, якою він позов визнає, не заперечує проти залишення спільної із позивачем дитини з її матір'ю, а також просить суд розглядати справу за його відсутності. Крім того, повідомляє, що матеріальних вимог до відповідача не має.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим задовольнити позовну заяву у зв'язку із наступним.

За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 213-215 ЦПК України, ст.ст.109, 110, 112-114 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 30 жовтня 2004 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 637.

Прізвища сторін залишити без змін.

Стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з моменту отримання його копії.

Головуючий: суддя