У Х В А Л А

9 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Лященко Н.П.,Охрімчук Л.І.,
розглянувши заяву Заступника Генерального прокурора України про перегляд рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 2 квітня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 липня 2015 року у справі за позовом Шепетівського міжрайонного прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства в Хмельницькій області до Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області, Головного управління Держземагентства у Хмельницькій області, ОСОБА_4, третя особа - Реєстраційна служба Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, про визнання розпорядження про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наказів про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наказів про затвердження проектів землеустрою щодо передачі земельних ділянок в оренду, договорів оренди земельних ділянок недійсними, скасування рішень про державну реєстрацію права оренди земельних ділянок,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2015 року позов Шепетівського міжрайонного прокурора задоволено частково.

Визнано недійсним розпорядження голови Шепетівської районної державної адміністрації від 20 листопада 2012 року за № 463/2012-р «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок».

Визнано недійсними накази Головного управління Державного земельного агентства в Хмельницькій області від 21 листопада 2013 року за №№ ХМ/:04:007/00001515; ХМ /:02:009/00001508; ХМ/:03:022/00001509; ХМ/:05:008/00001513; ХМ/:04:003/00001514; ХМ/:04:002/00001517; ХМ/:04:014:00001519; ХМ/:04:005/00001507; ХМ/:04:041/00001516; ХМ/:04:010/00001518; ХМ/:05:008/00001510; ХМ/:06:018/00001516; ХМ/:02:016/00001512; ХМ/:07:012/00001511 «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки».

Визнано недійсними договори оренди земельних ділянок від 10 грудня 2013 року за № 1-20, укладені між Головним управлінням Державного земельного агентства в Хмельницькій області та ОСОБА_4 В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 4 лютого 2015 року скасовано рішення реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції про державну реєстрацію права оренди ОСОБА_4 земельних ділянок загальною площею 867,2 га, вартістю 15 332 476 грн від 24 грудня 2013 року №№ 4095269, 4099463, 4094882, 4096009, 4095844, 4098218, 4095112, 4095746, 4197654, 4096760 та від 30 грудня 2013 року №№ 4177128, 4177581, 4180217, 4179048, 4181338, 4179567, 4178611, 4175517, 4176573, 4179258.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 2 квітня 2015 року рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2015 року та додаткове рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 4 лютого 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову Шепетівського міжрайонного прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства в Хмельницькій області відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 липня 2015 року рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін.

У заяві Заступника Генерального прокурора України порушується питання про скасування рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 2 квітня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 липня 2015 року й залишення в силі рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2015 року з підстав, передбачених пунктами 1 та 4 частини першої статті 355 ЦПК України:

неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 124 та 134 ЗК України та статті 7 Закону України «Про фермерські господарства»;

невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме статей 124 та 134 ЗК України та статей 7 і 8 Закону України «Про фермерські господарства»; .

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень Заступник Генерального прокурора України посилається на постанови Вищого господарського суду України від 20 жовтня 2013 року та 23 липня 2014 року, постанову Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 4 листопада 2014 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився і суд касаційної інстанції, виходив з того, що 29 жовтня 2012 року ОСОБА_4 звернулась до Шепетівської районної державної адміністрації з клопотанням про надання їй дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок в користування на умовах оренди для ведення фермерського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території сільських рад Шепетівського району за межами населених пунктів, навела перелік сільських рад та орієнтований розмір земельних ділянок, з посиланням на статті 123, частину другу статті 134 ЗК України. При цьому також зазначила, що вона була головою фермерського господарства «ТП Кристал», мала необхідну матеріально-технічну базу, вказала також, що 5 липня 1969 року закінчила Шепетівський сільськогосподарський технікум по спеціальності «Бухгалтерський облік в сільськогосподарських підприємствах». До клопотання ОСОБА_4 додала копії паспорта, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, диплома, тудової книжки, свідоцтва про державну реєстрацію фермерського господарства «ТП Кристал».

Оскільки, ОСОБА_4, як фізична особа, надала всі передбачені положеннями Закону України «Про фермерське господарство» документи необхідні для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок за межами населених пунктів, то були відсутні підстави для визнання недійсним розпорядження Шепетівської районної державної адміністрації від 20 листопада 2012 року № 463/2012-р. З урахування відсутності підстав для визнання недійсним розпорядження органу місцевого самоврядування, були відсутні й підстави для визнання недійсними спірних наказів Головного управління Держезмагентства у Хмельницькій області та договорів оренди земельних ділянок.

У постанові Вищого господарського суду України від 30 жовтня 2013 року, що надана заявником як приклад, установлено, що спірними розпорядженнями було надано дозвіл саме фермерському господарству «Особа 4» на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, який був у подальшому затверджено районною державною адміністрацією та у відповідності до якого земельні ділянки були передані в оренду саме фермерському господарству «Особа 4».

У постанові Вищого господарського суду України від 23 липня 2014 року, що надана заявником як приклад, указано, що хоча розпорядженням районної державної адміністрації було затверджено проект землеустрою та зазначено про передачу в оренду земельної ділянки голові фермерського господарства Особі 8 для ведення фермерського господарства, але договір оренди вказаної земельної ділянки укладався саме з фермерським господарством.

Порівняння змісту указаних для прикладу судових рішень зі змістом судових рішень, про перегляд яких подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

У постанові Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 4 листопада 2014 року, що надана заявником як приклад, зазначено, що на момент прийняття оскаржуваних розпоряджень районної державної адміністрації та укладення договорів оренди фермерське господарство «Мазуров О.А.» вже набуло статусу юридичної особи та мало у своїй власності земельну ділянку.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з невідповідністю судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, також відсутня.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом Шепетівського міжрайонного прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства в Хмельницькій області до Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області, Головного управління Держземагентства у Хмельницькій області, ОСОБА_4, третя особа - Реєстраційна служба Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, про визнання розпорядження про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наказів про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наказів про затвердження проектів землеустрою щодо передачі земельних ділянок в оренду, договорів оренди земельних ділянок недійсними, скасування рішень про державну реєстрацію права оренди земельних ділянок за заявою Заступника Генерального прокурора України про перегляд рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 2 квітня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 липня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
Н.П. Лященко Л.І. Охрімчук