У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-Висотбуд», публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: приватний нотаріус Кравченко Інесса Володимирівна, комунальне підприємство «Міське капітальне будівництво», про визнання майнового права на об'єкт інвестування та визнання частково недійсним іпотечного договору, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Одеської області від 02 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому з урахуванням уточнень позовних вимог просив визнати за ним майнові права на об'єкт інвестування - однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, та визнати недійсними п. 1.1 іпотечного договору від 01 липня 2008 року, п. 1.1 іпотечного договору від 02 липня 2008 року і п.1.1 іпотечного договору від 16 липня 2008 року у частині передачі банку в іпотеку майнових прав на спірну квартиру.

Позивач посилався на те, що 09 листопада 2009 року між ним і ТОВ «Альянс-Висотбуд» укладено договір купівлі-продажу майнових прав на однокімнатну квартиру НОМЕР_1, загальною площею 38,55 кв. м на 9 поверсі по АДРЕСА_1 за 212 025 грн. Відповідно до умов вказаного договору він сплатив вартість квартири, однак відповідач не виконав умови договору і не здав будинок в експлуатацію у визначені договором строки. Позивач вказував на те, що у липні 2008 року між банком і ТОВ «Альянс-Висотбуд» були укладені іпотечні договори, зокрема у частині передачі в іпотеку майнових прав на спірну квартиру.

Зазначаючи, що визнання майнових прав захистить його право щодо отримання права власності на об'єкт інвестування, після того як він буде добудований і зданий в експлуатацію, договори іпотеки у оспорюваній частині не відповідають вимогам закону і порушують його майнові права.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 05 червня 2014 року позов задоволено.

Визнано за позивачем майнові права об'єкт інвестування - однокімнатну квартиру НОМЕР_1 по АДРЕСА_1, згідно з умовами договору купівлі-продажу майнових прав від 09 листопада 2009 року.

Визнано недійсним п.1.1 іпотечних договорів від 01 липня 2008 року № 51-07/204, укладений між АКБСР «Укрсоцбанк» та ТОВ «Альянс-Висотбуд» у частині передачі в іпотеку майнових прав на спірну квартиру

Визнано недійсним п.1.1 іпотечних договорів від 02 липня 2008 року № 02-10/2628, укладений між АКБСР «Укрсоцбанк» та ТОВ «Альянс-Висотбуд» у частині передачі в іпотеку майнових прав на спірну квартиру.

Визнано недійсним п.1.1 іпотечних договорів від 16 липня 2008 року № 02-10/2999, укладений між АКБСР «Укрсоцбанк» та ТОВ «Альянс-Висотбуд» у частині передачі в іпотеку майнових прав на спірну квартиру

Ухвалено зняти заборону на відчуження квартири з виключенням із Державного реєстру іпотек запису про обтяження квартири іпотекою.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 02 липня 2015 року рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05 червня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Як вбачається з матеріалів справи, оспорювані іпотечні договори укладені у липні 2008 року на забезпечення виконання кредитних договорів між банком та ТОВ «Альянс-Висотбуд», а кредитні кошти, що отримані на підставі зазначених кредитних договорів ТОВ «Альянс-Висотбуд» спрямувало на будівництво спірного будинку.

На момент укладення між позивачем і ТОВ «Альянс-Висотбуд» договору купівлі-продажу майнових прав від 09 листопада 2009 року, між банком і ТОВ «Альянс-Висотбуд» вже існували оспорювані іпотечні договори, нотаріусом було внесено до Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна запис про обтяження нерухомого майна іпотекою та накладено на нього заборону.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що оспорювані іпотечні договори між ТОВ «Альянс-Висотбуд» та банком були укладені у липні 2008 року відповідно до вимог чинного на той час законодавства, а також до виникнення у позивача прав за договором від 09 листопада 2009 року.

Також суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що звертаючись до суду з позовом про визнання майнових прав на об'єкт інвестування позивач обрав неналежний спосіб захисту порушеного права, оскільки зі змісту п. п. 2.1 і 2.3 договору від 09 листопада 2009 року позивач придбав майнові права на об'єкт інвестування і право власності на майнові права за цим договором виникло з моменту повної сплати грошових коштів за об'єкт інвестування.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відмову у позові ОСОБА_4 до ТОВ «Альянс-Висотбуд», ПАТ «Укрсоцбанк», треті особи: приватний нотаріус Кравченко І.В., КП «Міське капітальне будівництво», про визнання майнового права на об'єкт інвестування та визнання частково недійсним іпотечного договору.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду апеляційної інстанції та з їх оцінкою.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судом апеляційної інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 02 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Леванчук А.О. Нагорняк В.А. Писана Т.О.