Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді Собіни І.М.

Суддів: Василевича В.С., Шимківа С.С.

Секретар судових засідань ОСОБА_1

З участю представника Управління Держземагенства в Рівненській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 27 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Радивилівської районної державної адміністрації, Підзамчівської сільської ради Радивилівського району, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Головне Управління Держземагенства в Рівненській області про визнання права власності на земельну частку (пай) площею 2,73 умовних кадастрових гектара Агровиробничого обєднання пайовиків „Промінь та виділення в натурі (на місцевості) належної земельної ділянки із земель запасу Підзамчівської сільської ради Радивилівського району,

в с т а н о в и л а:

В лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаними позовними вимогами.

Рішенням Радивилівського районного суду від 27 травня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує на те, що судом було помилково застосовано строки позовної давності, що призвело до порушення норм матеріального права.

Прізвище її чоловіка ОСОБА_3 було внесено до списку членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, що додавався до державного акта на право колективної власності на землю від 05 липня 1994 року серія РВ № 00011 під № 791, тобто, фактично мав право на земельну частку (пай) із земель КСП під час паювання земель агровиробничого обєднання пайовиків (далі АВОП) „Промінь.

Про дані обставини їй стало відомо із повідомлення Управління Держземагенства у Радивилівському районі № 01-21/05 від12 січня 2015 року яке було їй надано на вимогу прокуратури.

Вказує на те, що п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 „Про практику застосування судами Земельного законодавства при розгляді цивільних справ розяснив, що член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

У випадку неможливості надати земельну частку (пай) із земель колективної власності, через їх відсутність така земельна частка має бути надана із земель запасу створеного сільською радою під час передачі землі у колективну власність.

Доводить, що вона постійно до дня смерті проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою Підзамчівської сільської ради № 771 від 23 травня 2014 року, тому вважається такою, що вступила в управління спадковим майном.

Просила оскаржуване рішення скасувати і ухвалити у справі нове рішення про задоволення її вимог у повному обсязі.

В запереченні на апеляційну скаргу виконуючий обовязки сільського голови Підзамчівської сільської ради вказував на законність та обґрунтованість рішення суду, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

В своїх запереченнях на апеляційну скаргу голова Радивилівської районної державної адміністрації посилається на обґрунтованість висновку суду про пропуск строку позовної давності позивачкою, на звернення з позовом до суду без поважних причин. Просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Колегія суддів заслухавши доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі і зявились в судове засідання у межах апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду дійшла висновку про її задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд перешої інстанції виходив з того, що позивачка пропустила строк позовної давності для звернення з позовом до суду за захистом порушеного права без поважних причин.

Проте, з таким висновком суду колегія суддів погодитися не може з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що покійний чоловік позивачки ОСОБА_3, був членом КСП і його прізвище було внесено до списку-додатку № 1 , що додавався до державного акта на право колективної власності Агровиробничого об"єднання пайовиків "Промінь" на землю виданий 05 липня 1994 року Серія РВ № 00011 під № 791.

Наведене свідчить, що із внесенням прізвища ОСОБА_3 до списку членів КСП на отримання земельної частки (паю), у нього виникло право, яке підлягало спадкуванню на земельну частку (пай).

Після смерті ОСОБА_3, 17 грудня 1996 року, спадщину прийняла його дружина ОСОБА_2, яка проживала та була зареєстрована в одному будинку з померлим в с. Стоянівка, вул. Овочева № 3, Радивилівського району, зазначене підтверджено довідкою Підзамчівської сільської ради №771 від 23 травня 2014 року.

Пунктом 17 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, який набрав чинності в 2002 році передбачено, що відповідно до формулювань Указу Президента України від 08 серпня 1993 року № 720/95 слід розуміти, що сертифікат на право на земельну частку (пай) має не правовстановлююче, а правопосвідчувальне значення, тобто право на земельну частку (пай) виникає у члена господарства з моменту виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку (пай) та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови "Про практику застосування судами Земельного законодавства при розгляді цивільних справ" № 7 від 16 квітня 2004 року роз"яснив, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку , коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Оскільки, суд першої інстанції при вирішенні справі невірно застосував норми матеріального права, ухвалене ним рішення підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Виходячи з наведеного та керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Радивилівського районного суду від 27 травня 2015 року скасувати.

Визнати за ОСОБА_2, право на земельну частку (пай), площею 2,73 умовних кадастрових гектара із земель, які перебували в колективній власності Агровиробничого обєднання пайовиків „Промінь Радивилівського району та зобовязати Підзамчивську сільську раду Радивилівського району виділити позивачці належну земельну ділянку в натурі на місцевості із земель запасу.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено сторонами в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів починаючи з дня набрання ним законної сили.

Головуючий І.М.Собіна

Судді: В.С.Василевич

ОСОБА_4