У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Луспеника Д.Д., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Львівське комунальне підприємство «Цитадель-Центр», Львівська міська рада, Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, комунальний заклад культури Львівської обласної ради культурно-мистецький центр «Львівський палац мистецтв», про зобов'язання приведення нежитлових приміщень до попереднього стану, за касаційними скаргами ОСОБА_7 та комунального закладу культури Львівської обласної ради культурно-мистецький центр «Львівський палац мистецтв» на рішення апеляційного суду Львівської області від 2 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року Галицька районна адміністрація Львівської міської ради звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що будинок АДРЕСА_1 перебуває у власності Львівської міської ради та обслуговується Львівським комунальним підприємством «Цитадель-Центр» (далі - ЛКП «Цитадель-Центр»). 4 березня 2013 року ЛКП «Цитадель-Центр» складено акт обстеження технічного стану нежитлового приміщення будинку АДРЕСА_1 про те, що здійснено самовільне перепланування нежитлових приміщень та самовільно забудовано терасу. 4 березня 2013 року ЛКП «Цитадель-Центр» направлено відповідачу ОСОБА_4 попередження з зобов'язанням привести нежитлові приміщення у будинку за вказаною адресою до попереднього стану після самовільно проведеного перепланування. Розпорядженням голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 14 березня 2013 року № 93 затверджено висновок міжвідомчої комісії Галицького району (витяг з протоколу від 5 березня 2013 року № 10), яким зобов'язано ОСОБА_4 - співвласника нежитлового приміщення загальною площею 97,8 кв. м по АДРЕСА_1 та ОСОБА_5 - директора товариства з обмеженою відповідальністю «Люфт Сервіс» (далі - ТОВ «Люфт Сервіс») за власні кошти привести нежитлові приміщення кафе та тераси першого поверху до попереднього стану. 19 квітня 2013 року комісією ЛКП «Цитадель-Центр» складено акт про те, що вимога розпорядження голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 14 березня 2013 року № 93 не виконано. 22 квітня 2013 року ЛКП «Цитадель-Центр» направило відповідачам попередження із зобов'язанням привести нежитлові приміщення кафе та тераси першого поверху по АДРЕСА_1 до попереднього стану, яке відповідачі залишили без виконання. Таким чином, позивач просив зобов'язати ОСОБА_4, ОСОБА_6 - співвласників нежитлового приміщення загальною площею 97,8 кв. м та ОСОБА_5 - директора ТОВ «Люфт Сервіс» за власні кошти привести нежитлові приміщення кафе та тераси першого поверху по АДРЕСА_1 до попереднього стану та стягнути судові витрати.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 12 травня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 2 червня 2015 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову. Зобов'язано ОСОБА_4, ОСОБА_5 за власні кошти привести нежитлові приміщення кафе та тераси першого поверху по АДРЕСА_1 до попереднього стану. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням апеляційного суду Львівської області від 5 жовтня 2015 року абзац 3, 4 резолютивної частини рішення викладено в наступній формі:

«Зобов'язано ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за власні кошти привести нежитлові приміщення кафе та тераси першого поверху по АДРЕСА_1 до попереднього стану. Вирішено питання про розподіл судових витрат».

У касаційній скарзі комунальний заклад культури Львівської обласної ради культурно-мистецький центр «Львівський палац мистецтв», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення районного суду.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарг цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про те, що у матеріалах справи відсутні докази того, що спірні нежитлові приміщення, у яких самовільно проведені перепланування, реконструкція, будівництво у встановленому законом порядку введені в експлуатацію. Перепланування, реконструкцію, будівництво зазначених приміщень здійснено за відсутності згоди власника будинку АДРЕСА_1 - Львівської обласної ради, відсутності дозволу на будівництво та належно затвердженого проекту, обов'язковість отримання яких передбачено ст. 29 Закону України «Про планування і забудову територій».

Крім того, посилання у касаційній скарзі ОСОБА_7 на те, що ухвалене рішення суду апеляційної інстанції може вплинути на його права та обов'язки, оскільки відповідно до договору купівлі-продажу від 29 вересня 2014 року, ОСОБА_5 продала, а він придбав 100 % частки у статутному капіталі ТОВ «Люфт Сервіс» є необґрунтованим. Зі змісту оскаржуваного рішення та матеріалів справи убачається, що ОСОБА_5 та інших відповідачів зобов'язано привести нежитлові приміщення кафе та тераси до попереднього стану, як осіб, які здійснили таку реконструкцію без відповідного дозволу, а не саме як власників ТОВ «Люфт Сервіс».

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційні скарги і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_7 та комунального закладу культури Львівської обласної ради культурно-мистецький центр «Львівський палац мистецтв» відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 2 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

Д.Д. Луспеник

С.П. Штелик