справа №489/5632/15-ц
номер провадження 2/489/2638/15
рішення

Іменем україни

17 листопада 2015 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

секретаря Коденко К.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі ПАТ «ВіЕйБі Банк») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

встановив:

У серпні 2015 року ПАТ «ВіЕйБі» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 кредитної заборгованості в сумі 50960,47 грн.

У позові вказано, що 13.01.2011 між сторонами укладено договір банківського обслуговування № BL_ЖГ00008311, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 15000,00 грн. на строк до 13.01.2014 зі сплатою 20,00 відсотків річних.

Грошові зобовязання станом на 08.08.2015 відповідач не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 59960,47 грн., яка складається із 6509,60 грн. заборгованості по кредиту, 3566, 93 грн. процентам, 3150,00 грн. комісії та 46733,94 грн. штрафу.

У судове засідання позивач представника не направив. До суду надав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника та задоволення вимог.

Представник відповідача проти позову заперечувала та пояснила, що заборгованість виникла у звязку із потраплянням відповідача в дорожньо-транспортну пригоду, через що кошти витрачалися на її лікування. Також, вказувала на знаходження на утриманні відповідача неповнолітньої дитини та відсутність в неї постійної роботи через незадовільний стан здоровя просила зменшити розмір штрафних санкцій до мінімально можливого розміру.

Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 13.01.2011 між сторонами укладено договір банківського обслуговування № BL_ЖГ00008311, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 15000,00 грн. на строк до 13.01.2014 зі сплатою 20,00 відсотків річних.

Розрахунком заборгованості позивач підтвердив, що станом на 08.08.2015 грошові зобовязання відповідач не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 59960,47 грн., яка складається із 6509,60 грн. заборгованості по кредиту, 3566, 93 грн. відсоткам, 3150,00 грн. комісії та 46733,94 грн. штрафу.

Підпунктом 3.3.2. пункту 3.3. договору банківського обслуговування визначено, що позичальник зобовязується не пізніше визначеного терміну повернути всю суму наданих кредитних коштів, сплати проценти за користування кредитними коштами, комісії, а також сплатити банку можливу неустойку (штраф/пеню).

Положеннями пунктів 4.2., 4.3. договору банківського обслуговування передбачено, що при прострочені позичальником строків виконання грошових зобовязань, передбачених цим договором, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф (25,00 % від суми кредиту) та пеню (0,50 %), розрахованої за методом «факт/360».

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положеннями статей 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, з дотриманням строку (терміну) його виконання, якщо такий встановлено зобов'язанням.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Враховуючи наведені норми матеріального права та наявні у справі докази, суд приходить до висновку про порушення відповідачем грошових зобовязань, тому звернення позивача до суду є правомірним, а розмір заборгованості по кредиту, процентам та комісії доведеним.

Між тим, суд не погоджується із розміром штрафу.

Відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При вирішенні питання про зменшення неустойки необхідно враховувати конкретну ситуацію, інтереси обох сторін та їх майновий стан сторін, ступінь виконання зобов'язання, причини неналежного виконання зобов'язання та форму вини боржника, співрозмірність розміру неустойки наслідкам порушення.

З цього приводу Конституційний Суд України в рішенні від 11.07.2013 N 7-рп/2013 зазначив, що вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Кодексу засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Як вбачається із розрахунку позивача розмір штрафу більше ніж в сім разів перевищує заборгованість позивача по кредиту.

Крім того, посилаючись на наявність на утриманні відповідача неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та відсутність постійної роботи через незадовільний стан здоровя, що підтверджено свідоцтвом про народження дитини та медичними документами, представник відповідача просила зменшити розмір штрафу.

У звязку наведеним, суд вважає за можливе задвольнити заяву представника відповідача та зменшити розмір штрафу до 200,00 грн. ,

За таких обставин, загальна сума стягнення складає 13426,53 грн. (6509,60 + 3566,93 + 3150,00 + 200,00) .

Відповідно статті 88 ЦПК України пропорційно задоволеним вимогам з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 134,26 грн.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 212 - 214 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (іден.номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за договором банківського обслуговування від 13.01.2011 № BL_ЖГ00008311, яка складається із 6509,60 грн. заборгованості по кредиту, 3566,93 грн. процентів, 3150,00 грн. комісії та 200,00 грн. штрафу, всього 13426,53 грн. (тринадцять тисяч чотириста двадцять шість гривень 53 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 (іден.номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у сумі 134,26 грн. (сто тридцять чотири гривень 26 коп.).

У іншій частині вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

суддя І.В.Коваленко

Повний текст рішення

підписано 18.11.2015.