Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Ямпільської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, про визнання права власності на спадкове майно, за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Ямпільська сільська рада Пустомитівського району Львівської області, про визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 11 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

В травні 2011 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до суду із вказаним позовом, який в подальшому уточнили, до ОСОБА_7, Ямпільської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 09 листопада 1985 року ОСОБА_4 уклала шлюб із ОСОБА_7 та почали проживати однією сім'єю в будинку АДРЕСА_1, який на праві особистої власності належав ОСОБА_8, який був дідом її чоловіка ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер. Дочка спадкодавця ОСОБА_9 спадщину після смерті останнього не прийняла. Син спадкодавця ОСОБА_10 у момент відкриття спадщини проживав разом з ним, і фактично вступив у володіння спадковим майном, як спадкоємець по закону першої черги. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 помер і заповіту не залишив . Таким чином прийняте ОСОБА_10 майно в порядку ст. ст. 548, 549 ЦК 1963 року після смерті батька ОСОБА_8 в 1993 році нотаріально завершено не було, оскільки за свідоцтвом про право на спадщину він не звертався, а термін на здобуття якого витік у зв'язку із його смертю, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2.

Враховуючи вищенаведене, позивачі просили: включити незавершений будівництвом будинок, готовністю 58% в склад спадщини ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2; визнати права і обов'язки забудовників будинку, до закінчення його будівництва; визнати право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, 1970 року побудови (обладнаний під житло в 2005 році) загальною площею 52 м. кв., який складається з двох житлових кімнат, площею 36,0 м. кв., харчового блоку 16 м. кв., вбиральні, підсобними приміщеннями, які розташовані на одній земельній ділянці, площею 0,08 га, виділеної під забудову та визнати право власності на земельну ділянку, площею 0,08 га, закріплену за будинковолодінням АДРЕСА_1 під забудову з присадибним веденням господарства, оскільки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 є спадкоємцями четвертої черги спадкування після смерті ОСОБА_10

В листопаді 2013 року ОСОБА_7 звернувся в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Ямпільська сільська рада, про визнання права власності та просив визнати за ним в порядку спадкування права та обов'язки забудовника житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, а також право власності на матеріали та обладнання, які були використані в процесі будівництва спірного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, а в задоволенні первісного позову відмовити за безпідставністю. ОСОБА_7 погоджувався з тим фактом, що позивачі за первісним позовом проживали в одному будинку із ОСОБА_10, однак, у відповідності до ст. 3 СК України, не були однією сім'єю. Позивачі за первісним позовом не надали суду жодного доказу того, що вони були з ОСОБА_10 однією сім'єю і тому вони не є його спадкоємцями ні за законом, ні за заповітом. Вказував, що він є єдиним спадкоємцем п'ятої черги за законом, що прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 11 червня 2015 року, у задоволенні первісного та зустрічного позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій в частині відмови в задоволенні зустрічного позову та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення зустрічного позову, а в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 залишити вказані судові рішення без змін.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_10 був сином ОСОБА_8, а ОСОБА_9 (дівоче прізвище ОСОБА_9) - дочкою ОСОБА_8 Зазначені особи, згідно довідки № Д-7866-04/п, яка видана Державним архівом Львівської області, були переселені у 1945 році у Львівську область з с. Синявка, Любачівського повіту (Польща). Також, сторонами у судовому засіданні визнана та обставина, що ОСОБА_10 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та постійно проживав за вказаною адресою разом із своїм батьком ОСОБА_8

Із довідки № 223, яка видана Ямпільською сільською радою Пустомитівського району Львівської області 20 травня 2011 року слідує, що ОСОБА_9, яка проживає по АДРЕСА_2, вступила у володіння домоволодінням по АДРЕСА_1. Зазначені обставини також підтверджуються Актами від 20 травня 2011 року, 01 вересня 2011 року, 27 січня 2012 року, 03 січня 2012 року, 03 січня 2012 року.

Таким чином, суди дійшли до правильного висновку, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9, згідно ч. 1 ст. 529 ЦК України 1963 року будучи спадкоємцями першої черги спадкування після смерті ОСОБА_8 прийняли спадщину після смерті останнього.

Також судом установлено, що ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 10 січня 2006 року. ОСОБА_10 заповіту на випадок смерті не складав, тому спадкування після його смерті відбувається за законом почергово у відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1218 ЦК України у склад спадщини після смерті ОСОБА_10, крім іншого, увійшла 1/2 частини прав забудовника, щодо житлового будинку АДРЕСА_1, які були успадковані ОСОБА_10 після смерті ОСОБА_8

Крім того, судами встановлено, що ОСОБА_9 є рідною сестрою ОСОБА_10 та згідно ч. 1 ст. 1262 ЦК України є спадкоємцем другої черги спадкування після смерті ОСОБА_10 та відповідно до Акту від 03 січня 2012 року, а також пояснень свідків допитаних у судовому засіданні, згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України у строк встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, ОСОБА_9 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_10, що також підтверджується пояснювальною запискою соціального працівника на території Ямпільської сільської ради Пустомитівського району ОСОБА_12 та поясненнями наданими останньою в якості свідка у судовому засіданні у суді першої інстанції.

Також судами встановлено, що сторони у справі ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_5, за ступенем споріднення не є ближчими родичами ОСОБА_10 ніж ОСОБА_9, яка є спадкоємцем другої черги спадкування після смерті ОСОБА_10

Відповідно до норм ч.ч. 1, 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Крім того, судами встановлено, що ОСОБА_10 віднесений до списку самотніх людей похилого віку, які проживають на території Ямпільської сільської ради, що стверджується Списком № 40 від 03 березня 2006 року

Визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили із того, що позовні вимоги заявлені позивачами ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за первісним позовом та позивачем ОСОБА_7 за зустрічним позовом не обґрунтовані, оскільки сторонами у справі не доведено факту проживання однією сім'єю із ОСОБА_10 та не спростовано факту прийняття ОСОБА_9 спадщини після смерті брата ОСОБА_13, а тому дійшли до вірного висновку про відмову у задоволенні первісного та зустрічного позовів

Інші доводи касаційної скарги фактично стосуються переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 11 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Т.Л. Ізмайлова
В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова