Справа№751/9851/15-ц
Провадження №6/751/2285/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Мороз К. В.

при секретарі Гнатюк І. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1, учасник третейського розгляду Публічне акціонерне товариство Альфа-Банк, про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Всеукраїнський фінансовий союз від 25 лютого 2014 року по справі № 237-9/264/14 за позовом ПАТ Альфа-Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

Встановив :

Представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Всеукраїнський фінансовий союз" від 25 лютого 2014 року по справі № 237-9/264/14 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Альфа-Банк" заборгованості за кредитним договором в розмірі 119582,31 грн. Мотивуючи вимоги тим, що при розгляді справи третейський суддя не звернув уваги на вимоги ст. 6 Закону України "Про третейські суди", оскільки справа по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону. Крім того, про розгляд справи третейським судом заявник не був повідомлений, що позбавило його передбаченого законодавством права заперечувати проти позову, брати участь у дослідженні доказів, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, давати усні та письмові пояснення судові, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, доводів і міркувань інших осіб. До того ж, розглядаючи позов ПАТ "Альфа-Банк" третейський суд не перевірив чи відповідає третейська угода, яка зазначена в кредитному договорі, вимогам діючого законодавства.

Заявник, представник заявника, представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням. Згідно ч. 2 ст. 389-4 ЦПК України, суд ухвалив заяву розглянути у відсутності сторін, які не зявилися у судове засідання. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, матеріали справи Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській організації "Всеукраїнський фінансовий союз" № 237-9/264/14, судом встановлено, що 30.05.2008 року між ЗАТ "Альфа-Банк" (правонаступником якого є ПАТ "Альфа-Банк") та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 490073792, згідно умов якого ЗАТ "Альфа-Банк" надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 21609,30 доларів США строком до 30.05.2014 року з процентною ставкою 14,49% річних, кредит надавався для придбання транспортного засобу згідно з Договором купівлі-продажу, укладеним між позичальником та ТОВ "Дорожная карта" № 874-08/0 від 29.05.2008 року. (а.с.9).

Пункт 11 визначає домовленість сторін про те, що судовий захист прав та законних інтересів, які мають сторони в зв'язку з кредитним договором, включаючи спори про відшкодування завданих порушенням Договору збитків та недійсність (неукладеність) Договору, підлягають остаточному вирішенню у Постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації "Всеукраїнський фінансовий союз" у відповідності до його Регламенту.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській організації "Всеукраїнський фінансовий союз" від 25 лютого 2014 року, винесеним суддею Москаленко Н.Ю., позовні вимоги ПАТ "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Альфа-Банк" заборгованість за кредитним договором № 490073792 від 30.05.2008 року, а саме: за кредитом 106963,44 грн., по відсотках 1470,55 грн., по пені 11148,32 грн., а також стягнуто судові витрати, а саме витрати по сплаті третейського збору в сумі 400,00 грн. (а.с.7-8).

Частиною 3 статті 51 Закону України "Про третейські суди", ст. 389-5 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду, а саме: - справа, по якій прийнято рішення третейського суду не підвідомча третейському суду відповідно до закону; - рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди; - третейську угоду визнано недійсною компетентним судом; - склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідає вимогам статей 16-19 Закону; - третейський суд вирішив питання про права і обовязки осіб, які не брали участь у справі.

Заявник ставиться питання про скасування рішення третейського суду в звязку з тим, що укладений кредитний договір є споживчим, а тому спір не підвідомча третейському суду, ОСОБА_1 не був повідомлений про розгляд справи у третейському суді, третейське застереження не відповідає вимогам чинного законодавства.

Статтею 5 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Статтею 6 Закону України "Про третейські суди" визначено категорії справ, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, розгляд яких заборонений третейськими судами.

Законом України "Про внесення змін до статті 6 Закону України "Про третейські суди" щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам" частину першу статті 6 Закону України "Про третейські суди" доповнено пунктом 14, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). ОСОБА_3 набрав чинності 12 березня 2011 року.

У постанові Верховного суду України від 02.09.2015 року по справі № 6-856цс15 висловлена правова позиція, що відповідно до пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» (частину 1 статті 6 Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом № 2983-VI від 3 лютого 2011 року), третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Рішення третейського суду, про скасування якого просив заявник, ухвалено після внесення зазначених змін до Закону.

Оскільки заявник є споживачем послуг банку, спір виник щодо заборгованості за кредитом, третейському суду в силу положень пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України "Про третейські суди" така справа не підвідомча.

Верховний Суд України у постанові від 21.10.2015 року у справі № 6-831цс14 дійшов правового висновку, що норми закону щодо регулювання обігу іноземної валюти в Україні, зокрема і проведення грошових розрахунків валютними цінностями, мають публічну основу, переслідують публічний інтерес і спрямовані на досягнення результату, необхідного в публічних цілях для задоволення публічних потреб забезпечення стабільності української грошової одиниці гривні. Наявність в правовідношенні щодо проведення розрахунку за договором кредиту, наданого в іноземній валюті, такої концентрації суспільно-значимих публічних елементів не дозволяє віднести такі спори до спорів суто приватного характеру між приватними особами, які можуть розглядатися в приватному порядку третейськими судами.

Згідно ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що справа, у якій було прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону, а отже відповідно до п. 1 ч. 1 ст.389-5 ЦПК України, п. 1 ч. 3 ст.51 Закону України "Про третейські суди" є підставою для скасування рішення третейського суду.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 218, 389-1 - 389-6 ЦПК України, суд -

Ухвалив:

Заяву ОСОБА_1, учасник третейського розгляду Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк", про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Всеукраїнський фінансовий союз" від 25 лютого 2014 року по справі № 237-9/264/14 за позовом ПАТ "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Скасувати повністю рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Всеукраїнський фінансовий союз" від 26 лютого 2014 року під головуванням судді Москаленко Н.Ю., місце розгляду місто Чернігів, проспект Перемоги, 62 у справі № 237-9/264/14 за позовом ПАТ "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованість за кредитним договором № 490073792 від 30.05.2008 року, а саме: за кредитом 106963 грн. 44 коп., по відсотках 1470 грн. 55 коп., по пені 11148 грн. 32 коп., витрати по сплаті третейського збору в сумі 400 грн. 00 коп..

Ухвала суду про скасування рішення третейського суду може бути оскаржена у порядку, визначеному цивільно процесуального кодексу України для оскарження рішення суду першої інстанції.

Суддя К.В. Мороз