Справа № 461/8566/15-ц
Провадження № 4-с/461/65/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.11.2015 року Галицький районний суд м. Львова

в складі : головуючого судді Волоско І.Р.

при секретарі Підлужному Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою на неправомірні дії Галицького відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції щодо виконання судового рішення про виселення ОСОБА_1 із приміщення кухні покликаючись на те, що під час примусового виконання згаданого вище судового рішення державним виконавцем Галицького ВДВС Львівського МУЮ ОСОБА_2 та представниками стягувача ОСОБА_3 допустили порушення вимог діючого законодавства. Державний виконавець не інформував належним чином боржника про проведення виконавчих дій по виселенню, оскільки його лист не було вручено адресату та повернуто державному виконавцю; не надав можливості забрати власні матеріальні цінності здійснив порушення права приватної власності; не провів опису майна під час проведення виселення, не забезпечив його повернення. Просила скаргу задовольнити.

В судовму засіданні представник скаржника ОСОБА_4 вимоги скарги підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеним у фабулі скарги. Просить скаргу задовольнити.

Представник Галицького ВДВС ЛМУЮ в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та дату розгляду, про причини неявки не повідомив, заяви про відкладення судового засідання від нього не надходило.

Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обовязки та взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішеннями, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішенні, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що на виконанні Галицького ВДВС Львівського МУЮ перебуває виконавчий документ по виконанню судового рішення Галицького районного суду м. Львова від 27.12.2011 у справі № 1304/2-1/11 про виселення ОСОБА_1 із приміщення кухні, позначеного на поверховому плані літерою 1-1 площею 17,7 кв.м., що знаходиться на першому поверсі будинку № 15А по вул. Замковій у м. Львові.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Галицького районного суду м.Львова від 27.11.2011 року: «Позов ОСОБА_3 задоволено -

Виділено ОСОБА_3 в натурі належну їй частку у праві спільної часткової власності на будинок № 15-а по вул. Замковій у м.Львові та визнано за ОСОБА_3 право власності на приміщення кухні площею 17,7 кв.м., позначене на поверховому плані літерою 1-1, житлової кімнати площею 17,6 кв.м., позначене на поверховому плані літерою 2-2, житлової кімнати площею 12,6 кв.м., позначене на поверховому плані літерою 2-3, житлової кімнати площею 12,7 кв.м., позначене на поверховому плані літерою 2-4, комори площею 16,5 кв.м, позначене на поверховому плані літерою V та на приміщення частини комори площею 8,9 кв.м, позначене на поверховому плані літерою VІ, що знаходяться в будинку № 15-а по вул. Замковій у м.Львові;

Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_5 право спільної часткової власності в рівних частках (по 1/2) на приміщення житлової кімнати площею 14,1 кв.м., позначене на поверховому плані літерою 1-3, житлової кімнати площею 12,7 кв.м., позначене на поверховому плані літерою 1-5, житлової кімнати площею 13,2 кв.м., позначене на поверховому плані літерою 3-2, житлової кімнати площею 14,4 кв.м., позначене на поверховому плані літерою 3-3, коридору площею 2,3 кв.м., позначене на поверховому плані літерою 1-2, комори площею 1,6 кв.м., позначене на поверховому плані літерою 1-4, коридору площею 4,0 кв.м., позначене на поверховому плані літерою 3-1, сходової клітки площею 11,2 кв.м., позначене на поверховому плані літерою ІХ, сходової клітки площею 11,5 кв.м., позначене на поверховому плані літерою Х, сходової клітки площею 5,5 кв.м., позначене на поверховому плані літерою ІІ, комори площею 4,4 кв.м., позначене на поверховому плані літерою І, частину приміщення комори площею 14,1 (4,9 + 9,2) кв.м., позначене на поверховому плані літерою VІ, приміщення коридору, позначене на поверховому плані літерою ІІІ, та комори, позначене на поверховому плані літерою ІV (обєднані), площею 16,8 кв.м., що знаходяться в будинку № 15-а по вул. Замковій у м.Львові;

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію в розмірі 41.746 грн.

Зобовязано ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_3 перешкод у користуванні приміщенням кухні, позначеної на поверховому плані літерою 1-1 площею 17,7 кв.м, що знаходиться на першому поверсі будинку № 15-а по вул. Замковій у м.Львові.

Виселено ОСОБА_1 з приміщення кухні, позначеної на поверховому плані літером 1-1 площею 17,7 кв.м, що знаходиться на першому поверсі будинку № 15-а по вул. Замковій у м.Львові.

Позов ОСОБА_5 про встановлення порядку користування спільною частковою власністю задоволено.

Виділено в користування ОСОБА_5 приміщення житлової кімнати площею 13,2 кв.м., позначене на поверховому плані літерою 3-2, житлової кімнати площею 14,4 кв.м., позначене на поверховому плані літерою 3-3, коридору площею 4,0 кв.м., позначене на поверховому плані літерою 3-1, сходової клітки площею 5,5 кв.м., позначене на поверховому плані літерою ІІ, комори площею 4,4 кв.м., позначене на поверховому плані літерою І, частину приміщення комори площею 14,1 (4,9 + 9,2) кв.м., позначене на поверховому плані літерою VІ, що знаходяться в будинку № 15-а по вул. Замковій у м.Львові.

Виділено в користування ОСОБА_1 приміщення житлової кімнати площею 14,1 кв.м., позначене на поверховому плані літерою 1-3, житлової кімнати площею 12,7 кв.м., позначене на поверховому плані літерою 1-5, коридору площею 2,3 кв.м., позначене на поверховому плані літерою 1-2, комори площею 1,6 кв.м., позначене на поверховому плані літерою 1-4, приміщення коридору, позначене на поверховому плані літерою ІІІ, та комори, позначене на поверховому плані літерою ІV (обєднані), площею 16,8 кв.м., що знаходяться в будинку № 15-а по вул. Замковій у м.Львові.

Приміщення сходової клітки площею 11,2 кв.м., позначене на поверховому плані літерою ІХ, та сходової клітки площею 11,5 кв.м., позначене на поверховому плані літерою Х, що знаходяться в будинку № 15-а по вул. Замковій у м.Львові залишено в спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_5

У задоволенні позову ОСОБА_1 про виділ в натурі належної їй частки у праві спільної часткової власності на будинок № 15-а по вул. Замковій у м.Львові та стягнення грошової компенсації відмовлено.»

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України, але порядок, строки, процедура їх виконання регламентуються спеціальними законами.

Згідно зі ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_2 України, - і за її межами.

Статтею 1 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачені цим Законом заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 17 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, в тому числі й виконавчих листів, що видаються судами.

Згідно ч.1 ст.25 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Доводи скаржника щодо неправомірності дій державного виконавця не можуть бути прийняті до уваги. Згідно зі ст. 14 ЦПК України підлягають виконанню судові рішення, що набрали законної сили. Рішення набрало законної сили і воно відповідно ст.14 ЦПК України підлягає виконанню у порядку, визначеному законодавством про виконавче провадження.

Покликання скаржника на протиправність дій державного виконавця при проведенні процедури виселення, не впливають на законність постанови про закінчення виконавчого провадження; дії державного виконавця Галицького ВДВС Львівського МУЮ ОСОБА_2 по виконанню рішення Галицького районного суду м.Льова від 27.11.2011 року були спрямовані на виконання судового рішення; державний виконавець своєчасно і в повному обсязі вчинив виконавчі дії , в межах своїх повноважень, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Питання щодо зберігання речей, пошкодження майна під час виконання, вчинення кримінального правопорушення державним виконавцем може бути предметом іншого спору, в залеждності від вибраного стороною способу захисту.

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для задоволення скарги на дії державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 10, 14, 60, 169, 208, 209, 210, 212, 383-389 ЦПК України, Законом України „Про виконавче провадження, суд ,-

У Х В А Л И В:

у задоволенні скарги ОСОБА_1 на неправомірні дії Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції щодо виконання судового рішення про виселення ОСОБА_1 із приміщення кухні - відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 243,60 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя І.Р.Волоско.