Справа № 626/2353/15-ц
Провадження № 6/626/94/2015
У Х В А Л А

Іменем України

09 листопада 2015 року Красноградський районний суд Харківської області в складі:

головуючої судді Тарасенко Л.І.

при секретарі Деревінській Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краснограді, у відсутності сторін, подання головного державного виконавця ВДВС Красноградського РУЮ Харківської області Косенка О.Є. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець ВДВС Красноградського РУЮ ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: за адресою: вул. Шкільна, буд. 1, с. Кобзівка, Красноградського району, Харківської області, до виконання ним покладених на нього судовим рішенням зобовязань без вилучення паспортного документа.

В поданні головний державний виконавець ВДВС Красноградського РУЮ ОСОБА_2 зазначає, що в нього на виконанні знаходиться виконавчий лист №202/33289/13-ц від 10.02.2014 року виданий Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості в сумі 101759,04 грн.

По виконанню вище вказаного виконавчого документу 22.04.2015 року винесена постанови про відкриття виконавчого провадження.

Майна, яке б належало боржнику на праві власності та на яке б можна було звернути стягнення не виявлено.

Рахунки на імя ОСОБА_1 в банківських установах відсутні, боржник не працює, пенсію не отримує.

За місцем реєстрації при неодноразових виїздах державним виконавцем не вдалося можливим вдома застати боржника або членів його сімї.

Тобто подання мотивовано тим, що ОСОБА_1 не здійснює жодних кроків для погашення заборгованості, в сума боргу є значною, майна, яке б підлягало реалізації, а також доходів, не має, перетинає кордон України, а тому вважає, що вказані обставини є підставою для задоволення подання з метою забезпечення примусового виконання зобовязання боржником.

Головний державний виконавець ВДВС Красноградського РУЮ ОСОБА_2 в судове засідання не зявився.

Враховуючи те, що суд розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін не здійснюючи фіксування судового процесу.

Розглянувши подання, дослідивши матеріали справи, суд вважає що подання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 діють не виконані зобовязання за рішенням суду та у державного виконавця на виконанні знаходиться виконавчий лист №202/33289/13-ц від 10.02.2014 року виданий Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості в сумі 101759,04 грн.

Згідно 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцем знаходження органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до пункту 18 ч. 3 ст. 11 ЗУ Про виконавче провадження державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України до виконання зобовязання за рішенням.

Закон України від 21 січня 1994 року "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзд в Україну громадян України передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобовязань.

Зі змісту наведених норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов саме ухилення боржника від виконання зобовязань покладених на нього за рішенням суду. Обовязок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України покладається в даному випадку на орган державної виконавчої служби, який звертається до суду із відповідним поданням.

У відповідності до ст. 33 Конституції України кожному гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання, з чого випливає, що питання тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України повинно порушуватися державним виконавцем у виняткових випадках, у разі ухилення божника від виконання зобов'язань, за умови вжиття державним виконавцем всіх інших можливих та передбачених чинним законодавством заходів для виконання рішення.

Крім цього слід зазначити, що відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, що набрала чинності 17.04.2012 року та затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, в якій передбачено, що державний виконавець про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду повідомляє боржника, але подання таких даних не містить та не додано доказів про направлення такого повідомлення, оскільки супровідний лист містить тільки інформацію про направлення подання до суду (один вихідний номер).

Також державним виконавцем не надано доказів того, що були вжиті всі інші можливі заходи примусового виконання рішення.

Також з матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем встановлено, що майна за боржником не зареєстровано, доходів немає, зобовязання боржником не виконано.

Саме подання про обмеження права у виїзді за межі України мотивоване такими складовими, як наявність статусу боржника у виконавчому провадженні, наявність боргу та тим, що боржник перетинає кордон.

Крім того державним виконавцем не надано доказів того, що ОСОБА_1 отримував постанову про відкриття виконавчого провадження від 22.04.2015 року. Також не було встановлено місце проживання боржника, оскільки з довідки Кобзівської сільської ради видно, що ОСОБА_1 зареєстрований на території сільської ради в с. Кобзівка Красноградського району, але фактично не території сільської ради не проживає.

Також суд зазначає, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання.

У наданих державним виконавцем матеріалах відсутні будь-які дані, які б свідчили про ухилення боржника від виконання судового рішення, відсутні докази які б підтверджували ці обставини.

Наявність заборгованості по виконанню рішення суду без встановлення обставин, які б свідчили про ухилення боржника від виконання рішення, тобто дій або бездіяльності боржника, які полягають у навмисному або іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов'язків, не є підставою для застосування таких санкцій як обмеження у праві виїзду за кордон.

Звертаючись до суду з поданням про обмеження боржника державним виконавцем констатовано лише факт наявності у останнього заборгованості та факт перетину кордону, проте будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про злісне ухилення боржника від виконання покладених на нього судовим рішенням зобов'язань, а саме: не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; неповідомлення державного виконавця про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб тощо, державним виконавцем суду не надано, а тому суд вважає неможливим вирішити питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 за недоведеністю, що не позбавляє державного виконавця повторно звернутися до суду з даним поданням.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, Закону України „Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України , суд, -

У Х В АЛ И В:

В задоволенні подання головному державному виконавцю ВДВС Красноградського РУЮ Харківської області Косенку О.Є. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовити за недоведеністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення в апеляційний суд Харківської області через Красноградський районний суд.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя