Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2015 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого-судді Бучко Т.М.

секретар Марченко А.А.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про анулювання договорів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, в якому просить анулювати договори від 22 квітня 2012 року та від 26 квітня 2012 року, визнати незаконною та анулювати непрацездатність від 1 травня 2011 року та опіку над нею.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається обставини, викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що в 2011-2012 роках зверталася до суду із заявою про встановлення дійсного розміру її пенсії. В суді їй порадили скористатися послугами адвоката. Вона звернулася до ОСОБА_3, яка запропонувала добиватися 30 % соціальної допомоги як дитині війни, але з умовою, щоб всі необхідні для цього документи дати їй в оригіналі. Сказала, що буде робити запити в Арменію. Однак, в список на запити попали не ті установи, які були необхідні для справи. З відповідями, які надійшли на ці запити, вона була не згідна, робота адвоката її не задовольнила. Зрозуміла, що відповідач працює не для клієнта, а в інтересах начальника управління Пенсійного фонду Мельник. Крім того, в позовній заяві до суду відповідач вказала, що вона непрацездатна, з чим категорично не погоджується, оскільки вважає це синонімом слова «недієздатна», хоча ніякої опіки над нею не встановлено. Просить розірвати договори про надання правової допомоги, укладені з відповідачем.

Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що між сторонами був укладений лише один договір про надання правової допомоги від 26 квітня 2012 року. Згідно з умовами вказаного договору відповідач зобовязувалася зробити адвокатський запит, на який було отримано відповідь. Вважає договір припиненим в звязку з його належним виконанням. Після отримання відповіді на запит, якою позивач не була задоволена, остання більше до відповідача за правовою допомогою не зверталася, як і з вимогами про розірвання договору. Просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 26 квітня 2012 року між позивачем та адвокатом ОСОБА_3 був укладений договір про надання правової допомоги, предметом якого є представництво інтересів та захист прав позивача перед органами державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, їх посадовими особами, в тому числі перед Рівненським державним гуманітарним університетом, а також перед фізичними особами, та подавати в її інтересах адвокатські запити, отримувати документи та їх копії тощо для надання правової допомоги у адміністративній справі про визнання дій управління Пенсійного фонду України в м.Рівне неправомірними.

На виконання умов договору відповідачем було зроблено запит № 102/12 від 26 квітня 2012 року ректору Рівненського державного гуманітарного університету. На вказаний запит 8 травня 2012 року була отримана відповідь. Оскільки отримана відповідь не задовольнила позивача, вона до відповідача за правовою допомогою у вказаній справі надалі не зверталася, що не заперечувалося сторонами в судовому засіданні. З вимогою про розірвання договору з травня 2012 року позивач до відповідача не зверталася. Пропозицію розірвати договір, надану в судовому засіданні 28 серпня 2015 року представником відповідача, позивач відхилила.

Загальне нормативне регулювання правовідносин щодо надання послуг на підставі цивільно-правового договору закріплене у главі 63 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона ( виконавець ) зобов'язується за завданням другої сторони ( замовника ) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

До загальних норм права, що регулюють правовідносини, які виникають між адвокатом та клієнтом, підлягають застосуванню також норми Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона ( адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання ) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні ( клієнту ) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно із ст.29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням.

Договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором.

З укладеного між сторонами договору вбачається, що порядок його розірвання сторонами визначений не був.

У відповідності до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами, а в силу ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином ( ст.599 ЦК України ).

Враховуючи, що відповідачем було виконане доручення позивача на надіслання адвокатського запиту та отримано відповідь, суд вважає, що дія договору, укладеного між сторонами, припинилася його належним виконання.

Покликання позивача на те, що відповідачем продовжує вчиняти якісь дії від її імені на підставі спірного договору, жодними доказами не доведено.

В судовому засіданні також встановлено, що договір про надання правової допомоги від 22 квітня 2012 року між сторонами не укладався. Позивач зазначає, що такий договір був умисно укладений між відповідачем та невідомою особою, оскільки він вказаний у додатку до запиту, який готувала ОСОБА_3 Представник відповідача пояснив, що надана позивачем копія запиту від 22 квітня 2012 року була лише проектом, а сам договір та відповідний запит вчинені 26 квітня 2012 року. Позивач також ствердила, що не укладала та не підписувала договір про надання правової допомоги від 22 квітня 2012 року. Оскільки договір від 22 квітня 2012 року між сторонами не укладений, вимога про його розірвання до задоволення не підлягає.

Суд також відмовляє у задоволенні позову в частині визнання незаконною «непрацездатності від 1 травня 201 року», вказаної у позовній заяві про зобовязання провести донарахування та виплату підвищення до пенсії, датованій 22 листопада 2011 року, так як юридичні терміни «непрацездатність» та «недієздатність» є різними правовими поняттями. Будь-яких фактичних даних про те, що позивач визнана недієздатною за рішенням суду та над нею встановлено опіку, судом отримано не було.

Таким чином, позивачем суду не було надано належних, допустимих та переконливих доказів на підтвердження обставин, на які вона покликалася як на підставу своїх вимог, не було доведено наявності спірних матеріальних правовідносин та необхідності покладення певної цивільно-правової відповідальності на даного відповідача.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про анулювання договорів.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя :