У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.

суддів:Ізмайлової Т.Л., Мартинюка В.І., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду України у Рівненському районі Рівненської області, Управління Державної казначейської служби України у Рівненській області про стягнення заборгованості по виплаті довічного грошового утримання, за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Рівненському районі Рівненської області на заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 13 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

06 серпня 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Рівненському районі Рівненської області, Управління Державної казначейської служби України у Рівненській області про стягнення заборгованості по виплаті довічного грошового утримання, посилаючись на те, що постановою Рівненського районного суду від 01 лютого 2013 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2013 року, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Рівненському районі здійснити перерахунок довічного грошового утримання, призначеного ОСОБА_5, та виплачувати його у розмірі 90 % від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, починаючи з 01 січня 2012 року. Повний розмір грошового утримання складає 17 053,14 грн, однак відповідач почав здійснювати зазначені виплати лише з липня 2013 року, у зв'язку з чим виникла заборгованість у сумі 119 142,54 грн, яку позивач просив стягнути з відповідачів на свою користь.

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 13 травня 2015 року, позов ОСОБА_5 задоволенні частково.

Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України у Рівненському районі на користь ОСОБА_5 заборгованість по виплаті довічного грошового утримання за період з 01 січня 2012 року по 02 червня 2013 року в сумі 110 320,76 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Рівненському районі Рівненської області просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що оскільки УПФУ в Рівненському районі належним чином не виконувало рішення Рівненського районного суду від 01 лютого 2013 року про зобов'язання здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_5 довічне грошове утримання з розрахунку 90 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, починаючи з 01 січня 2012 року, утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача у розмірі 110 320,76 грн.

Проте з такими висновками судів попередніх інстанцій погодитися не можна з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 01 лютого 2013 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2013 року позов ОСОБА_5 задоволено. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України в Рівненському районі Рівненської області щодо відмови у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_5 у розмірі 90 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. Зобов'язано управління Пенсійного Фонду України в Рівненському районі Рівненської області здійснити перерахунок та виплату довічного грошового утримання ОСОБА_5 у розмірі 90 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді з 01 січня 2012 року з урахуванням раніше проведених виплат.

Звертаючись до суду з вказаним позовом позивач зазначав, що Управлінням Пенсійного Фонду України в Рівненському районі Рівненської області, на виконання вищевказаного рішення суду, було здійснено перерахунок довічного грошового утримання в розмірі 90 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді з 01 січня 2012 року, однак повний розмір грошового утримання в розмірі 17 053,14 грн йому почали виплачувати лише з червня 2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», в редакції чинній на момент звільнення позивача з посади судді, суддя, який вийшов у відставку, при досягненні пенсійного віку виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу» або, за його вибором, щомісячне довічне грошове утримання.

Згідно до ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

01 жовтня 2011 року набрав чинності Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Відповідно до статті 2 вказаного закону максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), в тому числі і відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Стаття 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» втратила чинність в частині поширення її дії на Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року, як така, що є неконституційною, на підставі

Рішення Конституційного Суду N 3-рп/2013 від 03 червня 2013 року.

Згідно із ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Як вбачається із протоколу індивідуального перерахунку від 29 травня 2013 року, ОСОБА_5 була призначена пенсія з 01 січня 2012 року в розмірі 17 053,14 грн, однак виплачувалась з урахуванням Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Вирішуючи даний спір, суди на порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України, вказаних вимог закону не врахували та не звернули уваги на те, що УПФУ в Рівненському районі Рівненської області в період з 01 січня 2012 року по 03 червня 2013 року здійснювало виплату грошового утримання ОСОБА_5 в межах законодавства України та з урахуванням Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», яким визначено, що максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, у зв'язку з чим прийшов до передчасного висновку щодо задоволення позовних вимог.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку та залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, апеляційний суд на зазначені порушення норм процесуального права уваги не звернув, доводи апеляційної скарги належним чином не перевірив, у зв'язку із чим помилково залишив рішення суду першої інстанції без змін.

За таких обставин підстав визнати ухвалені судові рішення законними і обґрунтованими не можна, тому вони підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Рівненському районі Рівненської області задовольнити.

Заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 13 травня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді:Т.Л. Ізмайлова В.І. Мартинюк Г.І. Мостова М.І. Наумчук