Справа № 204/7112/14-ц
Провадження № 2/204/300/15 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬК
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

29 липня 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську клопотання ОСОБА_1 про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Новоолександрівська сільська рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання заповіту недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Новоолександрівська сільська рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання заповіту недійсним.

10 липня 2015 року до суду надійшло клопотання від відповідача, в якому він просив призначити по даній справі повторну посмертну судово-психіатричну експертизу спадкодавця ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 18 липня 2014 року, на вирішення якої поставити наступні питання: в якому психічному стані знаходився ОСОБА_3 на момент складання заповіту на користь ОСОБА_4, а саме 17 липня 2013 року?; чи міг ОСОБА_3 за своїм психічним станом на момент складання заповіту на користь ОСОБА_4, а саме 17 липня 2013 року, розуміти значення своїх дій та керувати ними? В обґрунтування клопотання вказав на те, що ухвалою суду від 03.03.2015 року по даній справі була призначена посмертна судово-психіатрична експертиза спадкодавця ОСОБА_3 проведення якої доручено експертам відділення судово-психіатричної експертизи Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради. Експертиза проводилася комісійно в складі трьох осіб. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 23 від 23.04.2015 року - ОСОБА_3 за життя в період часу на момент складання заповіту 17 липня 2013 року, страждав хронічним стійким психічним розладом у формі виражених розладів особистості та поведінки внаслідок органічного захворювання головного мозку складного ґенезу та за своїм психічним станом в той період часу ОСОБА_3 не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідач вважає, що експертний висновок № 23 від 23.04.2015 року є необґрунтованим і таким що суперечить матеріалам справи на тих підставах, що експертна комісія в описовій частині висновку прийняла до уваги тільки матеріали медичної документації і зовсім не врахувала пояснення свідків та інші матеріали цивільної справи. Тому, для всебічного та обєктивного розгляду справи, а також з метою врахування при проведенні судово-психіатричної експертизи не тільки медичної документації на ОСОБА_3, а й інших матеріалів цивільної справи, просив призначити по даній справі повторну посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити Українському науково-дослідному інституту соціальної та судової психіатрії і наркології МОЗ України.

В судове засідання ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 не зявилися, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, раніше надали суду заяви, в яких вказали, що вищевказане клопотання підтримують в повному обсязі та просили розглянути його без їхньої участі.

Представник позивачки ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву та письмові заперечення, в яких просив розглянути дане клопотання без його участі та відмовити в його задоволенні. При цьому, вказав, що висновок судово-психіатричного експерта № 23 повністю відповідає нормам та вимогам п. 3 ст. 147 ЦПК України. Твердження відповідача, щодо неприйняття до уваги пояснень свідків та інших матеріалів справи не відповідає змісту самого Висновку, оскільки в ньому прямо зазначено, що на експертизу надані як матеріали цивільної справи № 204/7112/2014-ц (справа цілком з прошитими та пронумерованими листами) так і медичні документи (оригінали). В пункті 21 Висновку прямо зазначено, що відомості, отримані при дослідженні поданих на експертизу обєктів, що стосуються психічного стану особи, анамнез життя, анамнез хвороби були отримані з матеріалів цивільної справи та медичної документації. Аналізувати свідчення свідків виходить за межі компетенції експерта, оскільки експерт має дати висновок лише в межах своїх спеціальних знань. Відповідач просить суд задовольнити клопотання про проведення повторної судово-психіатричної експертизи без наявності на те достатніх підстав. Висновок судово-психіатричного експерта № 23 від 23.04.2015 року не суперечить матеріалам справи, не викликає сумніви щодо його правильності та не визнаний судом необґрунтованим. Висновок повністю відповідає вимогам п. 3 ст. 147 ЦПК України. Позивачка вважає, що клопотання відповідача щодо призначення повторної судово-психіатричної експертизи є передчасним. Ситуація, що склалася із-за не прослуховування експертами компакт-диску зі свідченнями свідків має підстави для призначення додаткової експертизи саме з причини неповноти первинної, як зазначає відповідач, але не призначення повторної експертизи. Крім того, підстав для проведення повторної експертизи відповідач не зазначив, а також не зазначив мотивів для повторної експертизи саме в Українському науково-дослідному інституті соціальної і судової психіатрії та наркології Міністерства охорони здоров'я України (м. Київ), оскільки не надав суду пояснення та не привів аргументацію, що випадок з проведенням експертизи щодо психічного стану ОСОБА_3 є особливо складним.

Представник третьої особи ОСОБА_7 в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій підтримала клопотання відповідача в повному обсязі та просила розглянути його без її участі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання відповідача про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, експертами відділення судово-психіатричної експертизи Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради по даній справі була проведена посмертна судово-психіатрична експертиза, за результатами якої був складений Висновок судово-психіатричного експерта № 23 від 23.04.2015 року (а.с.218-221).

Відповідач вважає, що вищевказаний висновок є необґрунтованим і таким що суперечить матеріалам справи.

На підставі вищевказаного, в судовому засіданні був допитаний судовий експерт ОСОБА_8, який був в складі комісії, яка проводила експертизу, і який вказав, що висновок №23 був підготовлений на підставі матеріалів медичної документації на ОСОБА_3 Прослухати показання свідків по справі в експертної комісії не було технічної можливості і тому вони не були враховані при підготовці висновку. При цьому, на питання суду, експерт повідомив, що пояснення свідків по справі могли вплинути на результат експертного висновку.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що вищевказаний Висновок судово-психіатричного експерта № 23 від 23.04.2015 року викликає сумніви в його правильності, оскільки не були досліджені усі обставини та матеріали справи, при тому, що сам експерт підтвердив, що пояснення свідків по справі могли вплинути на результат експертного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Згідно із ч. 3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

За таких обставин, з урахуванням того, що між сторонами виникає спір з приводу психічного стану спадкодавця ОСОБА_3, померлого 18 липня 2014 року, станом на дату складання спірного заповіту, суд вважає необхідним призначити по даній справі повторну посмертну судово-психіатричну експертизу.

При цьому, представник позивачки заперечував також проти проведення повторної експертизи саме Українським науково-дослідним інститутом соціальної і судової психіатрії та наркології Міністерства охорони здоров'я України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 8 ст. 8 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Таким чином, суд не може з власної ініціативи обирати експертні установи, де проводити судові експертизи. Така прерогатива надана сторонам у справі.

Проте, слід зазначити, що згідно пунктом 2 Наказу Міністерства охорони здоровя України «Про удосконалення організації судово-психіатричної експертизи в Україні» від 05 липня 1996 року № 194 на Український науково-дослідний інститут соціальної і судової психіатрії та наркології Міністерства охорони здоров'я України покладена функція головної установи з питань судово-психіатричної експертизи.

Тому, суд вважає можливим призначити повторну посмертну судово-психіатричну експертизу саме в Український науково-дослідний інститут соціальної і судової психіатрії та наркології Міністерства охорони здоров'я України.

Оскільки для проведення зазначеної експертизи потрібний значний проміжок часу, на час проведення експертизи, провадження у справі слід зупинити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150, 168, п. 5 ч. 1 ст. 202, ст. 209 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Новоолександрівська сільська рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання заповіту недійсним - задовольнити.

Призначити по даній справі повторну посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

1.В якому психічному стані знаходився ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 18 липня 2014 року, на момент складання заповіту на користь ОСОБА_1, а саме 17 липня 2013 року?

2.Чи міг ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 18 липня 2014 року, за своїм психічним станом на момент складання заповіту на користь ОСОБА_1, а саме 17 липня 2013 року, розуміти значення своїх дій та керувати ними?

Проведення експертизи доручити експертам Українського науково-дослідного інституту соціальної і судової психіатрії та наркології Міністерства охорони здоров'я України (який знаходиться за адресою: 04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 103).

Експертизу провести у місячний термін.

Експертів попередити про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

У розпорядження експертів представити копію даної ухвали, матеріали цивільної справи № 204/7112/2014-ц (провадження № 2/204/300/2015 р.), оригінали історій хвороб ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 18.07.2014 року: 160 з 09.02.2012 року по 06.03.2012 року (24 листа); № 277 з 13.03.2012 року по 16.05.2012 року (37 листів); № 549 з 21.05.2012 року по 20.06.2012 року (24 листа); № 957 з 04.09.2012 року по 05.10.2012 року (29 листів); № 340 з 19.03.2013 року по 21.05.2013 року (28 листів); № 852 з 05.08.2013 року по 21.05.2013 року (30 листів); № 791 з 14.07.2014 року по 16.08.2014 року (21 лист) та прошитий і пронумерований оригінал амбулаторної картки ОСОБА_3І.(37 листів).

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині зупинення провадження у справі може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду в цій частині набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Самсонова