АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

12 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Музичко С.Г., Саліхова В.В.

при секретарі: П`ятничук В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2

на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, зазначивши ціну позову 25 000 грн.

Одночасно з позовом представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, майнові та корпоративні права відповідачів.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

В поданій представником позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 апеляційній скарзі ставиться питання про скасування цієї ухвали та постановлення нової про задоволення заяви про забезпечення позову. Апелянт вважає ухвалу суду першої інстанції необґрунтованою та такою, що порушує права позивача. Вважає, що суд безпідставно відмовив в задоволенні заяви з тих підстав, що не надано доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим або утруднити виконання рішення суду. Також зазначає, що позивач просив в заяві накласти арешт в межах суми боргу в розмірі 250 000 дол. США, хоча позов пред'явлено лише на суму 1148, 90 дол. США, оскільки в подальшому має намір збільшувати позовні вимоги. Вказує, що судом також не враховано того, що відповідачі можуть розпорядитися своїм майном, що в подальшому унеможливить виконання рішення суду.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_2, його представник ОСОБА_1 та відповідачі не з'явилися, повідомлені належним чином. Виходячи з положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. В заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими необхідно забезпечити позов, вид забезпечення позову, з обґрунтуванням необхідності його застосування, та інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Подаючи заяву про забезпечення позову ціною 1148, 90 дол. США шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно відповідачів, представник позивача ОСОБА_1 зазначала, що відповідачі уникають повернення боргу у розмірі 250 000 дол. США та 23 000 євро, тому позов має бути забезпечений на усю суму боргу виходячи з того, що позивач має намір збільшувати позовні вимоги протягом часу розгляду справи.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно, суд виходив з того, що позов заявлено про стягнення боргу лише у розмірі 1148, 90 дол. США, до того ж заявником не обґрунтовано підстави обрання саме такого, як викладено у заяві, виду забезпечення позову та не подано доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим, або утруднить виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Керуючись наведеними нормами процесуального законодавства та враховуючи роз'яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні заяви представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 суд першої інстанції у повній мірі урахував зазначені положення закону та роз'яснення суду вищої інстанції та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову у спосіб вказаний заявником.

Викладені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Ухвала суду відповідає вимогам процесуального закону й не може бути скасована з підстав зазначених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу судді Оболонського районного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа № 756/15020/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/13553/2014

Головуючий у суді першої інстанції: Кричина А.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.