Справа № 189/2247/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.12.2015 року Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Лукінова К.С.

при секретареві Копиця С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинком, який розташований по вул. Карла Маркса, буд. 34, смт Покровське, Покровського району Дніпропетровської області. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.09.2015 року за № 43868540, на підставі договору купівлі-продажу, який зареєстрований в реєстрі за № 1510 від 15.09.2015року є власником будинку, розташованого за адресою: вул. Карла Маркса, буд. 34, смт Покровське, Покровського району Дніпропетровської області. В даному будинку зареєстрований колишній власник майна ОСОБА_2, який не мешкає у зазначеному будинку з 2007року. На підставі викладеного позивачка просить ОСОБА_2 визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням будиком, який розташований по вул. Карла Маркса, буд.34, смт Покровське, Покровського району Дніпропетровської області.

В судове засідання сторони не зявилися.

Позивачка надіслала до суду заяву з проханням справу розглядати у її відсутності, позов підтримала та просить його задовольнити.

Представник третьої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Справу розглянуто заочно відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача ОСОБА_2 який вдруге не зявився в судове засідання не повідомивши причин неявки. Про час слухання справи в суді був повідомлений належним чином. Позивачка проти винесення заочного рішення не заперечує.

Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що будинок, який знаходиться за адресою: вул.Карла Маркса, буд. 34, смт Покровське, Покровського району Дніпропетровської області належить на праві власності ОСОБА_1, це підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку № 1510, від 15.09.2015 року, та витягу про державну реєстрацію прав реєстраційний номер якого 43868540 від 15.09.2015 (а.с.6).

З копії акту обстеження матеріально-побутових умов сімї ОСОБА_1 від 21.09.2015 року вбачається, що ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, в дійсності не проживає, так як проживає за межами України з 2007року. (а.с.8).

Отже, позивачка, відповідно до ст. 10 ЦПК України, довела за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 57-59 ЦПК України, зазначені обставини, того, що у будинку за адресою: вул. Карла Маркса, буд. 34, смт Покровське, Покровського району Дніпропетровської області, відповідач не проживає з 2007року.

За приписами ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Як вбачається з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Зі змісту ст. 391 ЦК України вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оскільки позивачка, як встановлено судом, є власником житла, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми ст. 405 ЦК України.

Так, у відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування ним при його відсутності без поважних причин понад один рік.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняттяїї з реєстрації за цим приміщенням відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місцяпроживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212 215, 218, 224 233 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком по вул. Карла Маркса, буд. 34, смт Покровське, Покровського району Дніпропетровської області.

Зняти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 з реєстрації в Відділенні у справах громадянства, імміграції та реєстрації в Покровському районному секторі державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з адреси: вул. Карла Маркса, буд. 34, смт Покровське, Покровського району Дніпропетровської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя К.С. Лукінова