Апеляційний суд Житомирської області
Справа №0614/3162/2012 Головуючий у 1-й інст. Ярмоленко В.В.
Категорія 27 Доповідач Товянська О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого: судді Товянської О.В.

суддів: Микитюк О.Ю., Гансецької І.А.

при секретарі: Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 19 березня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2012р. Банк звернувся до суду з позовом. Просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 204088,37грн., 2040,88грн. судового збору. Зазначав, що 29.08.2007р. між ТОВ "Український промисловий банк" (правонаступник - ПАТ "Дельта Банк") та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 218/ФКВ-07, за яким останньому було надано кредит на загальну суму 20862,54 Євро строком на 84 місяці з 29.08.2007р. по 28.08.2014 р. із сплатою 8,45% річних за користування кредитними коштами. Відповідач свої зобов'язання не виконав, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на 21.08.2012р. заборгованість перед позивачем становила 204088,37грн. З метою забезпечення виконання зобов'язання позичальника за даним договором 29.08.2007р. був укладений договір поруки №218/Zфпор-07 з ОСОБА_2 відповідно до умов якого остання взяла на себе солідарну з ОСОБА_1 відповідальність у випадку невиконання або неналежного виконання останнім зобов'язань по кредитному договору.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 19 березня 2013 року позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ "Дельта Банк" 204088,37грн. боргу за кредитним договором № 218/ФКВ-07 від 29.08.2007р., стягнуто в дольовому порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 2040,88 грн. судового збору - по 1010,44 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Зазначає, що вимоги від позивача не отримувала. Крім того, в матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості та відсутні будь-які підтверджуючі документи щодо отримання грошей ОСОБА_1

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Встановлено, що між ТОВ "Український промисловий банк" і ОСОБА_1 29.08.2007р. було укладено кредитний договір №218/ФКВ-07, за яким відповідач отримав 20862,54 Євро зі строком повернення 28.08.2014р. із сплатою 8,45% річних за користування кредитними коштами.

30.06.2010р. між ТОВ "Укрпромбанк", АТ "Дельта Банк" і НБУ укладено Договір про передачу активів і кредитних зобов'язань ТОВ "Укрпромбанку" на користь АТ "Дельта Банку", відповідно до п.4.1 якого позивач набув права вимоги за спірним договором №218/ФКВ-07 від 29.08.2007р. Позивач свої зобов'язання за договором виконував неналежним чином, порушуючи графік розрахунків. Станом на 21.08.2012р., утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку Банку, складає 204088,37грн.: заборгованість по кредиту - 153821,53грн.; за % - 41813,39 грн.; комісії - 8453,44 грн.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договір та інші правочини.

Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Стаття 527 ЦК України передбачає, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України).

Згідно з п.п.3,4,10 договору поруки № 218/Zфпор-07 від 29.08.2007р. укладеного між ТОВ «Укрпромбанк» і ОСОБА_2 у випадку невиконання позичальником взятих на себе зобов'язань, поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи повернення кредиту та відповідних санкцій.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Строк виконання передбачений в договорі поруки - 28 серпня 2014р. на час розгляду справи та ухвалення рішення не настав, а тому підстав вважати поруку припиненою немає.

Суду апеляційної інстанції Банк надав розрахунок заборгованості. Її розмір відповідачі не оспорювали.

Апеляційним судом, відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК відповідачам було роз'яснено їх обов'язок надати докази на підтвердження своїх вимог та наслідки невчинення таких процесуальних дій. З цією метою було двічі оголошено перерву в судовому засіданні. Проте, будь-яких інших доказів відповідачами не надано.

Судове рішення відповідає вимогам закону та матеріалам справи. Підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308,313-315,319,324,325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 19 березня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: