Провадження № 2/317/1134/2015
Справа № 317/1689/15-ц
24 вересня 2015 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області в складі:
головуючого судді Сакояна Д.І.
при секретарі Грецовій О.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків,-
Зазначає, що станом на 24.03.2015 р. відповідачем не виконано зобовязання зі сплати наступних щомісячних платежів з повернення кредиту:
частково не сплачений щомісячний платіж за вересень 2014 року в розмірі 5416,67 грн. відповідно до рахунку № 00210748 від 04.09.2014 р. Строк виконання не пізніше 15.09.2014 р.;
щомісячний платіж за жовтень 2014 року в розмірі 8462,95 грн. відповідно до рахунку № 00216549 від 01.10.2014 р. Строк виконання зобовязання не пізніше 15.10.2014 р.;
щомісячний платіж за листопад 2014 року в розмірі 8462,95 грн. відповідно до рахунку № 00219640 від 03.11.2014 р. Строк виконання зобовязання не пізніше 15.11.2014 р.;
щомісячний платіж за грудень 2014 року в розмірі 9972,56 грн. відповідно до рахунку № 00230051 від 03.12.2014 р. Строк виконання зобовязання не пізніше 15.12.2014 р.
Також зазначає, що станом на 24.03.2015 р. відповідачем не виконано зобовязання зі сплати наступних щомісячних платежів з повернення додаткового кредиту:
щомісячний платіж на жовтень 2014 року в розмірі 2383,19 грн. відповідно до рахунку № 00216549 від 01.10.2014 р. Строк виконання зобовязання не пізніше 15.10.2014 р.;
щомісячний платіж на листопад 2014 року в розмірі 2383,19 грн. відповідно до рахунку № 00219640 від 03.11.2014 р. Строк виконання зобовязання не пізніше 15.11.2014 р.;
щомісячний платіж на грудень 2014 року в розмірі 2808,30 грн. відповідно до рахунку № 00230051 від 03.12.2014 р. Строк виконання зобовязання не пізніше 15.12.2014 р.;
щомісячний платіж на січень 2015 року в розмірі 3347,51 грн. відповідно до рахунку № 00233507 від 12.01.2015 р. Строк виконання зобовязання не пізніше 15.01.2015 р.;
щомісячний платіж на лютий 2015 року в розмірі 3717,41 грн. відповідно до рахунку № 00240432 від 02.02.2015 р. Строк виконання зобовязання не пізніше 15.02.2015 р.;
щомісячний платіж на березень 2015 року в розмірі 4600,75 грн. відповідно до рахунку № 00246841 від 06.03.2015 р. Строк виконання зобовязання не пізніше 15.03.2015 р.
Також, відповідно до п. 8.3 договору за кожен випадок порушення відповідачем умов статей 5.1, 5.2, 5.3, 5.4 договору відповідач сплачує позивачу штраф у гривнях в розмірі еквіваленту: 20 доларів США за направлення першого листа щодо сплати, 25 доларів США за направлення другого листа щодо сплати, 30 доларів США за направлення третього листа щодо сплати. Позивачем було направлено відповідачу листи щодо сплати заборгованості від 03.10.2014 р., 16.10.2014 р., 04.11.2014 р., 18.11.2014 р., 03.12.2014 р., 19.12.2014 р., отже через порушення відповідачем своїх зобовязань вказаних у ст.ст. 5.1, 5.2, 5.3, 5.4 договору, позивачем були застосовані штрафні санкції, зокрема:
штраф за направлення першого листа щодо сплати заборгованості у розмірі 312,28 грн. відповідно до рахунку № 00217569 від 03.10.2014 р.;
штраф за направлення другого листа щодо сплати заборгованості у розмірі 362,23 грн. відповідно до рахунку № 00218585 від 16.10.2014 р.;
штраф за направлення третього листа щодо сплати заборгованості у розмірі 497,63 грн. відповідно до рахунку № 00224173 від 04.11.2014 р.;
штраф за направлення третього листа щодо сплати заборгованості у розмірі 534,43 грн. відповідно до рахунку № 00225314 від 18.11.2014 р.;
штраф за направлення третього листа щодо сплати заборгованості у розмірі 593,40 грн. відповідно до рахунку № 00226774 від 04.12.2014 р.;
штраф за направлення третього листа щодо сплати заборгованості у розмірі 631,86 грн. відповідно до рахунку № 00231744 від 19.12.2014 р.
Відповідно до п. 8.1 договору у разі порушення відповідачем терміну оплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиту та/або додаткового кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту, відповідач сплачує позивачеві пеню у розмірі 10 % річних від суми заборгованості за кожний день прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно. Загальна сума пені, що підлягає сплаті через невиконання відповідачем грошових зобовязань за договором складає 1598,79 грн.
Також за порушення терміну оплати чергового платежу з повернення кредиту позивач просить стягнути з відповідача 3 % річних, що складає 4217,34 грн. та наводить розрахунок.
Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, що складається з основної суми боргу зі сплати кредиту та додаткового кредиту, збитків, штрафу, пені, 3 % річних та інфляційних втрат складає 981227,07 грн.
Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заву від 24.09.2015 р. про розгляд справи за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не зявився, про місце і час розгляду справи повідомлявся шляхом подання оголошення в газеті Урядовий курєр (№ 173 від 19 вересня 2015 року), заперечень на позов не подав.
У звязку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, постановляє заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.
Договір між сторонами складають кредитний договір, Загальні умови кредитування, Графік погашення кредиту, а також додаткові угоди та інші документи, що можуть бути укладені або підписані сторонами у відношенні кредиту.
Згідно п. 1.2 Загальних умов кредитування відповідач зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу кредит та додатковий кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за користування кредиту та додаткового кредиту, а також інші платежі відповідно до умов договору.
Згідно п. 1.3.1 Загальних умов кредитування розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником, визначено в еквіваленті іноземної валюти станом на робочий день, що передував дню укладення договору, у Графіку погашення кредиту, який є невідємною частиною договору. В подальшому позичальник сплачує платежі відповідно до виставлених компанією рахунків у гривні, при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування обмінного курсу за безготівковими операціями банку, назву якого визначено в договорі, до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту. При цьому для розрахунку використовується обмінний курс, чинний станом на робочий день, що передує дню виставлення рахунка з урахуванням особливостей передбачених договором.
Кредитний договір № 50012124 від 20.06.2014 р. містить вказівку на застосування курсу наступної банківської установи ПАТ «Креді ОСОБА_2».
Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_1 набув у власність транспортний засіб VW, модель Passat, кузов № НОМЕР_1, рік випуску 2014, реєстраційний номер НОМЕР_2.
На виконання кредитного договору ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту від 23.06.2014 р. з АТ «АХА Страхування», вигодонабувачем за яким значиться ТОВ «Порше Мобіліті», а застрахованим транспортним засобом є вищевказаний автомобіль.
Згідно п. 1.6 Загальних умов кредитування виконання зобовязання відповідача за кредитним договором забезпечується заставою майна, відповідно до укладеного сторонами договору застави, а також усім майном позичальника, на яке може бути звернено стягнення за законодавство України.
Відповідно до договору застави транспортного засобу № 50012124 від 23.06.2014 р., укладеним між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1, заставленим майном є автомобіль марки Volkswagen, модель Passat 2.0, кузов № НОМЕР_1, обєм двигуна 1968 куб.см., рік випуску 2014, реєстраційний номер НОМЕР_2, заставною вартістю 486468,00 грн. Як вбачається з Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 46640214 від 24.03.2015 р., зазначений автомобіль значиться у реєстрі як обєкт обтяження, з обмеженням у вигляді заборони відчуження. Обтяжувачем значиться ТОВ «Порше Мобіліті».
Пунктом 1.3 зазначеного договору застави визначено, що заставою за цим договором забезпечуються вимоги заставодержателя за кредитним договором № 50012124 від 20.06.2014 р.
Згідно п. 3.2.1 Загальних умов кредитування у разі порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту відповідно до графіка погашення кредиту на строк щонайменше 1 календарний місяць компанія має право достроково визнати термін повернення кредиту таким, що настав.
Пунктом 8.1 Загальних умов кредитування передбачено, що у разі порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиту, позичальник сплачує компанії пеню у розмірі 10% річних від суми заборгованості за кожен день прострочення до моменту повного погашення заборгованості.
Згідно п.п. 8.2, 8.3. Загальних умов кредитування, у разі порушення позичальником терміну повернення кредиту позичальник сплачує компанії штраф у розмірі 20 відсотків від суми кредиту. За кожен випадок порушення позичальником умов пунктів 5.1, 5.2, 5.3, 5.4, 8.2, позичальник сплачує компанії штраф у розмірі еквіваленту 15 Євро чи 20 доларів США відповідно до еквіваленту суми кредиту у кредитному договорі на момент направлення першої вимоги компанією, та відповідно еквівалент 20 Євро чи 25 доларів США за направлення другої вимоги, та еквівалент 25 Євро чи 30 доларів США за направлення третьої вимоги, у разі її надіслання.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
В матеріалах справи міститься детальний розрахунок суми заборгованості за кредитним договором та нарахованих штрафних санкцій, який зроблений відповідно до первинних документів, повязаних з видачею кредиту відповідачу та документів про часткове погашення відповідачем існуючої заборгованості, що відповідає умовам укладеного договору. Нарахування позивачем трьох відсотків річних та застосування індексів інфляції також є правомірним, з огляду на вимоги ст. 625 ЦК України.
Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості, штрафу, пені, трьох відсотків річних, інфляційних втрат, оскільки така відповідальність за порушення зобовязання передбачена договором та законом.
Оскільки ОСОБА_1 добровільно не здійснив необхідні платежі у встановлений строк, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» в частині стягнення з відповідача суми заборгованості, штрафу, пені, трьох відсотків річних, інфляційних втрат обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати стягуваних з нього сум, не спростував наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами.
Разом з цим, суд не може погодитись з нарахуванням позивачем збитків у сумі 4666,36 грн., оскільки таке нарахування не ґрунтується на умовах договору та вимогах ст. 22 ЦК України.
Так, відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) порушення зобовязання; 2) збитки; 3) причинний звязок між порушенням зобовязання та збитками; 4) вина.
Судом встановлено, що заявлені позивачем до стягнення як збитки грошові кошти в сумі 4666,36 грн. (з ПДВ), є платою субєктам господарювання за надані ними позивачу юридично-консультаційні послуги щодо спірних відносин по договору.
Суд вважає, що дані витрати не є збитками позивача, оскільки ці витрати на оплату юридичних послуг не мають обовязкового характеру та необхідних ознак збитків відповідно до приписів чинного законодавства, вчинені позивачем на власний розсуд, а факт їх наявності та розмір не знаходяться у безпосередньому причинному звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором. При цьому суд враховує, що позивач мав право у будь-який час звернутись до суду за захистом свого порушеного права, уникнувши цих додаткових втрат. З цих підстав суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача цієї суми збитків.
Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Згідно ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на правову допомогу.
У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Частиною 1 ст. 84 ЦПК України визначено, що витрати на правову допомогу складаються з витрат повязаних з оплатою такої допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права.
Згідно розяснень, які містяться в п.п. 47, 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України. Витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.
При стягнення витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом, або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.
Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».
Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у п. 2 ч. 3 ст. 79, ст.ст. 84, 88, 89 ЦПК України.
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивачу правова допомога надавалася ТОВ «Юридична фірма «Вернер», жодного обґрунтованого розрахунку стягуваної суми відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» матеріали справи не містять, а відтак дані витрати не підлягає відшкодуванню.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню лише сплачений ним при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 3654,00 грн., а також витрати, повязані з публікацією оголошення про виклик відповідача в судове засідання в розмірі 420,00 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57, 58, 59, 60, 88, 209, 212, 214-215, 217, 218, 224-228 Цивільного процесуального кодексу України, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» судовий збір у розмірі 3654,00 грн. (три тисячі шістсот пятдесят чотири грн. 00 коп.) та судові витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 420,00 грн. (чотириста двадцять грн. 00 коп.).
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.І. Сакоян