Справа № 182/7828/15-ц
Провадження № 2/0182/4118/2015
У Х В А Л А

Іменем України

10.11.2015 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Шестакова З.С. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Нікопольської міської ради Дніпропетровської області про надання дозволу на виїзд малолітніх дітей без згоди (дозволу) одного з батьків, суд

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд малолітніх дітей без згоди (дозволу) одного з батьків.

Згідно зі ст.119 ЦПК України позовна заява, повинна містити: зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Позовна заява в повній мірі вищезазначеним вимогам не відповідає, а саме: позовні вимоги не конкретизовані. ОСОБА_1 не зазначила на який саме час вона просить дозволити виїзд дитини за межі України та до якої саме держави необхідно надати дозвіл. Не вказано відповідний проміжок часу перебування у цій державі, крім того, обґрунтування позовних вимог обмежується лише загальними формулюваннями без посилання на відповідні докази.

Відповідно до ст. 141 СК України визначена рівність прав і обов'язків батьків відносно дитини.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Пунктом 3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМУ № 57 від 27 січня 1995 року, встановлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Пунктом 5 Правил передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі.

Зважаючи на те, що підставою розгляду судом справ зазначеної категорії є наявність спору між батьками, з приводу виїзду дитини за кордон, позовна заява повинна містити відомості про ставлення відповідача до виїзду дитини за кордон, а також відомості про неможливість оформлення відповідних документів у позасудовому порядку з огляду на те, що позивачка та відповідач у зареєстрованому шлюбі не перебувають.

Оскільки спір між батьками про виїзд дитини за кордон належить до категорії спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, то відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України участь органу опіки та піклування у розгляді цих справ є обов'язковою. На підставі ч. 5 ст.19 СК України орган опіки та піклування має надати письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних від батьків дитини, з приводу обґрунтування як доцільності виїзду, так і заперечень другого з батьків.

Однак позивачка не зазначає у позовній заяві та не надає відповідних доказів чи зверталась вона до органу опіки та піклування з питанням про надання дозволу на виїзд дитини за межі України. Зокрема у матеріалах справи відсутні підтверджуючі документи від органу опіки та піклування (висновок, рекомендації) про надання згоди на тимчасовий виїзд за межі України дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, чи про відмову у цьому.

Таким чином, позивачці слід конкретизувати зміст позовних вимог: зазначити обставини, які свідчать про незгоду батька дитини на її виїзд за межі України, чітко вказати конкретну державу прямування, період перебування за межами України дитини із зазначенням дати перетинання кордону України в обох напрямках, на який вона просить дозволити без згоди батька вивозити дітей, а також надати висновок органу опіки та піклування стосовно виїзду дитини за межі України.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи до позовної заяви додано два оригінала квитанцій про сплату судового збору у загальному розмірі 487 грн. 20 коп. (чотириста вісімдесят сім грн. 20 коп.), які є оригіналом квитанції по справі №182/7208/15-ц, а також справа №182/6437/15-ц. Відповідно до ухвали судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.09.2015 року вищевказаний судовий збір позивачці було повернуто.

Таким чином, згідно абз. 2 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" (з відповідними змінами від 01 вересня 2015 року) позивачці необхідно сплати судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. (чотириста вісімдесят сім грн. 20 коп.).

Вищевикладені обставини унеможливлюють відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119-120 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 119-121, 210 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Нікопольської міської ради Дніпропетровської області про надання дозволу на виїзд малолітніх дітей без згоди (дозволу) одного з батьків залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали, інакше заяву вважати неподаною і повернути позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_5