СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/411/15-ц
Провадження № 2/306/271/15
Рядок статзвіту № 1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.11.2015 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у особі:

головуючої - судді Жиганської Н.М.

з участю секретаря Дешко В.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Свалява цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди на його користь, в розмірі 19915 грн., -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Як на підставу заявлених вимог позивач посилається на те, що у 2012 році вона за власні кошти придбала автомобіль ВАЗ 21061, 1983 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_4. Поскільки автомобіль потребував ремонту, то в кінці 2014 року вона звернулася до відповідача з метою проведення поточного ремонту автомобіля.

Однак, після проведення ремонту автомобіля, відповідач відмовився його повернути, посилаючись на те, що змінився курс валют і позивач повинна доплатити за проведену роботу.

Просить суд винести рішення, яким витребувати від ОСОБА_3 на її користь автомобіль ВАЗ 21061, 1983 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_4, стягнути сплачений судовий збір.

18.03.2015 року позивач подала заяву та просить також стягнути з відповідача 2000 грн. витрат на допомогу адвоката.

15.04.2015 року відповідач подав суду зустрічну заяву, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 19915 грн., із яких 16250 грн. вартості ремонтних робіт автомобіля ВАЗ 21061, 1420 грн. різниці від отриманої від відповідача вартості запасних частин. 2000 грн. оплати за надання правової допомоги адвокату, 246 грн. судового збору.

Як на підставу заявлених вимог, позивач посилається на те, що дійсно між ним та відповідачем ОСОБА_1 було укладено усну угоду про ремонт автомобіля ВАЗ 21061. Було узгоджено вартість ремонтних робіт в сумі 650 доларів США.

Для закупки запасних частин ОСОБА_1 дійсно передала йому 7300 грн. Однак, відмовляється провести оплату вартості виконаних робіт та різниці вартості запасних частин.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала повністю та заперечила щодо зустрічного позову, посилаючись на те, що між нею та ОСОБА_3 було укладено усну угоду про поточний ремонт автомобіля, а саме: виконання зварювальних робіт днища автомобіля та його покраска. Також було узгоджено, що вартість робіт разом з матеріалом становитиме 7500 грн.

Натомість пізніше відповідач став вимагати доплатити йому ще 9000 грн., посилаючись на те, що робіт було виконано більше та запчастин також придбано більше.

Відповідач (за первісним позовом) в судовому засіданні позов ОСОБА_1 не визнав та пояснив, що між ним та ОСОБА_1 було укладено угоду про поточний ремонт автомобіля, зокрема узгоджено, що вартість виконаних робіт становитиме 650 доларів США та ОСОБА_1 мала оплатити вартість придбаних запчастин.

Після проведення ремонту, ОСОБА_1 відмовилася доплатити за виконані роботи, а тому просить суд стягнути з відповідача 19915 грн.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що первісний позов слід задовольнити повністю, зустрічний позов - слід задовольнити частково.

ПО ПЕРВІСНОМУ ПОЗОВУ:

ОБСТАВИНИ, встановлені судом та визнані сторонами:

ОСОБА_1 передала ОСОБА_3 автомобіль ВАЗ 21061, реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 для проведення поточного ремонту та 7300 грн., як оплату за проведення ремонту.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав № 5 від 07.02.2014 року: "Відповідно до статті 387 ЦК та частини третьої статті 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача.

При цьому, суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача".

Відповідно до ст. 336 ЦК України - "Особа, яка заволоділа рухомою річчю, від якої власник відмовився (стаття 347 цього Кодексу), набуває право власності на цю річ з моменту заволодіння нею."

Статтею 347 ч.1 ЦК України встановлено, що особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Згідно з ч. 2 ст. 181 ЦК України - рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

Законом "Про дорожній рух", зокрема ст. 34 ч.ч. 3, 9 "Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів."

Проте, державна реєстрація транспортних засобів не є державною реєстрацією прав власності на транспортний засіб у законодавчому розумінні цього поняття і не впливає на момент переходу права власності на транспортний засіб з таких підстав.

По-перше, законодавство не містить жодної вказівки власне на "реєстрацію прав власності на транспортні засоби", а лише говорить про державну реєстрацію самих транспортних засобів. ЦК передбачає реєстрацію прав лише на нерухоме майно і з цим фактом пов'язує перехід права власності на нього. Крім того, ані Закон про дорожній рух, ані Правила не пов'язують правову природу реєстрації транспортних засобів з переходом права власності на них.

Відповідно до довіреності серії ВКВ № 309757 на керування та розпорядження автомобілем від 02.12.2007 року, посвідченої приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу, зареєстрована в реєстрі за № 2267, ОСОБА_5, (яка є власником автомобіля ВАЗ 21061, 1983 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії ІКС № НОМЕР_5, виданого 09.09.1997 року МРЕВ м. Мукачева) уповноважила ОСОБА_6 керувати та розпоряджатися автомобілем, в тому числі продати, обміняти, здавати в оренду.

Відповідно до довіреності серії ВМО № 892193 від 10.02.2010 року, посвідченої приватним нотаріусом Великоберезнянського районного нотаріального округу, зареєстрована в реєстрі за № 114, ОСОБА_6 уповноважив ОСОБА_7 та ОСОБА_8 бути представником ОСОБА_5 з питань, пов'язаних з вчиненням правочинів щодо розпорядження, користування та експлуатації автомобіля ВАЗ 21061 р.н.з. НОМЕР_4.

Також суду надано розписку, згідно якої ОСОБА_8 продав автомобіль ВАЗ 21061 р.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_1.

Таким чином, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу рухомої речі, щодо якої власник відмовився від права власності, вчинивши певні дії, які свідчать про відмову від права власності.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позивач набула право на витребування автомобіля і вказані вимоги слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України - "Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати."

Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать:

Пункт 1 частини третьої статті 79 виключено на підставі Закону № 3674-VI від 08.07.2011\

2) витрати на правову допомогу;

3) витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду;

4) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз;

5) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи;

6) витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Позивачем документально підтверджено оплату судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. (квитанція ПН 2642 від 17.02.2015 року) та оплату витрат на правову допомогу (квитанція до прибуткового касового ордеру серії 01 АААІ № 513824 від 18.03.2015 року про оплату адвокату ОСОБА_2 2000 грн. (двох тисяч гривень).

За приписами ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" - розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Інформацією із журналів судових засідань підтверджено факт прийняття участі у судових засіданнях адвокатом ОСОБА_2:

30.03.2015 року з 13:04:40 год. до 13:18:53 год.

24.04.2015 року з 10:22:38 год. по 10:41:23 год.

14.05.2015 року з 10:37:34 год. по 10:40:43 год.

28.05.2015 року з 14:52:03 год. по 15:05:57 год.

18.06.2015 року з 15:16:56 год. по 16:52:57 год.

17.09.2015 року з 14:19:02 год. по 14:24:42 год.

23.10.2015 року з 10:54:05 год . по 10:56:27 год.

05.11.2015 року з 13:37:19 год. по 15:15:55 год.

Загальна тривалість усіх судових засідань становить 3 години 07 хвилин.

З урахуванням однієї години, що є достатньою для підготовлення позовної заяви, суд вважає розмір витрат на правову допомогу в розмірі 2000 гривень обгрунтованим та таким, що підлягає до стягнення з відповідача.

Підставними є вимоги і про стягнення з відповідача оплаченого позивачем судового збору.

Підсумовуючи все вищенаведене, суд дійшов висновку про повне задоволення позову ОСОБА_1.

ПО ЗУСТРІЧНОМУ ПОЗОВУ:

ОБСТАВИНИ, встановлені судом та визнані сторонами:

ОСОБА_1 передала ОСОБА_3 автомобіль ВАЗ 21061, реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 для проведення поточного ремонту та 7300 грн. як оплату за проведення ремонту.

Згідно з правилами статті 60 ЦПК України "Обов'язки доказування і подання доказів" - к ожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Докази повинні бути належними.

"1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

2. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень."

3. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування."

Докази повинні бути допустимими

1. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 прийняв автомобіль ВАЗ 21061, р.н.з. НОМЕР_4 для здійснення поточного ремонту.

Посилання ОСОБА_3 на те, що за умовами усної угоди ОСОБА_1 повинна була оплатити йому 650 доларів США вартості проведеного капітального ремонту автомобіля та вартість запасних частин для автомобіля судом не може бути прийнято до уваги, поскільки належними та допустимими доказами позивачем (за зустрічним позовом) не доведено, що саме такі умови усної угоди були досягнуті сторонами.

Натомість слід визнати доведеним факт укладення сторонами усної угоди про поточний ремонт автомобіля загальною вартістю 7500 грн, поскільки цей факт визнаний сторонами.

Сам факт придбання запчастин ( який ніким не оспорюється) та встановлення їх на автомобіль не підтверджує, що саме такий ремонт автомобіля замовляла ОСОБА_1

Крім того, відповідно до ст. 533 ЦК України "Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом".

Отже, ОСОБА_3 не мав законних підстав для встановлення вартості виконаних робіт в іноземній валюті.

З огляду на викладене, з ОСОБА_1 слід стягнути в користь ОСОБА_3 200 грн. недоплачених за усною угодою.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з ОСОБА_1 слід стягнути в користь ОСОБА_3 20 грн. оплаченого судового збору (підтверджено квитанцією № НОМЕР_1 від 15 квітня 2015 року).

У задоволенні вимоги про стягнення 2000 грн. оплати за надання правової допомоги слід відмовити, поскільки вказані витрати документально не підтверджені.

На підставі наведеного, ст.ст. 533, 336, 347 ч.1, 181, 387 ЦК України, ст. 34 Закону України "Про дорожній рух", ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах ", керуючись ст.ст. 3, 6, 8, 10, 57, 60, 88, 208, 209, 213, 215 ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 - задовольнити.

Витребувати від ОСОБА_3, мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, мешканки АДРЕСА_2, Закарпатської області автомобіль ВАЗ-21061, 1983 року випуску, двигун № НОМЕР_2, кузов ХТА НОМЕР_3, реєстраційний номерний знак НОМЕР_4.

Стягнути з ОСОБА_3, мешканця АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1, мешканки АДРЕСА_2, Закарпатської області - 2000 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_3, мешканця АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1, мешканки АДРЕСА_2, Закарпатської області - 243 грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, мешканки АДРЕСА_2, Закарпатської області в користь ОСОБА_3, мешканця АДРЕСА_1 - 200 грн. заборгованості за усним договором ремонту автомобіля.

Стягнути з ОСОБА_1, мешканки АДРЕСА_2, Закарпатської області в користь ОСОБА_3, мешканця АДРЕСА_1 - 20 грн. сплаченого судового збору.

В решті заявлених вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: Н.М.Жиганська

Н.М.Жиганська