Провадження № 4-с/761/188/2015
У Х В А Л А

Іменем України

15 липня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Малинникова О.Ф.

при секретарі -Данилевській Є.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Красноштан І.Л., зацікавлена особа публічне акціонерне товариство «БГ Банк», про скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження -,

в с т а н о в и в :

У червні 2015 року надійшла до суду скарга ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Красноштан І.Л. про скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

Заявник зазначив, що 18 грудня 2014 року Шевченківським районним судом м. Києва було ухвалено заочне рішення №761/33180/14-ц про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з ПАТ «БГ БАНК» на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 47 891 грн, 53 коп. та судовий збір у розмірі 478 грн., 91 коп.

ПАТ «БГ БАНК» дане рішення в апеляційному порядку не оскаржував.

06.06.2015 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Красноштан І.Л., на виконання даного рішення було відкрито виконавче провадження № 47703692 при примусовому виконанні виконавчого листа №761/33180/14-ц від 19.01.2015 року про стягнення з ПАТ «БГ БАНК» на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 48 370, 44 грн.

15.06.2015 року виконавцем було винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі ч. 5 ст. 49, 50 Закону України «Про виконавче провадження», що у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника виноситься постанова державним виконавцем не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. При цьому виконавчий документ надсилається до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Однак, скаржник вважає, що Постанова про закінчення виконавчого провадження була винесена неправомірно з порушенням норм чинного законодавства України.

Позивач звернувся до суду з вимогою про відшкодування матеріальної та моральної шкоди 05.11.2014 року, та справа була призначено до розгляду 10.11.2014 року, тобто до введення у банку тимчасової адміністрації, яка була введена 28.11.2014 року, тому положення ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на спірні правовідносини не поширюються.

06 липня 2015 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва розглянув питання про прийняття до розгляду скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, Старшого державного виконавця Красноштан І.Л., заінтересована особа ПАТ «БГ Банк» щодо визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

В судове засідання з"явився заявник та його представник, які підтримали скаргу та додатково пояснили суду, що як зазначив в своїй ухвалі від 21 травня 2015 року Апеляційний суд міста Києва розглянувши у відкритому судовому засідані цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «БГ Банк» про стягнення коштів, за апеляційною скаргою уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» -Новікової Маріни Миколаївни на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 лютого 2015 року. Саме про те, що повторним заочним рішенням позов ОСОБА_1 задоволено та з публічного акціонерного товариства «БГ Банк» на його користь стягнуто грошові кошти у розмірі 732500 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування фізичних вкладів осіб на ліквідацію ПАТ «БГ БАНК» - Новікова М.М., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 лютого 2015 року та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Зацікавлена особа представник публічного акціонерного товариства «БГ Банк» в своїх письмових запереченнях послалась на те, що відповідно до п. 7 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається, тому просила відмовити в задоволенні даної скарги.

Суд заслухавши пояснення скаржника та його представника, заперечення зацікавленої особи, оглянувши матеріали цивільної справи № 761/33180/14-ц (провадження № 2/761/8958/2014) за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «БГ Банк» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди; вивчивши та оглянувши ухвалу колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва від 21 травня 2015 року вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 18 грудня 2014 року Шевченківським районним судом м. Києва було постановлено заочне рішення №761/33180/14-ц про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з ПАТ «БГ БАНК» на користь Позивача суму у розмірі 47 891 грн, 53 коп. та судовий збір у розмірі 478 грн., 91 коп.

Тобто по анології ухвали апеляційного суду також задовго до введення у банку тимчасової адміністрації, положення ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на спірні правовідносини не поширюються.

Позивач звернувся з вимогою про відшкодування матеріальної та моральної шкоди до суду 07.11.2014 року р., та справа була призначено до розгляду 10.11.2014 року, тобто до введення у банку тимчасової адміністрації, яка була введена 28.11.2014 року, тому положення ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на спірні правовідносини не поширюються.

В ухвалі Апеляційного суду м. Києва зазначено, що в апеляційній скарзі, уповноважена особа Фонду гарантування фізичних вкладів осіб на ліквідацію ПАТ «БГ БАНК» - Новікова М.М., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 лютого 2015 року та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Свої доводи мотивує тим, що 27.11.2014 року Правлінням Національного банку України прийнято рішення про віднесення ПАТ «БГ БАНК» до категорії неплатоспроможних, про що винесено Постанову №745 від 27.11.2014 року. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 27.11.2014 року прийнято рішення про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «БГ БАНК» та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «БГ БАНК» Новікову М.М. 26.02.2015 року Правління НБУ прийняло рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «БГ БАНК», про що винесено Постанову №134 від 26 лютого 2015 року. 27.02.2015 р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 43 про початок процедури ліквідації ПАТ «БГ БАНК».

Оскільки станом на дату ухвалення оскаржуваного рішення в ПАТ «БГ БАНК» було введено тимчасову адміністрацію, а станом на дату подання апеляційної скарги прийнято рішення про ліквідацію ПАТ «БГ БАНК», то правовідносини між сторонами повинні регулюватись відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». В даному випадку позивач може скористатись своїм правом відповідно до цього Закону, як вкладник, отримавши гарантовану суму відшкодування в передбаченому законом порядку та в подальшому заявити свої кредиторські вимоги на суму, яка перевищує суму гарантованого відшкодування.

Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову сум/ (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Відповідно до ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відмова банку у поверненні грошових коштів з поточного рахунку позивача суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема ст.41 Конституції України, статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.1068 ЦК України та умовам укладеного між сторонами договору.

Доводи апеляційної скарги про те, що 27.11.2014 року Правлінням Національного банку України прийнято рішення про віднесення ПАТ «БГ БАНК» до категорії неплатоспроможних, про що винесено Постанову №745 від 27.11.2014 року, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 27.11.2014 року прийнято рішення про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «БГ БАНК», а 26.02.2015 року Правління НБУ прийняло рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «БГ БАНК», а тому до правовідносин сторін повинні застосовуватись норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є необгрунтованими.

Стаття 58 Конституції України визначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність сторін.

Враховуючи, що позивач звернувся з вимогою про видачу вкладу до відповідача 11.06.2014 р., а до суду - 07.07.2014 p., тобто задовго до введення у банку тимчасової адміністрації, положення ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на спірні правовідносини не поширюються.

Тому Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БГ БАНК» - Новікової Марини Миколаївни відхилено. Рішення Шевченківського районного суду Києва від 16 лютого 2015 року залишено без змін.

В скарзі, яка розглядається Шевченківським районнм судом Києва ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, Старший державний виконавець Красноштан І.Л. про скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

Судом встановлено, що 18 грудня 2014 року Шевченківським районним судом м. Києва було ухвалено заочне рішення №761/33180/14-ц про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з ПАТ «БГ БАНК» на користь Позивача суму у розмірі 47 891 грн, 53 коп. та судовий збір у розмірі 478 грн., 91 коп., тобто по аналогії ухвали апеляційного суду також задовго до введення у банку тимчасової адміністрації, положення ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на спірні правовідносини не поширюються.

Позивач звернувся з вимогою про відшкодування матеріальної та моральної шкоди до суду 07.11.2014 року, та справа була призначена до розгляду 10.11.2014 року, тобто до введення у банку тимчасової адміністрації, яка була введена 28.11.2014, тому положення ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на спірні правовідносини не поширюються.

Враховуючи, що позивач звернувся з вимогою про видачу вкладу до відповідача 07.07.2014 р., а до суду - 05.11.2014 p., тобто задовго до введення у банку тимчасової адміністрації, положення ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на спірні правовідносини не поширюються.

Відповідно Постанова про закінчення виконавчого провадження № 47703692 на підставі ч.5 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» є такою, що винесена неправомірно, оскільки дані правовідносини регулюються загальними нормами щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди та не підпадають під дію законодавства щодо регулювання відносин під час тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Отже, заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18.12. 2015 року має бути виконане. Постанова про закінчення виконавчого провадження № 47703692 від 15.06.2015 року при примусовому виконанні виконавчого листа №761/33180/14-ц від 19.01.2015 року про стягнення з ПАТ «БГ БАНК» на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 48370, 44 грн. постановлена неправомірно та є незаконною.

Оскільки, правовідносини між ОСОБА_1 і ПАТ «БГ БАНК» виникли до введення тимчасової адміністрації та ліквідації банку, то рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2015 року про стягнення з ПАТ «БГ БАНК» на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 48 370 грн. має бути виконано ВДВС Шевченківського району м. Києва та стягнуто з ПАТ «БГ БАНК» грошові кошти у розмірі 48 370 грн.

З огляду на викладене та керуючись: ст.ст. 383 - 387 ЦПК України, ч. 5 ст. 49, 50 Закону України Про виконавче провадження», суд -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Красноштан І.Л., зацікавлена особа публічне акціонерне товариство "БГ Банк" про скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати Постанову старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Красноштан I.JI., про закінчення виконавчого провадження № 47703692 від 15.06.2015 року при примусовому виконанні виконавчого листа №761/33180/14-ц від 19.01. 2015 року про стягнення з ПАТ «БГ БАНК» на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 48370, 44 грн.

Відновити Виконавче провадження № 47703692 при примусовому виконанні виконавчого листа №761/33180/14-ц від 19.01.2015 року про стягнення з ПАТ «БГ БАНК» на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 48370, 44 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали до Апеляційного суду міста Києва через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя: О.Ф. Малинников