Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.у. №335/3189/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Шалагінова А.В.
Провадження № 22-ц/778/6285/15 Суддя-доповідач: Кухар С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, судді:Осоцького І.І.
суддів:Трофимової Д.А.
Кухаря С.В.
при секретаріБуримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про визнання договору про користування електричною енергією укладеним,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом про зобов'язання укласти договір та про зобов'язання підключення до електричної мережі.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2014 року позов задоволено. Зобов'язано ВАТ "Запоріжжяобленерго" укласти з ОСОБА_5 договір на користування електричною енергією на цілісний майновий комплекс нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Зобов'язано ВАТ "Запоріжжяобленерго" підключити цілісний майновий комплекс нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, до електричної мережі.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 18 грудня 2014 року апеляційну скаргу ВАТ «Запоріжжяобленерго» відхилено. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2014 року у цій справі залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 березня 2015 року касаційну скаргу ВАТ «Запоріжжяобленерго» задоволено. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 18 грудня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

25 травня 2015 року позивач уточнила позовні вимоги, зазначивши, що об'єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві приватної власності Селянському (фермерському) господарству «Марія» (С(Ф)Г «Марія»). Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 травня 2012 року у справі № 2-1905/2012 право власності на 1/3 частину СФГ «Марія» визнано за позивачем. Вказаний об'єкт нерухомості став предметом злочинних посягань, внаслідок чого є речовим доказом по кримінальному провадженню та знаходиться під арештом на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 6 серпня 2014 року. Цією ж ухвалою вказаний об'єкт нерухомості було передано позивачеві на відповідальне зберігання з правом укладання, в тому числі, договору електропостачання. Тобто, позивач здійснює користування об'єктом нерухомості як фізична особа.

Договір про користування електроенергією щодо вказаного об'єкта нерухомості було укладено 14 серпня 1998 року між ВАТ «Запоріжжяобленерго» та С(Ф)Г «Марія», однак власник не має права фактичного володіння об'єктом нерухомості через призначення" керівником С(Ф)Г «Марія» арбітражного керуючого ОСОБА_6, а дії останнього спрямовані на знищення об'єкта нерухомості, що включає і відключення об'єкта від мереж електропостачання.

Позивач з метою захисту свого права власності та відновлення електропостачання, звернулась до відповідача із заявою про укладення договору від 12 грудня 2014 року, в якому просила укласти договір про користування електроенергією з нею як з фізичною особою. Однак, договір дотепер не укладено, що, на думку позивача, суперечить вимогам Цивільного кодексу України, Правил користування електричною енергією, Закону України «Про захист прав споживачів», та порушує її право власності.

Просила визнати договір про користування електроенергією укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії, яким є Додаток 3 до Правил користування електричною енергією від 17 жовтня 2005 р. № 910. Також у позовній заяві зазначила зміст та умови договору, що відповідають наведеному вище Додатку 3 до Правил користування електричною енергією (арк. справи 179-187).

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2015 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове яким позов задовольнити

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з довідкою Запорізького МБТІ від 31 травня 2010 року № 6960, інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно від 12 березня 2015 pоку, право власності на комплекс за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за СФГ «Марія» на підставі договору купівлі-продажу від 23 травня 1997 року та рішення арбітражного суду Запорізької області від 26 березня 1999 року.

Відповідно до постанови слідчого СВ Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області від 17 травня 2010 pоку, будівля за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності СФГ «Марія», визнано речовим доказом у кримінальній справі № 5831001 та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 (т. 1, арк. справи 8).

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 травня 2012 pоку, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 11 жовтня 2012 року, за ОСОБА_5 визнано право власності на 1/3 частину С(Ф)Г «Марія» в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1, арк. справи 3-5, 35-36).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 6 серпня 2014 року накладено арешт на цілісний майновий комплекс нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та передано його на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 з правом укладання договорів водопостачання, електропостачання, газопостачання, охорони щодо зазначеного об'єкта нерухомості (т. 1, арк. справи 6).

Відповідач ВАТ «Запоріжжяобленерго» виробляє та постачає електричну енергію для забезпечення споживачів м. Запоріжжя послугами з електропостачання.

12 грудня 2014 року ОСОБА_5 звернулась до ВАТ «Запоріжжяобленерго» із заявою про укладання договору на користування електричною енергією, в якому просила на підставі пункту 3 Правил користування електричною енергією укласти договір на користування електричною енергією на цілісний майновий комплекс нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 та підключити його до електричної мережі (т. 1, арк. справи 189).

На вказану заяву ОСОБА_5 отримала відповідь ВАТ «Запоріжжяобленерго» від 12 січня 2015 року № 067-067/276, в якій зазначено, що на даний час у ВАТ «Запоріжжяобленерго» є укладений договір на постачання електричної енергії на об'єкти за адресою: АДРЕСА_1, який не розірвано, що може призвести до неможливості визначення, хто зі споживачів буде відповідати за можливі порушення договору (т. 1, арк. справи 188).

14 серпня 1998 року за № 4203 між ВАТ «Запоріжжяобленерго» та С(Ф)Г «Марія» було укладено договір на користування електричною енергією за вказаним об'єктом нерухомості (т. 1, арк. справи 23-32).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, установлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 29 квітня 2015 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 1 липня 2015 року, відмовлено у задоволенні позову ВАТ «Запоріжжяобленерго» до С(Ф)Г «Марія», третя особа ОСОБА_5 про розірвання договору на постачання електроенергії № 4203 від 14 серпня 1998 року (т. 1, арк. справи 217-219, 230-232).

Відповідно до вказаного рішення господарського суду, та постанови апеляційної інстанції власником приміщення за адресою: АДРЕСА_1 є С(Ф)Г «Марія». Є безпідставним твердження про наявність права ОСОБА_5 на укладення договору на постачання електричної енергії на спірне приміщення, оскільки по-перше, право користування (а не обов'язок зберігання) третьої особи на даний момент не встановлено, по-друге - спірне приміщення входить до складу ліквідаційної маси в межах справи №16/21/10 про банкрутство С(Ф)Г «Марія», отже режим користування та розпорядження спірним майном встановлюється виключно на підставі відповідного закону. Зміст ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 6 серпня 2014 року права власності на спірний об'єкт нерухомості не скасовує та права користування ОСОБА_5 на це приміщення не встановлює. Факт визнання рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 травня 2012 pоку за ОСОБА_5 права власності на 1/3 частину корпоративних прав С(Ф)Г «Марія» не впливає на право власності останнього на спірний об'єкт.

Таким чином, рішенням господарського суду встановлено, і підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_5 є власником 1/3 корпоративних прав С(Ф)Г «Марія» саме яке і є власником об'єкта за адресою: АДРЕСА_1.

У власника вказаних корпоративних прав жодним чином не виникає право власності на майно чи на частку майна яке належить селянському господарству. Таким чином відсутні будь-які правові підстави на укладення договору між сторонами у цій справі.

Постачання електричної енергії до об'єкта нерухомості вирішується лише між електропостачальною організацією і власником цього об'єкта, яким позивач ОСОБА_5 не є.

Таким чином доводи апеляційної скарги про порушенням прав позивачки відповідачем шляхом відключення об'єкту нерухомості від електропостачання є хибними, оскільки електропостачання відключено за заявою власника від об'єкту нерухомості яке апелянту не належить, і цей факт не впливає на її корпоративні права.

Доводи скарги про звернення позивачки до відповідача з письмовою заявою про підключення, про лист відповідача від 15 вересня 2014 року про відсутність повноважень на укладення договору не впливають на вірний висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.

Інших доводів скарга не містить.

Вказані доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, які являються обов'язковою підставою для скасування судового рішення.

Отже висновки суду першої інстанції відповідають матеріалам справи, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, та підстав для його скасування колегія судів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: