У х в а л а

іменем україни

4 листопада 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.,

суддів: Мостової Г.І., Наумчука М.І.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю та позовом третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради, Малиновська районна санітарно-епідеміологічна станція, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_9, ОСОБА_18, про усунення перешкод у здійсненні права власності, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою представника ОСОБА_19 - ОСОБА_20 на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 31 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2006 року ОСОБА_21, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулись до суду з указаним позовом, просили усунути їм перешкоди у користуванні власністю, які створені ОСОБА_4 та ОСОБА_5

У жовтні 2006 року треті особи із самостійними вимогами на предмет спору - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відшкодування відповідачами моральної шкоди.

Позовні вимоги первісного позову та позову третіх осіб із самостійними вимогами обґрунтовано тим, відповідач ОСОБА_4 є власником будинку АДРЕСА_1, та передала гараж у тимчасове безвідплатне користування суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_5 для організації станції технічного обслуговування.

Відповідачі обмежують доступ до їх власності, порушують санітарні норми та погіршують екологічний стан навколишнього середовища, що призводить до порушення їх прав.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2006 року у зазначеній справі визнано мирову угоду, згідно якої: 1. На момент укладення мирової угоди ОСОБА_2 отримав від представника ОСОБА_5 - ОСОБА_22 грошову суму у розмірі, еквівалентній 700 доларів США, у рахунок погашення понесених ним судових витрат. 2. На момент укладення мирової угоди СПД ОСОБА_5 виселився з будинку АДРЕСА_1 і зобов'язується не проводити діяльність по ремонту автомобільних засобів на СТО по вул. Гранатній у місті Одесі, в тому числі в будинку АДРЕСА_1, а також вселятися в будинок АДРЕСА_1 для проведення діяльності з ремонту автомобільних засобів на СТО. 3. ОСОБА_4 зобов'язується не використовувати сама і не передавати у оренду, безвідплатне користування, інше будинок АДРЕСА_1, в тому числі гараж, підсобні і інші приміщення, розташовані за даною адресою, які належать їй на праві власності для організації СТО, або іншої діяльності з ремонту автомобільних засобів. 4. Сторони домовилися, що у разі невиконання умов мирової угоди як з боку ОСОБА_5, так і з боку ОСОБА_4, при її затвердженні ухвалою суду, ухвала суду підлягає примусовому виконанню шляхом:

- зобов'язання ОСОБА_4 не використовувати самою і не передавати у безвідплатне користування і т.і. будинок АДРЕСА_1, в тому числі гараж, підсобні і інші приміщення розташовані за даною адресою, які належать їй на праві власності для організації СТО;

- виселення суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_5, а також інших осіб, що займаються діяльністю з ремонту автомобільних засобів з жилих і нежилих приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1

- стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5 солідарно моральної шкоди на користь: ОСОБА_1 - у розмірі 100000 грн.; ОСОБА_2 - у розмірі 100000 грн.; ОСОБА_3 - у розмірі 100000 грн.; ОСОБА_7 - у розмірі 22000 грн.; ОСОБА_7 - у розмірі 22000 грн.; ОСОБА_8 - у розмірі 22000 грн.; ОСОБА_10 - у розмірі 22000 грн.; ОСОБА_11 - у розмірі 22 000 грн.; ОСОБА_12 - у розмірі 22000 грн.; ОСОБА_13 - у розмірі 22000 грн.; ОСОБА_14 - у розмірі 22000 грн.; ОСОБА_15 - у розмірі 22000 грн.

5. Сторони домовилися, що заходи забезпечення позову, застосовані судом по цій справі не будуть скасовані впродовж року з дня затвердження мирової угоди судом.

6. На момент укладення мирової угоди позивачі за первісним позовом та треті особи із самостійними вимогами не мають матеріальних і моральних претензій по зазначеній цивільній справі до ОСОБА_4 і ОСОБА_5

7. На момент укладення мирової угоди ОСОБА_4 і ОСОБА_5 не мають матеріальних і моральних претензій по зазначеній цивільній справі до позивачів за первісним позовом та третіх осіб із самостійними вимогами.

Провадження у справі закрито.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 31 липня 2015 року відмовлено ОСОБА_19 у відкритті апеляційного провадження у справі.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_19 - ОСОБА_20 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права, та направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2116/ed_2013_05_16/pravo1/T041618.html?pravo=1> підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 332 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_19, апеляційний суд обґрунтовано виходив із того, що вона не брала участі у справі та її права цією ухвалою не порушено.

Такі висновки апеляційного суду відповідають нормам процесуального закону, а також встановленим обставинам справи.

Доводи касаційної скарги про те, що у липні 2015 року вона отримала постанову державної виконавчої служби про арешт майна її чоловіка ОСОБА_5 для забезпечення виконання ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2006 року не спростовує висновків апеляційного суду, оскільки не доводить порушення її прав зазначеною ухвалою.

Посилання заявника на незаконність ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2006 року з огляду на те, що з її змісту випливає розпорядження ОСОБА_5 грошовими коштами у розмірі 700 доларів США без згоди дружини, не може бути підставою для скасування такої ухвали суду першої інстанції. Як правильно вказав апеляційний суд, права ОСОБА_19 на спільне сумісне майно подружжя може бути захищено в інший спосіб, за умови доведеності порушення її прав.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення касаційної скарги і залишення ухвали апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 335, 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_19 - ОСОБА_20 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 31 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.І. Мартинюк
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук