Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2015 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі

головуючого судді Малиновського О.М.

при секретарі - Шевчук М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Одеський нафтопереробний завод» про стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільнені, про стягнення інфляційного збільшення, моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що він 30.09.2014р. був звільнений по ч.1 ст. 40 КЗпП України з ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» (далі ОНЗ) за скороченням штату. На день звільнення він не отримав розрахунок по заробітній платі за серпень, вересень 2014р. в загальному розмірі 21568,17 гривень, в тому числі компенсацію за невикористані відпустки, вихідну допомогу. До цього часу відповідач відповідні розрахунки не провів. В звязку з чим, позивач просить стягнути з відповідача інфляційне збільшення за період з 01.09.2014р. по червень 2015р. в розмірі 9665,01гривень, середній заробіток за час затримки виплати всіх належних сум за період з 01.10.2014р. по 30.06.2015р. в розмірі 105 228,95 гривень. Посилаючись на ст. 237-1 КЗпП України та зазначаючи, що невиплата заробітної плати з боку відповідача завдало йому моральної шкоди, він втратив нормальні життєві звязки та докладав додаткових зусиль для відновлення свого життя, просить стягнути моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень.

В судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність.

ОНЗ не забезпечило явки свого представника у судове засідання. Про час та місце розгляду справи належним чином були повідомлені, про що свідчить поштове повідомлення.

За письмовою згодою позивача справа розглянута в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 30.09.2014р. був звільнений з посади інженера І категорії ПАТ «Одеський нафтопереробний завод», у звязку з скороченням штату працівників, згідно ч. 1 ст. 40 КЗпП (наказ №364-п від 25.09.2014р.).

З представленої довідки № 6.2-34/604 від 07.04.2015р. від 07.04.2015р. убачається, що у ОНЗ перед ОСОБА_1 існує заборгованість по заробітній платі за серпень, вересень 2014р., в тому числі компенсація за невикористані відпустки, вихідна допомога, в розмірі 21568,30 гривень.

До цього часу відповідач, суму заборгованості по заробітної платі та всіх належних сум на користь позивача не виплатив.

Відповідно до ст.117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Отже, без правових на те підстав, не виконавши перед працівником зобов'язання передбачене ч.1 ст.116 КЗпП України, підприємство повинно нести відповідальність за ч.1 ст.117 КЗпП України.

Згідно п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою КМУ від 08 лютого 1995 року №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1складає 585,28 гривень.

Отже, з урахуванням наданих суду доказів, період затримки виплати позивачу всіх належних сум, зазначений позивачем у позовній заяві триває з 01.10.2014р. по 30.06.2015р., а саме 229 робочих днів,які слід помножити на середньоденний заробіток, який дорівнює 585,28гривень, що складає 134029,12 гривень, з яких позивач просить утримати податки в розмірі 28800,17 гривень, стягнувши з відповідача на його користь 105 228,95 гривень.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №159 від 21 лютого 2001 року «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. (Формула Ск = ЗПчист х Ін : 100. Ск. - сума компенсації, ЗП - «чиста» заробітна плата, ІН - індекс інфляції споживчих цін).

Індекс інфляції увересні 2014р. склав 102,9%, у жовтні - 102,40%, листопаді 101,90%, грудні -103%, у січні-червні 2015року складав 103,1%, 105,3% ,110,80%, 114%, 102,20%, 100,40% відповідно.Інфляційне збільшення заборгованості по заробітної платі в даному випадку склало 9665,01 гривень.

При таких обставинах позовні вимоги підлягають задоволенню.

Виходячи з того, що заробітна плата працівника є єдиним джерелом для влаштування свого життя та життя своєї родини, а відсутність грошових коштів на це, привело позивача до втрати нормальних життєвих звязків та докладання додаткових зусиль з його боку для організації свого життя, суд вважає, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 1000 гривень.

З боку відповідача суду не надано жодного належного та допустимого доказу, який би спростовував предявлені вимоги позивача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1636,13 гривень.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 64, 88, 209, 212-215, 224-227 ЦПК України, 47,83,116,117, 237-1КЗпП України,

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Одеський нафтопереробний завод» (, місцезнаходження: 65041, м. Одеса, вул. Шкодова гора, 1/1) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 01.10.2014р. по 30.06.2015р.у розмірі 105228,95гривень,з урахуванням обовязкових податків, інфляційне збільшення заборгованості по заробітної платі за період з 01.09.2014р. по 30.06.2015р. в розмірі 9665,01гривень,моральну шкоду в розмірі 1000,00 гривень, без урахування обовязкових податків, а всього 115 893,96 гривень.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Одеський нафтопереробний завод» ( , місцезнаходження: 65041, м. Одеса, вул. Шкодова гора, 1/1) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1636,13 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя