Справа № 481/2090/14-ц
Провадж.№ 2/481/78/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

27.07.2015 року Новобузький районний суд Миколаївської області

в складі головуючої судді - Уманської О.В.,

при секретарі - Кузьміній Н.П.,

за участю : позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідачки- Квотченко Л.В.,

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши в судовому засіданні в м. Новий Буг, Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 міської ради Миколаївської області, ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В с т а н о в и в:

17.11.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Новобузького районного суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 міської ради Миколаївської області, в якому посилаючись на поважність причин пропуску ним строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_6, що мала місце 23.03.2013 року, просив ухвалити судове рішення про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті вказаного спадкодавця.

В обґрунтування заявлених вимог позивач у своєму позові зазначив, що після смерті ОСОБА_6, відкрилася спадщина у виді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території ОСОБА_4 міської ради Миколаївської області, розміром 4,70 га, яку спадкодавець на випадок своєї смерті заповів позивачеві. Однак, у встановлений законом строк до нотаріуса за оформленням спадкових справ на земельну ділянку він не звернувся, оскільки не знав про факт смерті 23.03.2013 року ОСОБА_6 При зверненні в 10,11,2014 року до нотаріальної контори з питання оформлення цієї спадщини йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку, тому просив визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними і задовольнити позов, визначивши йому додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом терміном в 03 календарних місяці.

Ухвалою від 05.05.2015 року до участі в справі в якості відповідача було залучено ОСОБА_5, яка є спадкоємицею після смерті ОСОБА_6, оскільки є його рідною донькою, та протягом 6 місяців звернулась до Новоодеської державної нотаріальної контори Новобузького району Миколаївської області з метою оформлення своїх спадкових прав.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовну заяву підтримав, просив її задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, просила відмовити в його задоволенні.

Представник відповідача - ОСОБА_4 міської ради Новобузького району Миколаївської області, ОСОБА_7 в судове засідання не зявився, проте направив на адресу суду письмову заяву про визнання позовних вимог та відсутність заперечень проти їх задоволення.

Представник відповідачки ОСОБА_3 заперечив проти позовних вимог, вважав їх необґрунтованими, та просив залишити позов без задоволення.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, пояснення їх представників, допитавши свідка ОСОБА_8 та дослідивши матеріали справи, суд приходе такого висновку.

Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю, серії МК № 066492 від 12.07.2004 року, виданого на підставі розпорядження ОСОБА_4 РДА від 01.06.2004 року №574-р, громадину ОСОБА_6 належала на праві приватної власності земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території ОСОБА_4 міської ради Миколаївської області, розміром 4,70 гектарів (а.с.7).

Дана земельна ділянка, відповідно до договору оренди землі від 21.08.2008 року укладена між ОСОБА_6 та ОСОБА_8, перебувала в оренді останнього з 21.08.2018 року ( а.с. 77-78)

26 травня 2009 року ОСОБА_6 було посвідчено заповіт в м.Новий Буг, приватним нотаріусом ОСОБА_4 районного нотаріального округу ОСОБА_9 відповідно до якого вищезгадану земельну ділянку він заповів у власність позивачу по справі ОСОБА_1О.( а.с.8)

З свідоцтва про смерть (копії) серії I-ФП № 210518, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоодеського районного управління юстиції у Миколаївській області 07.11.2014 року ( повторно), вбачається, що ОСОБА_6 помер 25.03.2013 року в с.Новосафронівка, Новоодеського району Миколаївської області ( а.с.6).

Як видно із відповіді Новоодеської держаної нотаріальної контори № 453/01-16 від 23.04.2015 року після смерті ОСОБА_6, яка мала місце 23.03.2013 року заводилась спадкова справа за заявою ОСОБА_5 (а.с.30-52).

При зверненні 14.11.2014 року до ОСОБА_4 державної нотаріальної контори Миколаївської області вищевказаному спадкоємцю за заповітом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті заповідача ОСОБА_6 у звязку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини, про що нотаріусом зазначено у відповідному розясненні.

Як видно із пояснень самого позивача по справі, та свідка ОСОБА_8, про існування даного заповіту позивачу ОСОБА_1 було відомо ще за життя спадкодавця. Свідок показав, що ОСОБА_6П неодноразово брав у нього гроші в борг по 3000,00- 5000,00 грн. А коли він попросив в борг значно більшу суму 15000,00 грн свідок запропонував йому з таким проханням звернутися до сина, позивача по справі. Невдовзі після цієї розмови ОСОБА_6 зателефонував свідку ОСОБА_8 та повідомив, що він склав заповіт, яким заповів свою земельну ділянку на випадок своєї смерті ОСОБА_1

Позивач по справі ОСОБА_1, в судовому засіданні також пояснював, що про існування вищезгаданого заповіту йому повідомив його батько ОСОБА_8

Отже, ще за життя ОСОБА_6 позивачу по справі було відомо про наявність у нього, в разі смерті ОСОБА_6, права спадкування за заповітом земельної ділянки, яка належала ОСОБА_6 відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серії МК № 066492 від 12.07.2004 року.

І спадкодавець ОСОБА_6, і позивач по справі ОСОБА_1, весь час після складення заповіту проживали на території України в Миколаївській області. Позивач по справі обєктивно мав можливість цікавитися здоровям спадкодавця ОСОБА_6 До того ж, дана земельна ділянка перебувала в оренді у батька позивача ОСОБА_8, який мав обовязок відповідно до договору оренди щороку, до 01 грудня виплачувати ОСОБА_6 орендну плату, в т.ч. і за 2013 рік, коли помер спадкодавець.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2/ ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до п.24 Постанови № 7 Пленума Верховного суду України від 30.05.2015 року «Про судову практику у справах про спадкування» Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В силу вимог ч. 3 ст.10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з цим, позивач ОСОБА_1 не надав суду жодних переконливих доказів, які свідчать про поважність причин пропуску ним строку для прийняття спадщини, а суд відповідних підстав для поновлення такого строку при судовому розгляді справи не встановив, тому приймає рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

В силу вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у звязку з розглядом справи, слід віднести на його рахунок.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, ч.2 ст.197, 209, 212, 213 - 215 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 міської ради Миколаївської області, ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене через Новобузький районний суд Миколаївської області до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуюча по справі суддя