АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц /796/ 9708 /2015 Головуючий у І інстанції П'ятничук І.В.
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М. , Слюсар Т.А.

За участю секретаря Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_7 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Гаражно-будівельного кооперативу " Темп", Раковицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області , треті особи: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Гаражно-будівельного кооперативу "Темп", третя особа, Дванадцята Київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, про визнання права власності на спадкове майно, гаражний бокс та земельну ділянку.

Мотивуючи свої вимоги тим, що він та його сестра ОСОБА_3 є спадкоємцями ОСОБА_6, яка померла 08.11.2010 .

Після її смерті відкрилась спадщина і 22 .04.2014 державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори йому та його сестрі видано свідоцтво про право власності на Ѕ частину грошових вкладів з відповідними відсотками та компенсаціями та на ј частину квартири АДРЕСА_1 .

Однак, як йому стало відомо в ГБК"Темп" його батькові та бабусі належав гаражний бокс АДРЕСА_2, проте згідно із довідкою БТІ ГЖ-2014 №5111від 24.06.2014 зазначений гараж на праві власності за ними не зареєстрований, а також з вини Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори не були видані свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0, 25 га, що розташована на території Раковицької сільської ради за адресою : АДРЕСА_3, власником якої була спадкодавець ОСОБА_6 на підставі державного акту на землю, виданий 12.12.1999 № 61 , який був загублений, про що свідчить відповідна об'ява в газеті "Зоря Полісся" № 34 ( 118972 від 22 серпня 2014 року).

Оскільки спірний гараж використовується відповідачем не за призначенням та він незаконно користується спадковим майном , з урахуванням збільшених позовних вимог позивач просив визнати за ним право власності на гаражний бокс АДРЕСА_2 та визнати право власності на земельну ділянку 0,25 га, що розташована на території Раковицької сільської ради на АДРЕСА_3 в порядку спадкування.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04 червня 2015 року в задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_14 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі , оскільки судом порушені вимоги матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення представників ОСОБА_1 і ОСОБА_3 ОСОБА_7 і ОСОБА_8, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити з підстав , викладених у ній, представника ОСОБА_5 адвоката УгріноїА.І., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги в частині визнання права власності на гараж, перевіривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів дійшла висновку , що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації або право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, то право власності виникає з моменту прийняття майна до експлуатації або його державної реєстрації. При цьому зазначена норма закону регулює порядок набуття права власності на новостворене майно, будівництво якого здійснювалось в установленому законом порядку.

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.8 постанови №7 від 30.05.2008 року " Про судову практику у справах про спадкування" , якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

У разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Судом встановлено, що 08 листопада 2010 року померла ОСОБА_6 , згідно свідоцтва про смерть ( т. 1 а.с. 6).

У зв'язку із смертю ОСОБА_6 відкрилася спадщина на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 та грошові кошти в банківських установах.

06 квітня 2011 року ОСОБА_4 як законний представник ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернулися до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6

22 квітня 2014 року Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою видано ОСОБА_1, ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом на ј частину кожному квартири АДРЕСА_1 та Ѕ частину грошей( грошових внесків з відповідними відсотками та компенсаціями) у ПАТ АТ " Банк " Фінанси та Кредит" ( т.2 а.с. 95 - 98 ).

Зі змісту інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна КМДА ГЖ-2014№ 5111 від 24.06.2014 випливає, за даними бюро, гараж АДРЕСА_2 на праві власності не зареєстрований.(т. 1 а.с.8-9).

Згідно довідки Кооперативу по будівництву та експлуатації гаражів " Темп"( далі - Кооператив) власником боксу НОМЕР_1 був ОСОБА_10 , а після його смерті бокс став належати ОСОБА_6, яка у 2007 році здійснила обмін цього боксу на бокс АДРЕСА_4 , який належав ОСОБА_11 відповідно до п. 14.6 Статуту кооперативу. 18 вересня 2007 року ОСОБА_6 переоформила бокс НОМЕР_2 на ОСОБА_5 і вибула із членів кооперативу " Темп" згідно її заяви.

До цієї заяви Кооператив додав відповідні заяви ОСОБА_6, ОСОБА_12 і ОСОБА_5.( т.2 а.с.129-134).

Рішенням уповноважених членів ГБК " Темп" від 19.09.2007 ОСОБА_6 на підставі її заяви виключена із членів ГБК " Темп" , ОСОБА_5 прийнята в члени кооперативу та переоформити бокс НОМЕР_2 із ОСОБА_6 на ОСОБА_5.( т.2 а.с. 249, т.3 а.с. 4).

Зазначене рішення не оспорювалося та в установленому порядку не визнано незаконним, як і порядок обміну гаражного боксу 493.

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_6 у 2007 році вибула з членів даного кооперативу та переоформила гаражний бокс, а тому спадщина на гаражний бокс не відкрилася , так як спадкодавець ще за життя розпорядився ним і на час смерті їй не належав, а відтак суд правильно відмовив у задоволені позову в цій частині.

В силу ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

У п.10 постанови №7 Пленум Верховного Суду України роз'яснив , що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Правило статті 1225 ЦК про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності.

Спадкодавець може передавати за заповітом частину належної йому земельної ділянки, тоді інша частина цієї ділянки спадкується за законом. У разі коли спадкодавець заповів всю земельну ділянку або її частину іншим особам, які не успадковували нерухоме майно, то спадкоємці мають право на земельну ділянку, на якій розміщено нерухоме майно та на частину ділянки, яка є необхідною для його обслуговування, незалежно від змісту заповіту.

За такими правилами здійснюється й перехід права на землю при спадкуванні права на частину нерухомого майна, а якщо був установлений порядок користування ним - то з урахуванням цього порядку.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження(п.23 названої постанови).

На підставі рішення Раковицької сільської ради народних депутатів від 10 квітня 1994 року ОСОБА_6 був виданий Акт на право власності на землю відповідно до якого їй передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,25 га , яка розташована в с. Негребівка, Радомишильського району Житомирської області для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель( т.2 а.с. 156).

На запит Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори від 02 листопада 2013 року Відділ Держземагенства у Радомишльському районі Житомирської області Головного управління Держземагентства у Житомирській області повідомив , що відповідно книги записів /реєстрації державних актів на право приватної власності на землю на території Раковицької сільської ради народних депутатів на ім'я ОСОБА_6 зареєстровано державний акт про право приватної власності на землю серія НОМЕР_3 на земельну ділянку площею 0,25 га цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель , яка розташована на території Раковицької сільської ради за адресою : АДРЕСА_3.

Надані виконавчим комітетом Раковицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області довідки № 451 від 05.11.2013 та № 623 від 01.09.2014 свідчать про те , що за померлою ОСОБА_6 рахується житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_5, що розташований на земельній ділянці орієнтованою площею 0, 25 га та перебуває в приватній власності ОСОБА_6

На день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 проживала , але не була зареєстрована в цьому будинку ( т. 2 а.с.225,226).

У матеріалах справи відсутня відмова нотаріуса в оформлені права на спадщину, земельну ділянку площею 0,25 га, яка розташована на території Раковицької сільської ради за адресою : АДРЕСА_3.

Отже, у разі , якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджене належними доказами , а саме : відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину , це є підставою до відмови у позові.

Отже, суд правильно відмовив у задоволені позову і в цій частині вимог позивача.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В той же час, зі змісту листа Раковицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області від 08.05.2015 № 106 випливає, що згідно до господарської книги №9 за 2011-2015 роки житловий будинок та земельна ділянка по АДРЕСА_5 рахується за гр. ОСОБА_13 .

Документи щодо продажу даного нерухомого майна в сільській раді відсутні.

Разом з тим, позивачем клопотання про заміну неналежного відповідача, як це передбачено ст.33 ЦПК України, не заявлялося.

За змістом ст. 392 ЦК України належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, гаражний бокс, земельну ділянку.

У матеріалах справи відсутні дані щодо оспорювання ГБК " Темп" прав позивача на гаражний бокс НОМЕР_1 та належність цього боксу кооперативу, як і відсутні дані про те, що оспорювана земельна ділянка перейшла до територіальної громади і зареєстровано право комунальної власності на цю земельну ділянку.

За таких обставин, не підлягали задоволенню вимоги позивача до відповідачів, оскільки відсутні докази, що відповідачі оспорюють право власності позивача на земельну ділянку та гаражний бокс.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом вимог процесуального права, оскільки суд зобов'язаний був замінити первісного відповідача належним відповідачем є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на вимогах ст. 33 ЦПК України , якою передбачено, що суд за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом норм матеріального права не заслуговують на увагу, оскільки колегія суддів не вбачає таких порушень норм матеріального та процесуального права, які б слугували підставою до скасування рішення суду та свідчили про неправильне вирішення спору.

Твердження в апеляційні скарзі про те , що в дійсності ніякого обміну гаражного боксу не було, а надані ГБК " Темп" документи сфальсифіковані, не може бути взято судом до уваги , так як належних та допустимих доказів в підтвердження цього суду не було надано.

Виходячи з наведеного, суд обґрунтовано відмовив у задоволені позову, а тому підстав до задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 303,304,307,308,315 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 відхилити, а рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: