Справа № 2-9469/2010р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2010 року Дзержинський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді Аркатової К.В.

при секретарі - Губченко В.В.

за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Харківський завод електроапаратури» про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

11.06.2010 року позивач звернулась до суду з позовом до Державного підприємства «Харківський завод електроапаратури», в якій просить зобовязати Державне підприємство Харківський завод електроапаратури укласти із нею договір найму кімнати 616 в будинку 193 корпус 1 по вул. Клочківській в м. Харкові, який має статус гуртожитку та зобов»язати відповідача видати ордер на зазначену кімнату.

В подальшому позивачка уточнила позовні вимоги та просила суд визнати за нею право проживання в гуртожитку за вищезазначеною адресою, зобовязати Державне підприємство Харківський завод електроапаратури укласти із нею договір найму кімнати 616 в будинку 193 корпус 1 по вул. Клочківській в м. Харкові, який має статус гуртожитку, видати ордер на кімнату 616 в будинку 193 корпус 1 по вул.Клочківській в м.Харкові, який має статус гуртожитку, посилаючись на те, що 20.10.80р. позивач була прийнята на ДП «Харківський завод електроапаратури», де працювала до 03.07.2008р. машиністкою. Після прийняття на підприємство їй надали право зайняти ліжко-місце в гуртожитку за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, буд.193, корп.1, кімната 616. В 1996 році в звязку з тим, що сусідів по кімнаті не було і вона фактично проживала в кімнаті одна, їй адміністрація підприємства дозволила користуватися одноосібно кімнатою і відкрила на її імя особистий рахунок для сплати комунальних послуг за всю кімнату. В 2010р. керівництво підприємства повідомило позивача, що з будинку знімається статус гуртожитку, а для зняття статусу гуртожитку з кімнати 616 з наступним закріпленням її за позивачкою по договору найму, вона повинна надати ордер. Ордер при вселенні підприємство їй не надавало. Фактично адміністрація підприємства надала позивачу в одноосібне користування кімнату, а документів не надало. В 2010 році позивач звернулась із заявою до виконуючого обовязки генерального директора підприємства із проханням надати ордер на кімнату, проте отримала відмову, у зв»язку із чим вимушена звернутися до суду з дійсним позовом.

В судове засідання позивачка не з»явилася, надала суду заву з проханням розглянути справу без її участі.

Представник відповідача - Державного підприємства «Харківський завод електроапаратури» ОСОБА_1, який діє за довіреністю, позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі, надав суду заяву про визнання позовної заяви, витяг з рішення адміністрації та профспілкового комітету ДІІ «Харківський завод електроапаратури» та довідку з відділу кадрів.

Суд дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, вислухавши представника відповідача, приходить до наступного.

У відповідності до ч.1 ст.47 Конституції України кожен має право на житло Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Відповідно до ст.9 ЖК України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Статтею 63 ЖК України встановлено, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Крім того, у відповідності до ст.125 ЖК України без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, не може бути виселено осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років.

У відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

З наявних в матеріалах справи доказів та пояснень представників сторін вбачається, що позивач працювала на ДП «Харківський завод електроапаратури» понад десять років, відповідачем було надано в одноосібне користування кімнату 616 у м. Харкові по вул. Клочківській, буд. 193 у корпусі 1.

Однак, згідно ст.129 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу, проте, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 мешкає в оспорюваному житловому приміщенні понад десять років, тому суд відмовляє у позові в частині зобов»язання відповідача видати ордер на кімнату 616 в будинку 193 корпус 1 по вул. Клочківській в м. Харкові.

В іншій частині суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного вище та керуючись ст.10, 11, 57-60, 88, 130. 174 ЦПК України, ст..ст.47, 124, 129 Конституції України, ст.9, 63, 125, 129 Житлового кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право проживання в гуртожитку за адресою: м. Харків вул.. Клочківська 193 корпус 1 кімната 616.

Зобов'язати Державне підприємство Харківський завод електроапаратури укласти із ОСОБА_2 договір найму кімнати 616 в будинку 193 корпус 1 по вул. Клочківській в м. Харкові.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя