Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/685/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2015 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Юрчука М. І. секретаря судових засідань Муравської В.Р., з участю відповідача за первісним позовом -позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ України до ОСОБА_2 , про стягнення витрат, пов'язаних з навчанням та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Харківського національного університету внутрішніх справ України та Управіління внутрішніх справ України в Житомирській області, третя особа на стороні позивача ОСОБА_4 про визнання договору про навчання недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

09.04.2014 року Харківський національний університет внутрішніх справ пред'явив позов до ОСОБА_2, де просить стягнути з відповідача - ОСОБА_2 на користь Харківського національного університету внутрішніх справ фактичні витрати, пов'язані з його навчанням, а саме, грошові кошти в розмірі 35076 грн, який звільнився із служби в МВС до спливу трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням.

В позовній заяві зазначено, що 01.09.2007 року між Харківським національним університетом внутрішніх справ, Управлінням МВС України в Житомирській області та ОСОБА_2 був укладений Договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України .

Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ (далі -ХНУВС) від 15.08.2007 № 415 о/с року відповідача, рядового міліції ОСОБА_2 зараховано до складу курсантів ХНУВС.

Відповідно до п. 2.1.3 Договору, в обов'язки Виконавця (університету) входило: забезпечення Особи харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України і ОСОБА_2 забезпечувався протягом навчання цими нормами.

Оскільки відповідач добровільно не відшкодовує понесені на нього фактичні витрати за навчання, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь Харківського національного університету внутрішніх справ грошові кошти в сумі 35076 грн. та понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 350 грн.76 коп.

01.08.2014 року ОСОБА_2 подав до суду зустрічну позовну заяву, якою пред'явив позов до Харківського національного університету внутрішніх справ та Управління внутрішніх справ України в Житомирській області, третя особа на стороні позивача ОСОБА_4 про визнання договору про навчання недійсним.

Обгрунтовуючи вимоги, ОСОБА_2 зазначив в позовній заяві, що при укладенні 01.09.2007 року договору з навчальним закладом, він являвся неповнолітнім і не мав повної цивільної дієздатності і укладати мав договір за письмовою згодою батьків. Його мати

ОСОБА_4 засвідчила своїм підписом в договорі лише згоду з умовами договору,

але на укладення ним договору, згоди не надавала. Окрім того понесені витрати за навчання повинні відшкодовуватися не навчальному закладу, а до державного бюджету, з якого перераховуються кошти.

В судове засідання представник позивача Харківського національного університету внутрішніх справ не з'явився, а надіслав до суду листи, якими просив задовольнити позов і розглядати справу без участі представника. Просив відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2. В запереченні на позовну заяву позивач за первісним позовом зазначає, що відповідно до ст. 221 ч.1 ЦК України, батьки ОСОБА_2 протягом місяця після укладення договору не пред'явили претензій до навчального закладу. Також ОСОБА_2, досягнувши повноліття, також не вчиняв жодних дій щодо оскарження договору, тобто з ним погоджувався. За період навчання в Харківському національному університеті внутрішніх справ з 17.08.2007 року по 18.06.2011 року ОСОБА_2 був забезпечений безкоштовним житлом, продовольчим, речовим та грошовим забезпеченням згідно норм, передбачених нормативними документами. Окрім того, позивач вважає, що закінчився строк позовної давності щодо звернення ОСОБА_2, із зустрічною позовною заявою.

В судовому засіданні відповідач за первісним позовом, позивач за сусртічним позовом ОСОБА_2 пояснив, що він бажав навчатися в Харківському національному університеті внутрішніх справ і мати не заперечувала цьому, та при укладенні ним Договору про навчання, мати погоджувалася , щоб він навчався на тих умовах, які вказані в Договорі, але письмової згоди не давала на укладення ним договору. Під час переводу його з курсу на інший курс навчання, він не був ознайомлений з тими витратами, які зазначені в наказах та визначені навчальним закладом за кожен рік.

ОСОБА_2 не заперечує тому, що за період навчання ним отримано грошове забезпечення в сумі 14822 грн.98 коп. і речове забезпечення в сумі 2310 грн.47 коп., але не погоджується з розрахунком нарахування продовольчого забезпречення в сумі 9155 грн.76 коп. і з вартістю наданих житлово-комунальних послуг і спожитих енергоносіїв -8787 грн.11 коп., оскільки з вересня 2009 року до закінчення навчання- по червень місяць 2011 року він проживав разом з курсантами- своїми товаришами ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на приватній квартирі і харчувалися за свої кошти. Окрім того, з дня видачі наказу про відрахування зі складу курсантів- з 18.06.2011 року по липень 2011 року він не проживав в гуртожитку і не харчувався в навчальному закладі.

ОСОБА_2 зазначив, що він укладав договір на навчання за фахом освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр, за напрямом правознавство, але договір між ним і навчальним закладом і УМВС про продовження навчання і отримання освіти рівня спеціаліста, не укладався. В навчальному закладі він навчався за напрямом підготовки фахівця для підрозділів кримінальної міліції, а при розподілі УМВС України в Житомирській області 20.06.2011 року УВС України в Житомирській області, він був призначений на посаду дільничного інспектора міліції.

Також з цих підстав, ОСОБА_2 і його представник, який приймав участь в попередніх судових засідання ОСОБА_7, просять визнати договір про навчання недійсним, відмовити в задоволенні позову, безпідставним є нарахування суми відшкодувань за навчання по спеціальності спеціаліста. .

Представник відповідача УМВС України в Житомирській області в судове засідання не з'явився, а надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Просить задовольнити позов Харківського національного унівеститету МВС і відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2, зазначаючи в запереченні на зустрічну позовну заяву, що при розприділенні випускників навчальних закладів, по бажанню і за заявою ОСОБА_2 він був призначений на посаду дільничного інспектора міліції.

В судовому засіданні третя особа на стороні позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 пояснила, що її син ОСОБА_2 бажав навчатися в Харківському національному університеті і вона також вчинила підпис при укладенні договору про навчання, оскільки погоджувалася з умовами навчання, але від неї не вимагалося надати письмову згоду на укладення такого договору, враховуючи, що на час навчання, син був неповнолітній.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення учасників розгляду справи, які з'являлися, дослідивши наявні в справі докази, та давши їм належну оцінку, суд дійшов до висновку, що позов Харківського національно університету внутрішніх справ підлягає частковому задовленню, а в зустріному позові ОСОБА_2 суд відмовляє в задоволенні, виходячи з наступного.

Згідно п.п. 2.1, 2.2, 2.3, 3.1, 4, 7.1 договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України, 01.09.2007 року між ректором Харківського національного унівеститету внутрішніх справ, начальником Головного управління МВС України в Житомирській області- (замовником) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 був укладений письмовий договір про підготовку за державним замовленням на денній формі навчання за фахом освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр, за напрямом правознавство, де Виконавець зобов»язується п.2.1.1-забезпечити фахівця теоретичну і практичну підготовку згідно з навчальним планом та програмами з освітньо-кваліфікаційним рівнем,; 2.1.3-забезпечити Особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України; 2.1.5-здійснювати переведення Особи на іншу спеціалізацію підготовки, змінювати термін чи форму його навчання лише за її та клопотанням Замовника; п. 2.1.7- після закінчення навчання й отримання відповідно кваліфікації видати Особі документ про освіту встановленого зразка, направлення на роботу відповідно до рішення державної комісії; п.2.3.6.- Особа зобов»язується у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п.3 Договору, відшкодувати фактичні витрати , пов'язанні з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженими розрахунками; п.3.2- підставною для відшкодування фактичних витрат на підготовку- є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в ОВС протягом трьох років після закінчення навчання; п.4.4- у разі відмови Особи добровільно відшкодувати витрати стягнення всіх сум здійснюється в судовому порядку; п.7.1- зміни та доповнення до цього договору вносяться шляхом укладення додаткових договорів відповідно до чинного законодавства України; п. 7.4 договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 01.08.2014 року.

Даний Договір підписаний усіма особами і матір'ю неповнолітнього ОСОБА_2- ОСОБА_4, в тому, що вона з умовами договору згодна.(а.с.7-8).

Згідно витягу з послужного списку ОСОБА_2, (а.с.109) , наказу ректора Харківського національного унівеститету внутрішніх справ від 18.06.2011 року №272 о/с (а.с.9); наказу начальника УМВС України в Житомирській області від 29.11.2013 року № 383 (а.с.10) , ОСОБА_2 в період: з 17.08.2007 року по 18.06.2011 року -курсант Харківського національного університету внутрішніх справ; з 19.06.2011 року по 01.04.2012 року - дільничний інспектор міліції Баранівського РВУ МВС України в Житомирській області; з 01.04.2012 року по 29.11.2013 року- слідчий слідчого відділення Баранівського райвідділу міліції, звільнений з МВС у запас за п.64 «ж»- за власним бажанням. ОСОБА_2 після закінчення навчання на призначення його на посаду дільничого інспектора написав рапорт на згоду.

Згідно довідки навчального закладу № 4/1224 від 13.12.2013 року, ОСОБА_2 виплачено грошове забезпечення за період: серпень 2007 року червень 2011 року в сумі 14822 грн.98 коп. (а.с.11-12).

Згідно довідки розрахунку витрат на продовольче забезпечення курсанта ОСОБА_2 за період: з вересня 2007 року по травень 2011 року становлять- 9155 грн.76 коп. (а.с.13-14).

Згідно довідки розрахунку №146 про відшкодування витрат по відділеню речового забезпечення ОСОБА_2, за період 2007-2011 роки становлять в сумі 2310 грн.47 коп..(а.с.15).

Згідно розрахунку надання комунальних послуг за період: вересень 2007 року по липень 2011 року ( тепло, вода, водовідведення, електроенергія) витрати становлять в сумі 8787 грн.11 коп (а.с.11; 16-17).

Судом проаналізовано, що позов Харківського національного університету внутрішніх

справ пред'явлений до ОСОБА_2 відповідально до положень ст.. 18 Закону України «Про міліцію» , де зазначено, що особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства нутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Суд переконався, що нарахування грошового та речового забезпечення, витрати продовольчого та житлово-комунального забезпечення за період навчання проведено відповідно до діючих на період навчання ОСОБА_2 нормативних документів..

Суд вважає безпідставною вимогою ОСОБА_2 про визнання недійсним договору про навчання його в Харківському національному університеті внутрішніх справ з посиланням на ст. 203 та ст..215 ч.1 ЦК України, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, тобто повинна була дати мати згоду на вчинення правочину. Спростовується ця вимога положенням ст.. 221, 222 ЦК України, що правочин, який неповнолітня особа вчинила за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків (усиновлювачів), піклувальника, може бути згодом схвалений ними у порядку, встановленому статтею 221 цього Кодексу, згідно якої, правочин вважається схваленим, якщо ці особи, дізнавшись про його вчинення, протягом одного місяця не заявили претензії другій стороні. В даному випадку ні мати при підписанні договору про навчання, ні сам ОСОБА_2 при досягненні повноліття, не пред'являли претензій другій стороні, тому суд відмовляє в задоволенні зустрічного позову.

Суд вважає, що ОСОБА_2 зобов'язаний сплатити позивачу- Харківському національному університету внутрішніх справ, який є розпорядником коштів, виділених з Державного бюджету на навчання курсантів, за понесені витрати в повному розмірі: як речове забезпечення- 2310 грн.47 коп,, про що не заперечив відповідач.

Суд частково стягує з відповідача кошти в частині відшкодування витрат на продовольче і житлово-комунальне забезпечення і стягує за період: за продовольче-з вересня 2007 року по травень 2010 року, що становить -6697 грн.86 коп.(1407.04+1934.60+3356.22); витрати за житлово-комунальне забезпечення - з вересня 2007 року по травень 2010 року- 6620 грн.95 коп. (2007-2008 навчальні роки- 1735.26 грн.; 2008-2009 нав. роки- 2547.29; за вересень 2009- травень 2010 року- 2338.40).

Суд задовольняє також позов в частині грошового забезпечення відповідача за вересень 2007 року по серпень 2010 року- 10635 грн.05 коп..

Суд не зараховує до відшкодування витрати на грошове, продовольче і житлово-комунальне забезпечення за період навчання відповідача з вересня 2010 року по червень 2011 року з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 626 ЦК України,договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

18.06.2011 року Харківським національним університетом внутрішніх справ ОСОБА_2 виданий диплом спеціаліста серія МВ № 11550783

Як зазначалося вище, договір між трьома сторонами про навчання ОСОБА_2 укладався 01.09.2007 року на підготовку фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня -бакалавр і 30 липня 2010 року ОСОБА_2 виданий диплом бакалавра серія МВ № 11549090, та відповідно до умов п.2.3.6 ; п. 4.2 цього договору, відшкодування фактичних витрат при даних умовах відшкодовується у фактичних витраттах на підготовку фахівця як Бакалавра, а не спеціаліста.

Відповідно до п. 7.1 Договору, зміна та доповнення до цього договору про підготовку ОСОБА_2 в період з вересня 2010 року по червень 2011 року за фахом спеціаліста не укладався.. На відповідача за Договором не покладався обов'язок відшкодування витрат

за навчання при виниклих умовах. Тобто навчальний заклад на свій ризик про відшкодування витрат продовжив навчання курсанта ОСОБА_2 з вересня 2010 року по червень 2011 року, не укладаючи додаткову угоду, не маючи згоди замовника..

Таким чином, суд стягує з ОСОБА_2 на користь Харківського національного університету внутрішніх справ кошти -фактичних витрат на навчання за фахом бакалавра: грошове забезпечення - з вересня 2007 року по серпень 2010 року 10635 грн.05 коп.; речове забезпечення- 2310 грн.47 коп., за продовольче забезпечення -з вересня 2007 року по травень 2010 року-6697 грн.86 коп.; за житлово-комунальне забезпечення -6620 грн.95 коп., а всього- 26264 грн.33 коп.. Також суд стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача понесені витрати позивачем на сплату судового збору відповідно до розміру задоволених вимог- 262 грн. 64 коп.

Суд не бере за основу пояснення відповідача ОСОБА_2 і письмові заяви його товаришів ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , що вони не проживали в гуртожитку навчального закладу і не харчувалися за кошти університету з вересня 2009 року до закінчення навчання, оскільки відповідачем ОСОБА_2 , відповідно до положень ст.. 60 ЦПК України, що кожна сторона повинна надати суду докази щодо тих обставин, на які вона посилається, не наданий доказ- рапорти-заяви курсантів до керівника навчального закладу про зняття їх з такого забезпечення і відсутній такий наказ керівника.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 203,215, 221, 222, 526, 626 ЦК України, ст. 18 Закону України "Про міліцію" суд,

Р І Ш И В:

Позов Харківського національного унїверситету внутрішніх справ задовольнити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Жарі, Баранівського району, Житомирської області , їдентифікацїйний номер - НОМЕР_1 на користь Харківського національного унїверситету внутрішніх справ (пр. 50-річчя СРСР, 27, м. Харків, 61080, ЕДРПОУ 08571096, р/р 5066 в Головному управлінні Державної казначейської служби України в Харківській області, МФО 851011)- фактичні витрати, пов'язані з навчанням за фахом бакалавра: грошове забезпечення - з вересня 2007 року по серпень 2010 року 10635 грн.05 коп.; речове забезпечення- 2310 грн.47 коп., за продовольче забезпечення -з вересня 2007 року по травень 2010 року-6697 грн.86 коп.; за житлово-комунальне забезпечення - 6620 грн.95 коп., а всього- 26264 грн.33 коп.. та понесені витрати позивачем на сплату судового збору - 262 грн. 64 коп..

В решті позовних вимог відмовити .

В зустрічному позові ОСОБА_2 до Харківського національного унїверситету внутрішніх справ, управління внутрішних справ України в Житомирській області про визнання договору про навчання від 01.09.2007 року недійсним,, відмовити за безпідставністю заявлених вимог.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які були відсутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, в тому ж порядку з дня отримання копії рішення.

Суддя: М. І. Юрчук