Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Шевцової Т.В.

при секретарі Южаковій В.А.

за участі позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з цим позовом та уточнивши вимоги просив зобовязати відповідача не чинити йому перешкоди у спілкуванні з донькою ОСОБА_4, наступним чином визначити способи його участі у виховані доньки: протягом перших трьох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили встановити часи спілкування у вихідні дні: кожної пятниці та суботи з 08 год. до 19 год. без присутності матері; до виповнення дитині 6 років два рази на місяць: в суботу чи неділю, в другий та четвертий тиждень, за згодою батьків, з 09 год. до 19 год., без присутності матері, а також у день народження доньки з 12 год. до 16 год., на державні свята та шкільні канікули у рівній кількості днів з матірю; по виповненню дитині 7 років за місцем його проживання, двічі на місяць: два тижні за згодою дитини та матері, з залишенням на нічліг; починаючи з часу відвідування дитиною дошкільних установ не чинити йому перешкод у виборі лікувальних закладів, дошкільних установ, школи, тощо, з урахуванням інтересів та бажання дитини; спільний відпочинок визначити у період його відпустки, а в подальшому у період канікул у школі, тривалістю терміну дії путівки для відпочинку та днів, необхідних для проїзду до місця відпочинку та назад, а за відсутністю путівки не менше 15 діб з можливістю виїзду за межі м.Дніпропетровська, України та закордон; зобовязати відповідача повідомляти його про термін відїзду та місце перебування доньки за межами м.Дніпропетровська шляхом письмового повідомлення (особисто вручити повідомлення або надіслати цінним листом з описом та повідомленням) не пізніше ніж за 10 днів перед виїздом.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що з відповідачем з 07.07.2012 року по 17.04.2015 року перебував у шлюбі, від якого мають дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає разом з матірю, яка не повідомляє йому про зміну місця проживання, не реагує на телефонні дзвінки, не пускає його для спілкування з дитиною. 06.05.2015 року службою у справах дітей рекомендовано йому звернутись до суду, оскільки на засіданні комісії вони не могли дійти згоди щодо визначення часів спілкування з дитиною. Він надає допомогу на утримання дитини, працевлаштований, добре характеризується за місцем роботи, на обліку ніде не знаходиться та судимості не має. За адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Миру, 35 проживає самостійно, шкідливих звичок не має, бажає виконувати свій батьківський обовязок, оскільки відчуває до своєї дитини батьківські почуття. Створення відповідачем перешкод у спілкуванні з дитиною шкодить як його правам і інтересам, так і дитини.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав, пояснив, що свідком чинення перешкод у спілкуванні з дитиною є лише його дружина та адвокат, письмово дані факти ніяк не зафіксовані, з листами до відповідача він не звертався.

Відповідач та її представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, невідповідність викладених позивачем обставин фактичним обставинам справи. Так, відповідач зазначила, що проживала разом з дитиною у житлі позивача та після розірвання шлюбу позивач вигнав її з маленькою дитиною, якій виповнився тільки рік, з дому, оскільки вселив до житла свою співмешканку, з якою наразі перебуває у шлюбі. Позивач постійно бачиться з дитиною, вона проти цього не заперечує, проте надати йому можливість бачитись з дитиною у її відсутність вона не може, оскільки дитина надто мала для цього.

Представник третьої особи Бабушкінської районної у м.Дніпропетровську ради, як органу опіки та піклування, в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, надала висновок, який просила прийняти до уваги при прийнятті рішення.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 07.07.2012 року сторони по справі уклали шлюб, який розірваний з ініціативи позивача за рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 17.04.2015 року. /а.с.8/

Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає разом з відповідачем, що встановлено в судовому засіданні. /а.с.7/

Згідно довідки №221, виданої КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка №1» ДОР, ОСОБА_1 під наглядом лікаря психіатра не знаходиться. /а.с.12/

Відповідно довідки КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер» від 10.02.2015 року №1063, ОСОБА_1 на обліку врача-нарколога не знаходиться. /а.с.13/

Згідно довідки МВС України №ІНД 463435, ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої та чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. /а.с.14/

Відповідно до характеристики ТОВ «Спецінтерсервіс» на позивача, останній виявляє себе працьовитим, дисциплінованим, високоморальним співробітником. /а.с.15/

Відповідно до наданих копій квитанцій та встановлених в судовому засіданні обставин, позивач надає матеріальну допомогу на утримання дитини. /а.с.17-19/

04.09.2015 року органом опіки та піклування Бабушкінської районної в м.Дніпропетровську ради надано висновок про доцільність встановлення часів спілкування позивача з дитиною ОСОБА_4 двічі на місяць по суботам з 16 год. до 19 год. у присутності матері. /а.с.27/

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч. 1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікованої Постановою Верховної ради Української РСР N 789-XII від 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Зважаючи на ст.7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.18 СК України способами захисту сімейних прав та інтересів є, зокрема, примусове виконання добровільно не виконаного обов'язку.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч.3 ст.151 СК України батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Згідно ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Згідно частини 1 та 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Розвязуючі позовні вимоги про заборону чинення перешкод у виборі лікувальних закладів, дошкільних установ, школи, тощо, з урахуванням інтересів та бажання дитини, суд зазначає, що спір з цього приводу між сторонами ще не виник, і позивачем дані вимоги в жодний спосіб не обґрунтовані, стосуються відтермінованої події, що має настати, тому задоволенні бути не можуть.

Аналогічно не можуть бути задоволенні вимоги позивача про визначення часів спільного відпочинку батька з дитиною у період відпустки батька, а також канікул у школі, з можливістю залишення міста та виїзду за кордон, оскільки, по-перше, позивачем не конкретизовано періодичність своєї відпустки та її тривалість, що порушить права матері, а з огляду на вік дитини, вивіз її за межі міста, без присутності матері, наразі не є доцільним.

Не можуть бути задоволені вимоги позивача про зобовязання відповідача повідомляти його про термін відїзду та місце перебування доньки за межами м.Дніпропетровська шляхом письмового повідомлення (особисто вручити повідомлення або надіслати цінним листом з описом та повідомленням) не пізніше ніж за 10 днів перед виїздом, оскільки обґрунтування цих вимог неправомірною поведінкою відповідача та відсутністю відомостей про місце проживання дитини не знайшли свого підтвердження при перевірці фактичними обставинами справи, позивач обізнаний про місце проживання дитини.

Разом з цим, судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір з приводу визначення часів спілкування з дитиною.

Відповідно до ч.5 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Частиною 6 ст.19 СК України встановлено, що суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обгрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Аналізуючи зібрані по справі докази, приймаючи до уваги вік дитини, її інтереси, рекомендації органу опіки та піклування, визначені у висновку від 04.09.2015 року, суд вважає доцільним захистити порушене право позивача шляхом встановлення часів спілкування та виховання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, двічі на місяць по суботах з 16 до 19 години у присутності матері дитини ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір слід віднести за рахунок відповідача по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 10, 11, 57-60, 88, 169, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, зобов'язавши ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, встановивши часи спілкування двічі на місяць по суботах з 16 до 19 години у присутності матері дитини ОСОБА_2.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя Т.В.Шевцова