Справа № 461/5620/15-ц
Провадження № 2/461/1498/15
УХВАЛА

21.07.2015 року суддя Галицького районного суду м. Львова Фролова Л.Д., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» про забезпечення позову до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Плюс» про звернення стягнення на предмет застави, стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до Галицького районного суду м. Львова з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Плюс» про звернення стягнення на предмет застави. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.04.2013 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, за яким відповідач отримав кредит в розмірі 73637,20 грн. на купівлю транспортного засобу. Строк користування кредитними коштами за кредитним договором визначений до 04.04.2018 року. Станом на 06.05.2015 року відповідач не виконує зобовязання, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 87005,38 грн. Просить суд в рахунок кредитного зобовязання, звернути стягнення на предмет застави, стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості у розмірі 100 грн. та суму сплаченого судового збору.

До позовної заяви додана заява про забезпечення позову, в якій позивач, посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, просить накласти арешт на транспортний засіб «Богдан 211040», 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно розяснень, які містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Проаналізувавши документи, додані до заяви про забезпечення позову, суд вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач зазначив у заяві, що відповідач протягом тривалого часу уникає контактів, не відповідає на телефонні дзвінки, переховується, за вказаною адресою не перебуває, предмет застави для огляду не надає. Актуальним власником транспортного засобу, відповідно до інформації ДАІ є ОСОБА_2, а державний номер змінений на АЕ0600ЕХ. У звязку з цим у позивача існують побоювання щодо неповернення грошових коштів та незаконного відчуження відповідачем автомобіля.

Однак, належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин позивач суду не надав. До заяви додані лише належним чином не засвідчені ксерокопії договору застави та свідоцтва про реєстрацію, що на думку суду, не можуть свідчити про утруднення чи неможливість в подальшому виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» про забезпечення позову до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Плюс» про звернення стягнення на предмет застави, стягнення заборгованості за кредитним договором.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подано протягом пяти днів з дня оголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.Д. Фролова