Справа № 594/238/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді Губіш О.А.,

при секретарі - Окулянко У.Г.

з участю позивача - ОСОБА_1

представників позивача- ОСОБА_9., ОСОБА_2

представників відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Горошівської сільської ради, ОСОБА_5 про визнання незаконними та скасування рішень, зобов»язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що на підстві рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 21 лютого 2012 року стала власником житлового будинку АДРЕСА_1, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,61 га, яка була надана її батькові ОСОБА_6 у приватну власність рішенням 14 сесії 22 скликання Горошівської сільської ради № 1 від 05 січня 1998р. Проте, останній у визначеному законом порядку за життя своє право власності на вказану ділянку не оформив, помер у 2007 р.

А отже, до неї, як до набувача житлового будинку мала б перейти і земельна ділянка, яка була у користуванні батька - 0,25 га для обслуговування житлового будинку, решта - 0,36 га для ведення особистого селянського господарства. В зв»язку з чим, 28 жовтня 2014 р. звернулась з відповідною заявою до Горошівської сільської ради. Однак, рішенням № 318 від 21.11.2012 р. 15 сесії 6 скликання Горошівської сільської ради їй передано безоплатно у власність за спірною адресою 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та рішенням цієї ж сесії № 320 - лише 0,10 га для ведення особистого селянського господарства. Згідно рішення № 319 цієї ж сесії решта земельної ділянки передана безоплатно для ведення особистого селянського господарства відповідачу ОСОБА_5.

Рішення № 319 вважає незаконним, оскільки таким порушено її право на безоплатну передачу у власність всієї земельної ділянки за цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства площею 0,36 га. Сільська рада незаконно передала частину вказаної земельної ділянки ОСОБА_5, вилучивши її з приватизації нею - ніхто не писав заяви до сільської ради про відмову від вказаної частини земельної ділянки. Заява ОСОБА_5 щодо надання йому саме у власність такої земельної ділянки відсутня. Більше того, в рішенні відповідач не зазначає адреси земельної ділянки, яку передає ОСОБА_5, ні місця її розташування, що є грубим порушенням вимог ст. 118 ЗК України. Сільська рада мотивує вказане рішення тим, що ОСОБА_5 був прописаний у господарстві по АДРЕСА_1 за волею ОСОБА_7, його діда. Проте, у 1983-1985 рр. ОСОБА_5 значиться прописаним у двох господарствах - по АДРЕСА_1 та в господарстві ОСОБА_8, де є зареєстрованим по сьогоднішній день. По АДРЕСА_1 двох окремих погосподарських номерів не було, ОСОБА_5 за вказаною адресою з 1983 р. не проживав, земельною ділянкою не користувався. Господарство відносилося до суспільної групи - двору робітника, після смерті батьків ОСОБА_5 спадщину не приймав. А тому, земельна ділянка, за спірною адресою - по АДРЕСА_1, надана йому безпідставно.

Також вважає незаконними і рішення сільської ради № 506 від 28 лютого 2014р. та №656 від 08 листопада 2014 року, якими їй було відмовлено у наданні безкоштовно у приватну власність земельної ділянки площею 0,26 га за цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1. Так, останні постановлені з порушенням ст. 118 ЗК України, Закону України «Про місцеве смоврідування» - не містять мотивованої відмови. В таких наводяться надумані підстави для відмови у задоволенні її заяв.

А тому, просила суд визнати незаконними та скасувати рішення: 15 сесії 6 скликання Горошівської сільської ради № 319 від 21 листопада 2012 року Про передачу земельних ділянок безоплатно у власність, згідно поданої заяви ОСОБА_5; 26 сесії 6 скликання Горошівської сільської ради № 506 від 28 лютого 2014 року Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості у власність; 31 сесії 6 скликання Горошівської сільської ради № 656 від 08 листопада 2014 року Про розгляд заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення технічної документації земельної ділянки площею 0,26 га по АДРЕСА_1. Зобов»язати Горошівську сільську раду Борщівського району розглянути на черговій сесії заяву ОСОБА_1 від 28 жовтня 2014 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,26 га за цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_1 в с. Горошова. Стягнути з відповідачів судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, її представники ОСОБА_9, ОСОБА_2 позов, з підстав, наведених у поданій до суду позовній заяві, підтримали повністю.

Представник відповідача - Горошівської сільської ради ОСОБА_3 позов не визнав. При цьому, суду пояснив, що з огляду на неприязні взаємовідносини, які склались між сторонами, а саме - позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_5, які є рідними братом та сестрою, з метою узгодження таких, та спірних питань щодо користування, володіння земельною ділянкою по АДРЕСА_1 Горошівською сільською радою і було прийняті оспорювані рішення. В силу морально-етичних норм за ОСОБА_5 було визнано право щодо надання йому безоплатно у приватну власність 0,25 га за вказаною адресою, так як він жив там у будинку свого діда - ОСОБА_7, який фактично і передав йому у користування цю землю, так як у вказаному господарстві було два номери, більше того ОСОБА_5 був зареєстрований в такому, та після смерті діда у 1984р. являвся головою господарства. Але в силу помилки працівників сільської ради у 2001р. не внесений у відповідні книги, в зв»язку з чим зареєстрований у господарстві ОСОБА_8 Крім того, рішенням №1 від 05.01.1998р. саме по АДРЕСА_1 ОСОБА_5 було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 га.

Представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнав. При цьому, суду пояснив, що по АДРЕСА_1 існувало два окремих погоспподарських номери, головами яких були ОСОБА_6 та його батько ОСОБА_7, який проживав в окремому будинку, який на даний час іменується як «літня кухня», «шопа», і саме там був прописаний та проживав ОСОБА_5, якому після смерті діда, рішенням № 1 від 05.01.1998 року надано безоплатно у власність 0,25 га земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, щодо якої він систематично сплачув податок. Проте, в силу обставин, які не залежали від відповідача, і про які він не знав, його зняли з реєстрації за даною адресою та зареєстрували/прописали в господарстві тещі ОСОБА_8, тобто було ліквідовано по господарський номер, головою двору в якому був ОСОБА_5 На що сільська рада своїм розпорядженням № 10 від 20 лютого 2012 року створила спеціальну комісію, яка своїм актом від 24.02.2012р. встановила, що ОСОБА_5 та його сім»ю безпідставно позбавлено права користування номером/ господарською будівлею/ та земельною ділянкою, що рахувалася за номером. Такий стан речей фактично спровокував неприязні відносини між позивачем та ОСОБА_5 щодо вказаної земельної ділянки, в зв»язку з чим сільська рада і прийняла оспорювані рішення з метою їх примирення, знаходження компромісу.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволеню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.. 118 Земельного Кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Відповідно до ст. 120 Земельного Кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до норм ст.121 Земельного Кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району; б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара; в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара; г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара; ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара; д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара. Розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у зв'язку з набуттям ним права власності на жилий будинок, не може бути меншим, ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення, встановлений частиною першою цієї статті (крім випадків, якщо розмір земельної ділянки, на якій розташований будинок, є меншим).

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 на підставі рішення Борщівського районного суду від 21 лютого 2012 року, яке набрало законної сили 12 червня 2012 року, набула право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами у с. Горошова по АДРЕСА_1 Борщівського району, як спадкоємець за законом на ? частку такого після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року батька ОСОБА_6, та як спадкоємець за заповітом на ? частку такого після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року матері ОСОБА_11.

Цим же рішенням суду, було встановлено, що рішенням чотирнадцятої сесії Горошівської сільської ради 22 скликання від 5 січня 1998 року померлому ОСОБА_6 було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку розташовану по АДРЕСА_1, загальною площею 0,61 га, в тому числі 0,25 га - для обслуговування житлового будинку, 0,36 га - для ведення особистого підсобного господарства.

Також судом було встановлено, що у 1968 р. на вказаній земельній ділянці ОСОБА_7 будує літню кухню і господарству, де значиться лише одна літня кухня, присвоюється особовий номер, наступний за номером господарства ОСОБА_6, і головою такого значиться ОСОБА_7. Два двори обліковуються в по господарських книгах до 1984р., з 30 грудня 1984 р., після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_12 в господарстві останнього, де будівлею залишається лише літня кухня, реєструють ОСОБА_5 з родиною і такі два господарства значаться до 2001 року. З 2001 року в по господарських книгах господарства ОСОБА_5 поруч із господарством ОСОБА_6 не значиться, ОСОБА_5 з родиною реєструється в господарстві ОСОБА_8, де він значиться до сьогодення.

Двір по АДРЕСА_1 станом на 15 квітня 1991 року відносився до суспільної групи двору робітника, і в такому були зареєстровані голова двору - ОСОБА_6 та його дружина - ОСОБА_11.

Після смерті батьків спадкоємець за законом - відповідач по справі ОСОБА_5 спадщину не приймав, обов»язкової частки у спадщині після смерті матері не має.

З огляду на норми ст. 61 ЦПК України суд визнає ці обставини встановленими і такими, що додаткового доказування не потребують.

Допитані судом свідки ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 кожен зокрема, суду показали, що ОСОБА_5 разом з дідом не проживав, земельною ділянкою по АДРЕСА_1 не користувався, таку не обробляв.

А отже, позивач ОСОБА_1, як спадкоємець ОСОБА_6, якому на підставі відповідного рішення органом місцевого самоврядування було надано у приватну власність земельну ділянку площею 0,61 га по АДРЕСА_1 в с. Горошова, та який не оформив таке своє право, набула право щодо отримання вказаної ділянки безоплатно у власність.

Проте, таке її право відповідачем - Горошівською сільською радою не задоволено. Рішення органу місцевого самоврядування з цього приводу прийняті з порушенням, визначеного законом порядку, та не відповідають нормам останнього.

Рішення № 319 15 сесії 6 скликання Горошівської сільської ради від 21 листопада 2012 року Про передачу земельних ділянок безоплатно у власність, згідно поданої заяви ОСОБА_5 - прийняте без врахування законних прав ОСОБА_1 і всупереч таким ОСОБА_5 безпідставно передано безоплатно у власність 0,25 га для ведення особистого селянського господарства. Рішення не містить адреси земельної ділянки, не зазначено місце її розташування.

Рішення № 506 26 сесії 6 скликання Горошівської сільської ради від 28 лютого 2014 року Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості у власність містить слідуючий зміст - заява відхилена в зв»язку з не набранням відповідної кількості голосів, що суперечить закону, оскільки не містить мотивованої відмови у наданні такого дозволу.

Рішення № 656 31 сесії 6 скликання Горошівської сільської ради від 08 листопада 2014 року Про розгляд заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення технічної документації земельної ділянки площею 0,26 га по АДРЕСА_1 викладене слідуючим чином - у задоволені заяви відмовлено в зв»язку з тим, що справа знаходиться в суді і вільної земельної ділянки по АДРЕСА_1 не має, що також не відповідає вимогам закону, оскільки не містить мотивованої відмови у наданні такого дозволу, зокрема, в такому відсутні посилання щодо конкретного спору, який розглядається судом.

В ході судового розгляду докази, які б спростовували встановлені судом обставини, відповідачами надано не було, не здобуто таких і в ході розгляду справи.

Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними та такими, що підлягають задоволенню, оскільки знаходить, що право позивача було порушене та підлягає захисту в обраний ним спосіб.

Крім того, суд знаходить такими, що підлягають задоволенню і вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів на її користь судових витрат.

Виходячи з наведеного вище, на підставі ст.ст. 118, 120, 121 Земельного Кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати незаконними та скасувати рішення:

-15 сесії 6 скликання Горошівської сільської ради № 319 від 21 листопада 2012 року Про передачу земельних ділянок безоплатно у власність, згідно поданої заяви ОСОБА_5;

-26 сесії 6 скликання Горошівської сільської ради № 506 від 28 лютого 2014 року Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості у власність;

-31 сесії 6 скликання Горошівської сільської ради № 656 від 08 листопада 2014 року Про розгляд заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення технічної документації земельної ділянки площею 0,26 га по АДРЕСА_1.

Зобов»язати Горошівську сільську раду Борщівського району розглянути на черговій сесії заяву ОСОБА_1 від 28 жовтня 2014 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,26 га за цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_1 в с. Горошова.

Стягнути солідарно з Горошівської сільської ради, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 533 ( п»ятсот тридцять три) грн. 50 коп. понесених судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Борщівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його оголошенні - в той же строк, з моменту отримання копії рішення.

Головуюча: підпис

З оригіналом згідно

Суддя Борщівського районного суду Губіш О. А.