Провадження №2/485/724/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Устіченка К.І.

при секретарі Коренець Н.А.,

за участі відповідачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_2 в інтересах Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» (далі ОСОБА_3) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В заяві зазначив, що 13 червня 2006 року ЗАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 уклали договір, за умовами якого ОСОБА_3 передав відповідачці кредитні кошти у розмірі 6600грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ПАТ КБ "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов"язків ЗАТ КБ "ПриватБанк".

На погашення вказаного кредиту ОСОБА_1 зобов'язалася щомісяця в період сплати вносити заборгованість по тілу кредита, відсотки за користування кредитними коштами, комісію, а також інші витрати у строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що відповідачка не виконувала належним чином свої зобов'язання за договором щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 30 вересня 2015 року складає 21853грн.54коп., у тому числі: 6661грн.67коп. заборгованість за кредитом; 12025грн.03коп. заборгованість за процентами за користування кредитом; 1650грн. - заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом; 500грн. - штраф (фіксована частина); 1016грн.84 коп. - штраф (процентна складова), позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 вказану заборгованість та судовий збір у сумі 1218грн.

У судове засідання позивач не з'явився, але його представник у своїй заяві просив суд справу розглядати за його відсутності. Позовну заяву підтримав повністю.

Відповідачка позовні вимоги визнала частково та пояснила, що дійсно укладала з позивачем кредитний договір і отримала кредитні кошти на підставі кредитної картки "Універсальна", який погашала до березня 2014 року, а потім у зв"язку з скрутним матеріальним становищем припинила його погашеня. Просила суд враховувати це при постановленні рішення.

Дослідивши докази, суд прийшов до наступного.

На підставі ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Укладення сторонами кредитного договору, є підставою виникнення між ними цивільних прав і обов'язків.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором ОСОБА_3 або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст.509, 525-526, 598, 610-611, 625, 631 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язків.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Зазначене також стосується і кредитних зобов'язань, які не виконані належним чином.

Вирішуючи спір між сторонами суд виходить із положень ст.ст.58-60, 212 ЦПК України, згідно з якими належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Судом встановлено і позивачем надано відповідні докази про те, що 13 червня 2006 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» з одного боку та ОСОБА_1 з іншого боку уклали кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_3 надав відповідачці кредит у сумі 6600грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 3000грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки (а.с.5).

ПАТ КБ "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов"язків ЗАТ КБ "ПриватБанк".

Пунктами 6.5, 6.6, 8.6, 9.12 Умов та правил надання банківських послуг (а.с.6-11), з якими відповідачка ознайомлена та не надала будь-яких заперечень, передбачено, що позичальник взяв на себе обов'язок погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, перевитрати платіжного ліміту, комісії, передбачених діючим договором.

У випадку невиконання зобов"язання на вимогу Банка виконати зобов"язання по поверненню кредита та винагороди.

При порушенні позичальником строків платежів по кожному із грошових зобов"язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов"язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500грн. + 5% від суми позову.

Договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Відповідачка свої зобов'язання за договором щодо повернення кредитних коштів не виконала належним чином та з квітня 2014 року припинила погашення кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість, яка згідно наданому позивачем розрахунку (а.с.12-14), станом на 30 вересня 2015 року складає 21853грн.54коп., у тому числі: 6661грн.67коп. заборгованість за кредитом; 12025грн.03коп. заборгованість за процентами за користування кредитом; 1650грн. - заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом; 500грн. - штраф (фіксована частина); 1016грн.84 коп. - штраф (процентна складова).

Доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок та доводили повне виконання боржником кредитного зобов'язання, відповідачка суду не надала.

Суд вважає доведеним факт невиконання відповідачкою своїх зобов'язань, які випливають з умов кредитного договору, а тому вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Посилання відповідачки на неспроможність погашення кредиту не заслуговує на увагу, так як боржник за вказаним кредитним договором не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання.

За ст.ст.79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідачку обовязок по сплаті на користь позивача судових витрат у справі у розмірі 1218грн.

Керуючись ст.ст.3,15,57,60,208,209,213215,218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_2 в інтересах Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору від 13 вересня 2006 року станом на 30 вересня 2015 року складає 21853грн.54коп., у тому числі: 6661грн.67коп. заборгованість за кредитом; 12025грн.03коп. заборгованість за процентами за користування кредитом; 1650грн. - заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом; 500грн. - штраф (фіксована частина); 1016грн.84 коп. - штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» судові витрати у сумі 1218 (тисяча двісті вісімнадцять)грн.

На рішення суду першої інстанції може бути подано апеляційну скаргу в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але були відсутні при проголошенні рішення, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ