Ухвала

іменем україни

28 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Полтавського національного технічного університету імені Юрія Кондратюка, третя особа - ОСОБА_5, про визнання наказів незаконними та їх скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 27 березня 2015 року та рішення апеляційного суду Полтавської області від 21 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним вище позовом, у якому з урахуванням уточнень просив:

- визнати недійсним наказ Полтавського національного технічного університету ім. Юрія Кондратюка від 22 листопада 2004 року № 378-04 про зарахування його з 22 листопада 2004 року на посаду старшого викладача кафедри видобування нафти і газу та геотехніки до обрання за конкурсом у частині визначення строку;

- визнати його звільнення за п. 2 ст. 36 КЗпП України незаконним та поновити старшим викладачем кафедри видобування нафти і газу та геотехніки Полтавського національного технічного університету ім. Ю. Кондратюка;

- допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та виплати заробітної плати за один місяць;

- стягнути з Полтавського національного технічного університету ім. Ю. Кондратюка втрачений середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу;

- стягнути з Полтавського національного технічного університету ім. Ю. Кондратюка моральну шкоду в сумі 10 тис. грн.

Посилався на те, що на підставі наказу від 26 серпня 2014 року № 283-04 його було звільнено з роботи у зв'язку з закінченням строку трудового договору за п. 2 ст. 36 КЗпП України з 30 серпня 2014 року. Оскільки він не погоджується із звільненням з роботи та підставою звільнення, просив позов задовольнити.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 27 березня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Скасовано наказ від 26 серпня 2014 року № 283-04 про звільнення ОСОБА_3 з Полтавського національного технічного університету ім. Ю. Кондратюка з 26 серпня 2014 року. Поновлено ОСОБА_3 старшим викладачем кафедри видобування нафти і газу та геотехніки Полтавського національного технічного університету ім. Ю. Кондратюка з 27 серпня 2014 року. Зобов'язано Полтавський національний технічний університет ім. Ю. Кондратюка нарахувати та виплатити ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27 серпня 2014 року до 27 березня 2015 року з урахуванням обов'язкових платежів у вигляді страхових внесків та податків до бюджету. Зобов'язано Полтавський національний технічний університет ім. Ю. Кондратюка нарахувати та виплатити ОСОБА_3 середній заробіток за один місяць за час вимушеного прогулу з урахуванням обов'язкових платежів у вигляді страхових внесків та податків до бюджету. Стягнуто з Полтавського національного технічного університету ім. Ю. Кондратюка на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 5 тис. грн, витрати на правову допомогу - 3 тис. грн, всього 8 тис. грн. Вимоги в частині визнання недійсним наказу № 378-04 про зарахування ОСОБА_3 на посаду старшого викладача кафедри видобування нафти і газу та геотехніки Полтавського національного технічного університету ім. Ю. Кондратюка в частині визначення строку залишено без задоволення. Рішення в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді старшого викладача кафедри видобування нафти і газу та геотехніки Полтавського національного технічного університету ім. Ю. Кондратюка з 27 серпня 2014 року допущено до негайного виконання. Рішення в частині зобов'язання Полтавського національного технічного університету ім. Ю. Кондратюка нарахувати та виплатити ОСОБА_3 середній заробіток за один місяць за час вимушеного прогулу з урахуванням обов'язкових платежів у вигляді страхових внесків та податків до бюджету допущено до негайного виконання.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 21 травня 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове про відмову в позові ОСОБА_3

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої інстанції або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що наказом від 22 листопада 2004 року № 378-04 «Про прийом на роботу, сумісництво, надбавку за вислугу років, зміну прізвища, матеріальну відповідальність, відпустку, компенсацію» ОСОБА_3 було прийнято на роботу шляхом зарахування з 24 листопада 2004 року на посаду старшого викладача кафедри видобування нафти і газу та геотехніки до обрання за конкурсом.

Наказом від 20 травня 2014 року «Про оголошення конкурсу на заміщення посад науково-педагогічних працівників університету» в газеті «Освіта України» від 24 лютого 2014 року № 81 було оголошено конкурс на заміщення посад науково-педагогічних працівників кафедр. Зміст вказаного наказу доведено до відома науково-педагогічних працівників кафедри видобування нафти і газу та геотехніки на засіданні кафедри 28 травня 2014 року.

Наказом від 26 серпня 2014 року № 283-04 «Про припинення трудових відносин» кандидата педагогічних наук ОСОБА_3 було звільнено з 30 серпня 2014 року з посади старшого викладача кафедри видобування нафти і газу та геотехніки у зв'язку із закінченням строку трудового договору на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із порушення відповідачем при звільненні позивача вимог трудового законодавства, останнього не було попереджено про звільнення та не проведено з ним належного розрахунку.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд дійшов висновку про те, що при звільненні позивача з боку відповідача відсутні порушення вимог чинного трудового законодавства.

Такий висновок апеляційного суду є правильним.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 КЗпП України строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

За змістом ч. 3 ст. 54 Закону України «Про освіту» педагогічні та науково-педагогічні працівники приймаються на роботу шляхом укладення трудового договору, в тому числі за контрактом. Прийняття на роботу науково-педагогічних працівників здійснюється на основі конкурсного відбору.

Пунктом 10 Положення про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів третього і четвертого рівнів акредитації, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 24 грудня 2002 року № 744, передбачено, що при прийнятті на роботу науково-педагогічних працівників може укладатися безстроковий, строковий трудовий договір, в тому числі контракт. Термін строкового трудового договору встановлюється за погодженням сторін. Вносити пропозиції щодо терміну трудового договору має право кожна із сторін.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 прийнято на роботу шляхом зарахування з 24 листопада 2004 року на посаду старшого викладача кафедри видобування нафти і газу та геотехніки до обрання за конкурсом (а. с. 25). Тобто даним наказом визначено строк роботи позивача на посаді до настання певної події, а саме до обрання за конкурсом.

З копії наказу про прийняття ОСОБА_3 на роботу також вбачається, що останній з його положеннями ознайомлений, про що свідчить його підпис, ніяких зауважень щодо нього не висловлював.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про те, що між сторонами було укладено строковий трудовий договір, що відповідає чинному законодавству.

Судом також установлено, що наказом від 20 травня 2014 року «Про оголошення конкурсу на заміщення посад науково-педагогічних працівників університету» було оголошено конкурс на заміщення посад науково-педагогічних працівників кафедр (а. с. 26-37). Зміст наказу було доведено до відома працівників кафедри. ОСОБА_3 відмовився розписуватись про ознайомлення з цим наказом, про що було складено відповідні акти (а. с. 39-40).

Рішенням Вченої ради факультету нафти і газу від 28 липня 2014 року ухвалено не рекомендувати старшого викладача кафедри видобування нафти і газу та геотехніки ОСОБА_3 на заміщення посади старшого викладача кафедри видобування нафти і газу та геотехніки, так як він не подавав документи для участі у конкурсі (а. с. 45).

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що при звільненні позивача з боку відповідача відсутні порушення вимог чинного трудового законодавства.

Доводи касаційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права не ґрунтуються на матеріалах справи, що відповідно до ст. 337 ЦПК України є підставою для відхилення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 21 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик