Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/72/15 Головуючий у 1-й інстанції Галчанський С.В.
Суддя-доповідач Воробйова І.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Кочеткової І.В.

суддів Воробйової І.А.,

Маловічко С.В.

при секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізькі лани" на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 11 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізькі лани" про визнання договору оренди землі недійсним, за зустрічною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізькі лани" до ОСОБА_3 про визнання договору оренди землі дійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ТОВ "Запорізькі лани" про визнання договору оренди землі недійсним.

В обґрунтування позову, позивач зазначала, що їй належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 8,6540 га для ведення товарного виробництва, яка розташована на території Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області.

У 2006 році між позивачем та ТОВ "Запорізькі лани" в особі директора Новікової К.С. було укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на 7 років до 01 жовтня 2013 pоку, зареєстрований в Оріхівському районному відділі земельних ресурсів 01 жовтня 2006 року за № 698.

В 2013 році позивачу стало відомо про наявність іншого договору оренди землі від 01 жовтня 2006 року, належної їй земельної ділянки площею 8,65 га, укладеного між позивачем та ТОВ "Запорізькі лани", зареєстрований у Відділі ЗРФ ДП "Центр ДЗК" 16 грудня 2010 року за № 65. Позивач цей договір не укладала та не підписувала, в акті визначення меж земельної ділянки, який є невід'ємним додатком до договору, стоїть підпис, не схожий на підпис позивача;

На підставі викладеного, позивач просив суд, посилаючись на порушення своїх прав власника фальсифікацією з боку відповідача щодо укладення договору оренди, визнати недійсним договір оренди земельної ділянки розміром 8,65 га, розташованої на території Щасливської сільської ради Оріхівського району від 01 жовтня 2006 року, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 16 грудня 2010 року за № 65 у Оріхівському районному відділі ЗРФ ДП "Центр ДЗК.

Не погоджуючись з зазначеним позовом, в квітні 2014 року, ТОВ "Запорізькі лани" звернулось до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 про визнання договору оренди землі дійсним, в якому зазначали, що 01 жовтня 2006 року сторони уклали та підписали договір оренди землі, який належним чином зареєстрований 16 грудня 2010 року в Оріхівському районному відділі ЗРФ ДП "Центр ДЗК" за № 65.

Договір містить всі обов'язкові умови. При укладенні договору оренди землі 01 жовтня 2006 року воля позивача була направлена на укладення цього договору, на набуття певних прав та обов'язків за цим договором. Протягом всіх років позивач отримувала орендну плату, крім цього, ТОВ "Запорізькі лани" сплачував за ОСОБА_3 податки за доходи від користування земельною ділянкою.

Строк дії договору оренди сім років, тому повинен діяти до 2017 року. Позивач має намір змінити орендаря шляхом визнання договору оренди землі недійсним.

На підставі викладеного, позивач за зустрічним позовом просив суд, визнати договір оренди земельної ділянки від 01 жовтня 2006 року, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ "Запорізькі лани", зареєстрований у Оріхівському районному відділі земельних ресурсів від 16 грудня 2010 pоку дійсним та чинним на строк 7 років з моменту державної реєстрації.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 11 вересня 2014 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі земельної ділянки розміром 8,65 га, розташованої на території Щасливської сільської ради Оріхівського району від 01 жовтня 2006 року, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ "Запорізькі лани" в особі директора Новікової К.С строком на сім років, зареєстрований в Оріхівському районному відділі земельних ресурсів державного підприємства "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 16 грудня 2010 року за № 65.

Стягнуто з ТОВ "Запорізькі лани" на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 243, 60 грн., судовий збір за заяву про забезпечення доказів у розмірі 121, 80 грн., судовий збір за заяву про забезпечення позову у розмірі 121, 80 грн., витрати, пов'язані з проведенням почеркознавчої експертизи у розмірі 900, 48 грн., а всього стягнуто 1387 грн. 68 коп.

Додатковим рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 11 листопаді 2014 року у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ТОВ "Запорізькі лани" подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення по суті зустрічних позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволеню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як установлено судом, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки розміром 8,6540га, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП №044158 від 21 червня 2010 року, що розташована на території Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області .

01 жовтня 2006 року між ОСОБА_3 та ТОВ "Запорізькі лани" був укладений договір оренди строком на 7 років.

Між тим, у 2013 році позивачці стало відомо, що у відділі Держкомзему Оріхівського району знаходиться інший договір від 01 жовтня 2006 р. між нею та ТОВ "Запорізькі лани", який підписаний від імені ОСОБА_3. та має таку ж саму відмітку про реєстрацію в Оріхівському районному відділі земельних ресурсів .

Зазначений Договір був зареєстрований в Оріхівському районному відділі земельних ресурсів, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16 грудня 2010 року за №65.

Згідно з ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з висновком експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Запорізькій області №110 від 18 липня 2014 р. підпис від імені ОСОБА_3 у договорі оренди землі від 01 жовтня 2006р. на останньому аркуші в графі "підпис сторін", виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою. Рукописний текст "ОСОБА_3." від імені ОСОБА_3 у графі "Орендодавець" в акті визначення меж земельної ділянки від 01 жовтня 2006р. виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою .

Доводи апелянта про те, що суд неправильно оцінив вищевказаний висновок є необґрунтованими.

Відповідно до правил ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів і висновків експертів.

Згідно з ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на те, що позивачка не підписувала зазначений договір оренди землі, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що вона не мала внутрішньої волі і не виявляла вільного волевиявлення на укладення такого договору, що суперечить ст. 627 ЦК України. Тобто, зазначений договір оренди земельної ділянки не відповідає вимогам вищевказаних норм матеріального права, зокрема, ч. 3 ст. 203 ЦК України, що згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України є підставою недійсності правочину.

Доводи апелянта про прийняття позивачкою орендної плати, не спростовують висновків рішення суду. Дані доводи суперечать роз'ясненням абзацу 4 пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними"про те, що виконання чи невиконання сторонами зобов'язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним.

Суд повно та всебічно дослідив обставини справи, дав належну оцінку всім наданим сторонами доказам у їх сукупності, виконав всі вимоги цивільного судочинства, встановив правовідносини, що виникли між сторонами, та закон, що їх регулює, і дійшов правильного висновку про задоволення позову та у відмові у задоволенні зустрічного позову про визнання договору оренди землі дійсним.

Рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізькі лани" відхилити.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 11 вересня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: