РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2015 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Лях М.Ю.,

при секретарі Остріченко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду м. Харкова з вимогами до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на гараж, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Манченківська, 3, площа якого складає 90,86 кв.м.; визнати за відповідачем право особистої приватної власності на кухню із натуральної деревини (ольха), а також визнати за відповідачем право особистої приватної власності за холодильно-морозильну шафу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 23.08.1997року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. За час сумісного життя ними було придбано вищезазначена спільне майно. Останнім часом між ними виникають суперечки, повязані із процесом використання та експлуатації спільно нажитого майна, що призводить до неможливості спокійно використовувати перелічене майно у власних цілях. Посилаючись на положення статей 60, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України позивач до суду з цією позовною заявою про поділ майна подружжя.

В судове засідання позивач не зявилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов в повному обсязі на підставах, викладених в позовній заяві.

В судове засідання відповідач не зявився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, зазначив, що позовні вимоги визнає, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи сторонами з 23.08.1997 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 508.

Згідно фіскального чеку ТОВ «Дієса» (Харківський район, сел. Цикуни, вул. Кутузівська, 19-Б) та інструкції з експлуатації, установки та підключенню вбачається придбання 04.11.2012 року в магазині № 128 «Екселліо» холодильник Gorenje RK 65 SYW 2 вартістю 7099,00 грн.

Згідно договору поставки № 001 від 02.10.2013 року вбачається придбання ОСОБА_1 кухні з натуральної деревини (ольхи) у фізичної особи підприємця ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) за 23650 грн.

Згідно технічного висновку ТОВ «Капітель-Буд» щодо стану будівельних конструкції та можливості подальшої експлуатації гаража по вулиці Манченківська, № 3 у м. Харкові за вбачається, що гараж відповідає вимогам надійності і безпечної подальшої експлуатації, дефектів і пошкоджень будівельних конструкцій, що знижують несучу спроможність обєкту не виявлено, просідання основи рівномірне, технічний стан обєкту оцінюється як придатний до нормальної експлуатації.

Згідно технічного паспорту на гараж по вулиці Манченківська, № 3 у м. Харкові, виготовлений 02.10.2015 року ТОВ «Капітель-Буд» вбачається, що гараж літери «А-1» приміщення 1, площею 45,58 кв.м., приміщення 2, площею 45,28, загальною площею 90,86 кв.м.

Згідно повідомлення додаток 19 до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна вбачається, що ТОВ «Капітель-Буд» повідомляє Інспекцію державного-будівельного контролю у Харківській області, Харківську міську раду про самочинно збудований гараж літ. «А-1».

Зі змісту звіту про оцінку майна вбачається, що ринкова вартість гаража № 3 загальною площею площею 102,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Манченківська, 3, який є обєктом приватної власності ОСОБА_1, станом на 10.12.2015 року без урахуванням ПДВ може складати 32186,00 грн.

Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.п.23,24 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч.4 статті 65 Сімейного кодексу України).

Статтею 70 Сімейного кодексу України передбачено, що в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 71 Сімейного кодексу України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Суд, при вирішенні справи, враховує роз'яснення Верховного Суду України, викладені у п.п. 22, 23 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 27 грудня 2007 року № 11, згідно яких вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи та вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Пунктами 24, 25 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України унормовано, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

З урахуванням вищенаведеного, приймаючи до уваги що майно, яке підлягає поділу погоджено між подружжям, відповідач визнав позовні вимоги, виходячи з вищенаведених обставин справи, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного Кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись статтями 60, 70, 71 Сімейного кодексу України, статтями 368, 372 Цивільного кодексу України, статтями 10, 11, 58-61, 88, 212 - 215 ЦПК Укpаїни, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_4 право особистої приватної власності на гараж, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Манченківська, 3, площа якого складає 90,86 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на кухню із натуральної деревини (ольха), придбану за договором поставки № 001 від 02.10.2013 року, укладеним з фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) та холодильно-морозильну шафу Gorenje RK 65 SYW 2, придбану в ТОВ «Дієса» (Харківський район, сел. Цикуни, вул. Кутузівська, 19-Б).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Київського районного суду

м. Харкова М.Ю. Лях