Справа №333/771/15-ц

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.10.2015р. м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боровікової А.І., при секретарі Середницькому Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Військова частина НОМЕР_1 м. Запоріжжя про встановлення факту проживання однією сім`єю,-
В С Т А Н О В И В:
У лютому 2015р. заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеною заявою, вказавши, що з 24.08.2014 року не має зв`язку та будь-яких інших повідомлень від її співмешканця - ОСОБА_2 , який є учасником Антитерористичної операції, яка проходить в Луганській та Донецькій областях.
Заявник зазначила, що з ОСОБА_2 вона проживає та веде спільне господарство з 2004 року, тобто вже понад 10 років, разом з ними проживає її неповнолітній син, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Весь цей час вона із сином та ОСОБА_2 проживали разом у гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 .
У зв`язку з тим, що їхні сімейні відносини з ОСОБА_2 офіційно не оформлені, тобто шлюб між ними не зареєстрований, у заявника виникають складнощі у спілкуванні та веденні переписки з посадовими особами військової частини НОМЕР_1 щодо подальшої долі ОСОБА_2 .
Посилаючись на довідку коменданта гуртожитку про спільне проживання заявника з однією сімєю з ОСОБА_2 за адресою гуртожитку, а також на показання свідків, заявник просить суд встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2004 року по 24.08.2014 року.
У судовому засіданні позивачка заяву про встановлення факту проживання однією сім*єю з ОСОБА_2 підтримала, надала суду пояснення, аналогічні викладеним в заяві щодо обставин на підтвердження факту проживання однією сім*єю. Разом з цим, позивачка пояснила суду, що вона обізнана на теперішній час про загибель ОСОБА_2 в зоні проведення бойових дій, проте, батько та рідний брат загиблого ОСОБА_2 не вживають заходів для отримання тіла ОСОБА_2 для поховання, заявнику ж відповідні служби тіло загиблого не видають оскільки вона не є офіційною дружиною загиблого під час бойових дій в зоні проведення АТО.
До судового засідання заявник не зявилася, надала суду заяву про розгляд справу у її відсутності, просила суд задовольнити заяву.
Керуючись ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності заявника за її заявою.
Представник заінтересованої особи - Військової частини НОМЕР_1 м. Запоріжжя у задоволенні заяви ОСОБА_1 просив суд відмовити, подавши письмові заперечення на заяву останньої, які підтримав у судовому засіданні, а саме:
30.08.2005 року до військової частини НОМЕР_2 (м. Запоріжжя) був переведений із військової частини НОМЕР_3 (м. Харків) ОСОБА_2 для подальшого проходження служби, який проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 на різних посадах.
Ствердження ОСОБА_1 що вона із 2004 р. проживає та веде спільне господарство із ОСОБА_2 не відповідає дійсності. ОСОБА_2 народився та проживав в с. Новогригорівка АР Крим. В 2004 був призваний на строкову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 та проходив службу у військовій частині НОМЕР_3 (м. Харків) із 14.04.2004 до 30.08.2005 р.
На кожного військовослужбовця на підставі «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 р. № 1153, заводиться особова справа, в якій зберігається вся інформація на даного військовослужбовця.
В автобіографії від 05.10.2005 р., яка написана власноручно ОСОБА_2 , вказані близькі родичі: батько - ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 , брат - ОСОБА_5 , інших родичів не має. Такі ж самі дані вказані в автобіографії від 21.11.2006 р. та автобіографії від 29.07.2011 р. (копії додані до матеріалів справи).
В послужному списку ОСОБА_2 в розділі № 18 «Сімейний стін (неодружений, одружений, вдівець, розлучений) стоїть запис зі слів ОСОБА_2 - не одружений.
ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою розташування військової частини НОМЕР_2 : АДРЕСА_2 та перебував на квартирному обліку у військовій частині в складі сім`ї один чоловік (довідки в матеріалах справи)
За весь період проходження служби ОСОБА_2 жодного разу не звертався до командування військової частини НОМЕР_2 із проханням заключите Договір та оплачувати піднайом гуртожитку для нього.
При цьому представник третьої особи в судовому засіданні пояснив, що сам факт не перебування військовослужбовця у зареєстрованому шлюбі із жінкою, з якою він фактично мешкає однією сім*єю, не є перешкодою для звернення до командування військової частини із заявою про оплату орендованого військовослужбовцем разом із співмешканкою та її дитиною житлового приміщення (кімнати у гуртожитку, то що), де фактично військовослужбовець мешкає
Згідно вимог Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» всі військовослужбовці до 01 квітня поточного року заповнюють «Декларацію про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру». Зі всіма військовослужбовцями проводились зайняття та доводились під особистий підпис вимоги статей даного Закону та адміністративна (ст. 172-6 КУпАП) та кримінальна (ст. 366-1 ККУ) відповідальність за порушення вимог фінансового контролю та декларування недостовірної інформації.
В Деклараціях за 2012 та 2013 роки, заповнених власноручно ОСОБА_2 , в п. 4 розділі І «Члени сім`ї декларанта» вказані родичі: батько ОСОБА_3 , брат - ОСОБА_5 . Інших осіб у відповідності до ст. З Сімейного кодексу України, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, в Декларації він не вказав.
Тому на даний час інформації або документів у командування військової частини НОМЕР_2 , які б надходили від ОСОБА_2 , що він мешкає однією сім`єю із громадянкою ОСОБА_1 немає.
Згідно вимог Закону України «Про боротьбу з тероризмом», розпорядження Адміністрації Президента України від 04.06.2014 р. № Ш/24-781, розпорядження т.в.о. командувача Національної гвардії України від 05.06.2014 р. № 1 з метою надання допомоги підрозділам Державної прикордонної служби України на українсько - російському кордоні особовий склад військової частини НОМЕР_2 був відряджений із 29.07.2014 р. в зону АТО. Одним із відряджених був ОСОБА_2
24.08.2014 р. під час бою в районні населеного пункту Успенка Амвросіївського району Донецької області ОСОБА_2 безвісно зник.
Представник війської частини НОМЕР_2 заінтересованої особи просив суд залишити заяву ОСОБА_1 без задоволення.
Також в судовому засіданні 20.10.2015р. представник заінтересованої особи Військової частини НОМЕР_2 повідомив суд, що військовий оперативний резерв частини виконував завдання в зоні АТО входив в угрупування «Кордон». Особливий склад ніс службу на блок постах поблизу населеного пункту Лисиче Амвросіївського району Донецької області. Під час маршу в 10 км. від населенного пункту Амвросіївка поблизу населеного пункту Новоіванівка 24.08.2014р. колона потрапила в засідку та під обстріл.
Тривалий час місце знаходження прапорщика ОСОБА_2 не було встановленим, тривалий час прапорщик ОСОБА_2 вважався без вісті зниклим, але на теперішній час місце загибелі останнього встановлено, видане Свідоцтво про його смерть, тіло ОСОБА_2 видане для похованнч його батькові ОСОБА_3 ..
За таких обставин вважає представник військової частини, відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім*єю із загиблим військовослужбовцем, як з підстав недоведеності заявником цього факту у судовому засіданні, а також з підстав відсутності на час розгляду справи підстав для встановлення факту проживання однією сімєю заявника с загиблим війсьвослужбовцем ОСОБА_2 з метою отримання тіла останнього для подальшого поховааня.
Вислухавши пояснення заявника та представника Військової частини НОМЕР_1 суд вважає, що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено:
30.08.2005 року до військової частини НОМЕР_2 (м. Запоріжжя) був переведений із військової частини НОМЕР_3 (м. Харків) ОСОБА_2 для подальшого проходження служби, де із 2005 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 на різних посадах.
Ствердження ОСОБА_1 що вона із 2004 р. проживає та веде спільне господарство із ОСОБА_2 не відповідає дійсності.
На кожного військовослужбовця на підставі «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 р. № 1153, заводиться особова справа, в якій зберігається вся інформація на даного військовослужбовця.
В автобіографії від 05.10.2005 р., яка написана власноручно ОСОБА_2 , вказані близькі родичі: батько - ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 , брат - ОСОБА_5 , інших родичів не має. Такі ж самі дані вказані в автобіографії від 21.11.2006 р. та автобіографії від 29.07.2011 р., що підтверджується копіями зазначених автобіографій ОСОБА_2 , наявних в матеріалах справи.
В послужному списку ОСОБА_2 в розділі № 18 „Сімейний стан (неодружений, одружений, вдівець, розлучений), П.І.Б. та рік народження дружини, номер та дата свідоцтва про одруження і ким воно видано. Імена та дати народження дітей. П.І.П. вік та ступінь споріднення інших утриманців» стоїть запис зі слів ОСОБА_2 - не одружений.
ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою розташування військової частини НОМЕР_2 : АДРЕСА_2 та перебував на квартирному обліку у військовій частині в складі сім`ї один чоловік, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_2 м. Запоріжжя.
Як вбачається з пояснень представника військової частини НОМЕР_2 , військовослужбовці, які перебувають у фактичних шлюбних відносинах із жінкою та орендують для проживання кімнату у гуртожитку, де спільно проживають із жінкою та її дитиною, звертаються з письмовою заявою до командування військової частини з вимогою оплати гуртожитку, після чого комісія військової частини виходить на місце, де складає відповідний акт сумісного проживання без реєстрації шлюбу саме за вказаною військовослужбовцем адресою житлового приміщення, на підставі якого військова частина виділяє грошові кошти для оплати орендованого житла військовослужбовцю.
Проте, із відповідною заявою ОСОБА_2 до командування військової частини не звертався.
Згідно вимог Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» всі військовослужбовці до 01 квітня поточного року заповнюють «Декларацію про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру». Зі всіма військовослужбовцями проводились зайняття та доводились під особистий підпис вимоги статей даного Закону та адміністративна (ст. 172-6 КУпАП) та кримінальна (ст. 366-1 ККУ) відповідальність за порушення вимог фінансового контролю та декларування недостовірної інформації.
В Деклараціях за 2012 та 2013 роки, заповнених власноручно ОСОБА_2 , в п. 4 розділі І «Члени сім`ї декларанта» вказані родичі: батько ОСОБА_3 , брат - ОСОБА_5 . Інших осіб у відповідності до ст. З Сімейного кодексу України, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, в Декларації військовослужбовець ОСОБА_2 він не вказав.
Тобто, в судовому засіданні представник військової частини НОМЕР_2 , довів той факт, що нформації або документів у командування військової частини НОМЕР_2 , які б надходили від ОСОБА_2 про те, що він мешкає однією сім`єю із громадянкою ОСОБА_1 немає.
Згідно вимог Закону України «Про боротьбу з тероризмом», розпорядження Адміністрації Президента України від 04.06.2014 р. № Ш/24-781, розпорядження т.в.о. командувача Національної гвардії України від 05.06.2014 р. № 1 з метою надання допомоги підрозділам Державної прикордонної служби України на українсько - російському кордоні особовий склад військової частини НОМЕР_2 був відряджений із 29.07.2014 р. в зону АТО. Одним із відряджених був ОСОБА_2
24.08.2014 р. під час бою в районні населеного пункту Успенка Амвросіївського району Донецької області безвісно зник ОСОБА_2 .
На цей час зі слів заявника в судовому засіданні, в останньої виникла необхідність про отримання інформації щодо військовослужбовця ОСОБА_2 , який перебував на час серпня 2014 р. в зоні проведення АТО та щодо якого була наявною інформація про зникнення без вісті.
Також в судовому засіданні 20.10.2015р. представник заінтересованої особи Військової частини НОМЕР_1 повідомив суд, що військовий оперативний резерв частини виконував завдання в зоні АТО входив в угрупування «Кордон». Особливий склад ніс службу на блок постах поблизу населеного пункту Лисиче Амвросіївського району Донецької області. Під час маршу в 10 км. Від н.п. Амвросіївка поблизу населеного пункту Новоіванівка 24.08.2014р. колона потрапила в засідку та під обстріл.
Тривалий час місце знаходження прапорщика ОСОБА_2 не було встановленим, т тривалий час прапорщик ОСОБА_2 вважався без вісті зниклим, але на теперішній час місце загибелі останнього встановлено, видане Свідоцтво про його смерть, його тіло для поховання забрав батько.
Відповідно наявної в матеріалах справи копії Свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 19.06.2015р., ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 4411, місце смерті: село Новоіванівка Амвросіївського району Донецької області.
Як вбачається з пояснень представника військової частини НОМЕР_2 в судовому засіданні, тіло загилого в зоні АТО військовослужбовця ОСОБА_2 для поховання видане його батькові ОСОБА_3 .
Згідно п.5 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Відповідно ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Тобто, виходячи зі змісту ст. 256 ЦПК України, в судовому засіданні можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.
Таким чином, суд приходть до висновку, що досліджені в судовому засіданні обставни спростовують посилання заявника на факт проживання однією сімєю з військовослужбовцем ОСОБА_2 , який загинув під час проведення АТО, крім того, виходячи зі змісту ст. 256 ЦПК України, суд приходить до висновку, що взагалі на час розгляду справі відсутні обставини для встановлення факту від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав фізичної особи заявника ОСОБА_1 , а саме: отримання інформації щодо зниклого без вісті військовослужбовця та отримання його тіла для поховання.
Керуючись ст.ст. 256, 212-214 ЦПК Україи, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю - відмовити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Суддя: А.І. Боровікова