Номер провадження 2/289/905/15
Справа № 289/1828/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2015 м.Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого Свінцицький Л. В.

при секретарі- Горай Я.В.

з участю позивача-Ковальчук А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Радомишльському районному суді Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Радомишльської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те,що 05.11.2010 року,її покійний чоловік-ОСОБА_3 отримав Свідоцтво про право власності на 75/100 ідеальних частин житлового будинку АДРЕСА_1. Всвою чергу ОСОБА_2також 05.11.2010 року,отримала Ссвідоцтво про право власності на 25/100 ідеальних частин житлового будинку АДРЕСА_1.Однак в їх свідоцтвах зазначено,що їх частки складаються з двох житлових будинків та надвірних будівель. Дані свідоцтва були видані рішенням виконкому Радомишльскої міської Ради за №139 від 21.10.2010 року. Постановою Радомишльського районного суду від 16.07.2015 року вищевказані свідоцтва були скасовані,і у зв»язку з тим,що в неї відсутні документи на дані споруди,тому вона вимушена звернутись до суду.

В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала.

В судове засідання представник відповідача не з»явився,надіслав до суду заяву,в якій просить в слухати справу без участі їх представника.

Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням виконкому Радомишльської міської Ради №139 від 21.10.2010 року,ОСОБА_3 було видане Ссвідоцтво про право власності на 75/100 ідеальних частин житлового будинку АДРЕСА_1, а ОСОБА_2 було видано Свідоцтво про право власності на 25/100 ідеальних частин житлового будинку АДРЕСА_1.

В свідоцтвах зазначено,що їх частки складаються з двох житлових будинків та надвірних будівель. Дані свідоцтва були видані виконавчим комітетом Радомишльскої міської Ради за №139 від 21.10.2010 року. Постановою Радомишльського районного суду від 16.07.2015 року вищевказані свідоцтва були скасовані.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадщину після смерті чоловіка позивачка прийняла,шляхом доглядом за будинком та користуванням земельних ділянок.

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Як роз»яснив Пленум Веховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «... у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги».

Згідно ст 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив та батьки.

Відповідно до ст. 1218 ПК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст. 1268 незалежно від відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Таким чином, оцінюючи належність, дойустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 10-11, 15, 57-60, 88, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 327, 392, 1216-1218, 1223, 1261, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1,право власності на цілий житловий будинок літера »Г» з господарськими будівлями та спорудами,а саме сарай літера »Д» та вбиральня літера »Ж»,що розташовані по АДРЕСА_2,в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка -ОСОБА_3,який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_1,право власності на 28/100 ідеальних частин житлового будинку літера »А» з господарськими будівлями та спорудами,а саме:літню кухню літера »3» та сарай літера »В»,що розташовані по АДРЕСА_2,в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка -ОСОБА_3,який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржане протягом 10 днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд.

Суддя Л. В. Свінцицький