У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

справа № 312/244/15-ц

провадження № 2-о/312/5/2015

11 листопада 2015 року с. Велика Білозерка

Суддя Великобілозерського районного суду Запорізької області Яцун О.О., в стадії вирішення питання про відкриття провадження в справі за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Великобілозерська районна рада Запорізької області, Трудова сільська рада, ОСОБА_2, державний нотаріус Енергодарського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт належності імені, ОСОБА_4, яка в свідоцтві про народження серії ЯЛ № 871002 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в графі мати, вказана як ОСОБА_5.

Зазначена заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За правилами ч. 3 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

За змістом пунктів 1, 6 частини 1 статті 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Положеннями п. 2) ч. 1 ст. 258 ЦПК України передбачено, що у заяві повинно бути зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт.

Частиною другою зазначеної статті ЦПК України встановлена вимога, згідно якої до заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

В порушення вимог статті 258 ЦПК України, заявник в заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, не зазначив причину неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт та не додав до заяви довідку або інший документ, який би підтверджував неможливість одержання або відновлення втрачених документів.

Крім того, в заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, заявниця вказала, що різниця в написані імені померлої матері є наслідком пропущення строку для прийняття спадщини та у відмові в наданні свідоцтва про право на спадщину. Проте, в порушення вимог статті 258 ЦПК України, заявниця не додала до заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, докази, які б підтверджували вищезазначені обставини.

Також необхідно зауважити, що вимоги, зазначені заявницею в заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, не відповідають вимогам п.1 ч.1 ст. 258 ЦПК України в частині щодо зазначення конкретного факту, який заявниця просить встановити, зокрема, як вбачається із змісту заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, заявниця просить суд встановити факт належності імені, ОСОБА_4, яка в свідоцтві про народження серії ЯЛ № 871002 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в графі мати, вказана як ОСОБА_5. Отже, є не зрозумілим, який саме факт, що має юридичне значення, просить встановити заявниця, тому в розумінні положень п.1. ч.1 ст. 258 ЦПК України, відсутні підстави вважати, що в заяві зазначено конкретний факт, який заявниця просить встановити.

Відповідно до розяснень, які містяться в пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, у разі якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя, відповідно до ст. 139 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків.

Згідно пункту 3 листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умовою, що заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її предявлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).

Також в пункті 4 вищезазначеного листа Верховного Суду України вказано, якщо у заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує цей факт, якими доказами він підтверджується, або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя відповідно до ст. 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави для залишення заяви без руху і надає заявникові строк для усунення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Таким чином, зазначені вище обставини перешкоджають відкриттю провадження у цивільній справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, за правилами ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху та надає заявникові строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 119, 121, 234, 235, 247, 256, 257 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Великобілозерська районна рада Запорізької області, Трудова сільська рада, ОСОБА_2, державний нотаріус Енергодарського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, який не може перевищувати трьох днів з дня отримання заявником ухвали, попередивши, що у випадку невиконання зазначених вимог заява буде визнана неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Яцун