АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/7627/15 Головуючий 1 інст. - Ізмайлов І.К.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

за участю секретаря Маковецької О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2015 року в частині визначення розміру судових витрат по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чудовська Марина Сергіївна, ОСОБА_6, ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним та застосування наслідків недійсності договору, за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чудовська Марина Сергіївна про визнання договору дарування недійсним та застосування наслідків недійсності договору,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання їх на підставі ст. 405 ЦК України такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26 січня 2015 року відкрито провадження у справі за цим позовом ОСОБА_4

У березні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про визнання частково недійсним договору дарування вищевказаної квартири з застосуванням наслідків недійсності договору та визнання на ним права власності на ? частину цієї квартири, який подалі уточнив в травні 2015 року.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19 березня 2015 року ( з урахуванням ухвали від 19.03.2015 р. про виправлення описки) позовна заява ОСОБА_5 прийнята до розгляду судом та об'єднана в одне провадження з позовом ОСОБА_4

У травні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про визнання частково недійсним договору дарування вищевказаної квартири та визнання на ним права власності на ? частину квартири.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 липня 2015 року позовна заява ОСОБА_6 прийнята до розгляду судом та об'єднана в одне провадження з позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2015 року

Відмовлено ОСОБА_3 в задоволенні клопотання про залишення без розгляду позовів ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Зазначена ухвала Орджонікідзевського районного суду м. Харкова оскаржена ОСОБА_3 та прийнята до розгляду апеляційним судом в частині визначення розміру судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2015 року як постановлену з порушенням вимог цивільного процесуального закону, зазначаючи, що судом неправильно визначений розмір судового збору за позовними заявами ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а останніми ці судові витрати сплачені не у повному обсязі.

Вислухавши пояснення апелянта, перевіривши відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України виділені матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Ціна позову - це грошовий вираз матеріально-правової вимоги позивача до відповідача.

Розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна( або його частки).

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, п.4 ч.2 ст. 119 ЦПК України такий обов'язок покладається на позивача при поданні до суду позовної заяви.

Відповідно до ч.2 ст. 80 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Вищевказані вимоги процесуального закону враховані судом першої інстанції при постановленні ухвали від 02 жовтня 2015 року з зазначенням того, що вартість спірної квартири та вартість часток квартири, на які заявили свої права позивачі за зустрічними позовами сторони ОСОБА_5 та ОСОБА_6, зазначена в нотаріально посвідченому договорі дарування квартири від 12.10.2011 року, а інших даних про вартість квартири матеріали цивільної справи не містять і сторони не заявляли клопотання щодо визначення її вартості експертним шляхом.

Крім того суд не позбавлений можливості за наданими сторонами доказами вартості квартири на час розгляду справи, визначитись з розміром судових витрат у вигляді судового збору, понесених сторонами та які підлягають стягненню в дохід держави, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги в частині визначення судом розміру судових витрат по справі, не спростовують висновків суду першої інстанції в цій частині, що є підставою відповідно до вимог п.1 ч.1ст. 312 ЦПК України для відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 2 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 312, ст.ст. 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2015 року в оскаржуваній частині визначення розміру судових витрат залишити без змін.

Ухвала апеляційного оскарженню в касаційному порядку не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: