Дата документу 13.11.2015
ЄУ № 430/994/14-ц
Провадження №2/420/1382/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Стеценко О.С.

за участю секретаря Рожкової Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Новопсков справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про оспорювання батьківства,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Станично-Луганського районного суду Луганської області з позовом до відповідачів, в якому просить визнати поважними причини пропущеного строку для звернення до суд та прийняти заяву до розгляду; виключити запис з актового запису № 330 від 28.11.2000 Ленінського відділу ДРАЦС реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції відомості про ОСОБА_3, як батька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати батьком дитини ОСОБА_4, 04.11.2000, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що 04.11.2000 вона народила доньку ОСОБА_4, батьком якої записано ОСОБА_3 (2-й відповідач). 28.08.2007 зареєстровано розірвання шлюбу між позивачем та 2-м відповідачем. Позивач зазначила, що шлюбні відносини з чоловіком ОСОБА_3 припинилися на початку 1999 року і з цього часу вона проживала однією сімєю з ОСОБА_2 (1-й відповідач), від якого позивач завагітніла та народила доньку. 08.07.2011 позивачем та 1-м відповідачем було зареєстровано шлюб. Позивач вказує, що біологічним батьком дитини є ОСОБА_2

Дана справа на виконання вимог Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» № 1632-VII від 12.08.2014 та розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 передана зі Станично-Луганського районного суду Луганської області до Новопсковського районного суду Луганської області.

Справа прийнята до провадження Новопсковського районного суду Луганської області та призначена до розгляду.

Сторони до судового засідання не прибули, про час та місце слухання були повідомлені належним чином.

Позивач у заяві від 02.06.2014, наданій Станично-Луганському районному суду Луганської області, просив справу розглянути без його участі, на позовних вимогах наполягає.

1-й відповідач ОСОБА_2 у заяві від 02.06.2014, наданій Станично-Луганському районному суду Луганської області, просив справу розглянути без його участі, позов визнає.

2-й відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України», оскільки поштовий звязок за місцем реєстрації останнього (м. Луганськ) відсутній, так як дана територія тимчасово не контролюється українською владою.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 11.09.2015 для зясування фактичних обставин справи, повного та всебічного розгляду справи суд визнав обовязковою участь позивача ОСОБА_1 у судових засіданнях у даній справі, однак позивач вимоги суду не виконала, до судового засідання не зявилась. Отже, наслідки не вчинення належних процесуальних дій лежать виключно на позивачеві.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказах.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд виходить з такого.

04 листопада 2000 року народилась ОСОБА_4, батьками якої записані: мати ОСОБА_1 та батько ОСОБА_3, що вбачається зі свідоцтва про народження серії І-ЕД № 159938, виданого відділом реєстрації актів громадського стану Ленінського райвиконкому м. Луганська.

28 серпня 2007 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано шлюб, про що Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-ЕД № 050019.

08 липня 2011 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, про що Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського МУЮ у Луганській області видано свідоцтво про шлюб серії І-ЕД № 128873.

Правовідносини сторін є такими, що випливають з сімейного законодавства, що діяло на час народження дитини, тому до даних правовідносин суд застосовує, зокрема, чинний на той час Кодекс про шлюб та сім'ю України (далі КпШС).

Відповідно до ст. 56 КпШС особа, записана як батько або як мати дитини в книзі записів народжень або особа, яка фактично є батьком дитини, в разі смерті матері чи позбавлення її батьківських прав має право оспорити проведений запис протягом року з того часу, коли їй стало або повинно було стати відомо про проведений запис. Якщо до цього часу особа, записана як батько або як мати, була неповнолітньою, річний строк обчислюється з часу досягнення нею вісімнадцяти років. Особа, записана батьком дитини за її заявою або за спільною заявою з матір'ю дитини, не має права оспорювати батьківство, якщо в момент подачі заяви їй було відомо, що вона фактично не є батьком цієї дитини. Чоловік, який дав письмову згоду на запліднення своєї дружини за допомогою донора, записується батьком народженої нею дитини і не має права оспорювати проведений запис. Дружина, яка дала письмову згоду своєму чоловіку на запліднення та народження дитини іншою жінкою (донором), записується матір'ю цієї дитини і не має права оспорювати проведений запис.

Згідно ст. 138 Сімейного кодексу України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі Постанова) судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 Сімейного Кодексу України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Таке саме правило визначено у ч. 1 ст. 60 ЦПК України. Крім того, ч. 3 ст. 60 ЦПК України передбачено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Пунктом 9 Постанови передбачено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Як зазначено вище, предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною; одним із доказів на підтвердження цього є судово-генетична експертиза.

Відповідно до ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 145 ЦПК України передбачено, що призначення експертизи є обов'язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи є обов'язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров'я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Сторони у даній справі не заявили клопотання про призначення експертизи на підтвердження відсутності кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Суд самостійно за власною ініціативою, враховуючи імперативні приписи ЦПК України, призначити експертизу не має право.

Як зазначено вище, ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 11.09.2015 для зясування фактичних обставин справи, повного та всебічного розгляду справи суд визнав обовязковою участь позивача ОСОБА_1 у судових засіданнях у даній справі, однак позивач вимоги суду не виконала, до судового засідання не зявилась.

Взагалі жодна з сторін під час розгляду справи до судових засідань не прибула, докази на підтвердження своїх доводів не надала.

Суд враховує, що ОСОБА_2 надав заяву про визнання позову, тобто фактично визнав себе батьком дитини.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Позивач не довела своїх позовних вимог, докази на підтвердження своїх доводів не надала. У справі взагалі відсутні будь-які докази на підтвердження доводів позову.

За таких обставин, суд таку заяву 1-го відповідача не приймає.

Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити у звязку його недоведеністю.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про оспорювання батьківства відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.С. Стеценко