УХВАЛА

про повернення позовної заяви

13.11.2015 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Світлик О.М., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 Миколаєвича до публічного акціонерного товариства «Терра Банк», Відділення № 39 в м. Ужгороді ПАТ «Терра Банк» та публічного акціонерного товариства «Кристалбанк» про зобовязання виплатити відсотки за Договором банківського вкладу (депозиту) та відшкодування моральної шкоди, витрат юридичних та інших послуг,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ПАТ «Терра Банк», Відділення № 39 в м. Ужгороді ПАТ «Терра Банк» та ПАТ «Кристалбанк» про зобовязання виплатити відсотки за Договором банківського вкладу (депозиту) та відшкодування моральної шкоди, витрат юридичних та інших послуг.

Ухвалою суду від 22.10.2015 р. вказана позовна заява залишена без руху, так як подана з порушенням вимог п. п. 3, 5, 6 ч. 2, ч. 5 ст. 119 ЦПК України, а саме: у позовній заяві відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину, а також до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору за вимогу про стягнення моральної шкоди та майнову вимогу про стягнення витрат на юридичні та інші послуги для відновлення порушеного права.

Нормами статті 119 ЦПК України регламентовано вимоги до форми і змісту позовної заяви.

Крім того, у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 р. № 2 розяснено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам ст. 119 ЦПК. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зазначаючи відповідачем ПАТ «Кристалбанк» позивачем не зазначено зміст позовних вимог щодо вказаної юридичної особи, як того вимагає п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, не викладено і обставин, якими могли обґрунтовуватися вимоги до ПАТ «Кристалбанк» та не зазначено доказів, що могли б підтвердити кожну обставину.

Також, всупереч вимог п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява не містить викладу обставин, якими обґрунтовується вимога про стягнення моральної шкоди, вимога про стягнення витрат на юридичні послуги та транспортні витрати, а також не зазначено доказів на підтвердження цих обставин.

Крім того, відповідно до вимог ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Зокрема, ч. 2 ст. 79 ЦПК України регламентовано відсильну норму, за якою розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Водночас, на момент звернення з позовом із спеціального закону, а саме, Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, у його редакції відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 року № 484-VIII, який набув чинності 01.09.2015 року, виключений пункт 7, яким передбачалося звільнення від сплати судового збору позивачів за подання позовів щодо порушення прав споживачів, та пункт 17, яким було визначено звільнення позивачів за подання позовів про відшкодування збитків, завданих внаслідок неповернення у строки, передбачені договорами або установчими документами, грошових та майнових внесків, залучених до акціонерних товариств, банків, кредитних установ, довірчих товариств та інших юридичних осіб, які залучають кошти та майно громадян.

Разом з тим, позивач підставою несплати судового збору зазначив ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року №1023-ХІІ, яка була викладена у такій редакції саме із змінами, внесеними згідно з вищенаведеним спеціальним законом від 08.07.2011 року №3674-VІ.

У разі існування неузгодженості між нормами, виданими одним і тим самим нормотворчим органом, застосовується акт, виданий пізніше, навіть якщо прийнятий раніше акт не втратив своєї чинності.

За ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру встановлюється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» передбачено, що з 1 січня 2015 року встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 1218 гривень.

Однак, у матеріалах справи відсутній будь-який доказ сплати судового збору, який повинен бути сплачений окремо за кожну з таких вимог майнового характеру.

Копію ухвали надіслано позивачам рекомендованими листами з повідомленням та надано строк для виправлення недоліків позовної заяви протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (штрихкодовий ідентифікатор 88 9/88 5) вбачається, що копію ухвали 27.10.2015 року було вручено особисто ОСОБА_1, однак упродовж встановленого судом строку, а саме, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали недоліки позовної заяви не усунуто.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене та те, що позивачем не усунуто жодних недоліків позовної заяви, вважаю, що до даної позовної заяви слід застосувати правила ч. 2 ст. 121 ЦПК України та вважати її неподаною і повернути позивачеві.

Керуючись ч. 2 ст. 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 Миколаєвича до публічного акціонерного товариства «Терра Банк», Відділення № 39 в м. Ужгороді ПАТ «Терра Банк» та публічного акціонерного товариства «Кристалбанк» про зобовязання виплатити відсотки за Договором банківського вкладу (депозиту) та відшкодування моральної шкоди, витрат юридичних та інших послуг вважати неподаною та повернути позивачам.

Розяснити позивачу, що відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_2