Справа №519/854/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Южний міський суд Одеської області
в складі : головуючого судді : Котова В.Г.
при секретарі : Слісаренко Г.В.
Розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Южне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі відділення №20 філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" про стягнення суми депозиту за Договором №148/370-13 від 03.01.2013 року в розмірі 2345837,54 грн., стягнення нарахованих процентів та моральної шкоди -
25 березня 2015 року між позивачем та БАНКОМ письмово було укладено Договір-заява №328823/121210/1-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 6 місяців в іноземній валюті. Згідно цього договору БАНК відкрив в євро рахунок на ім'я позивача НОМЕР_5. Згідно виданої БАНКОМ довідки від 25 травня 2015 року №2291 залишок на ньому складає 1000,00 євро.
Дані Договори відповідають правовідносинам, які регулюються ст.ст. 626, 638, 1058-1061 ЦК України, відповідно до яких договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на установлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. За договором банківського вкладу одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла зобов'язується виплатити вкладникові встановленим договором таку суму та проценти на неї. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту відсотки.
У зв'язку з цим позивач спочатку в усній формі, а 24 червня 2015 року в письмовій формі зажадав від БАНКУ повернути йому кошти, що знаходяться на рахунках. Однак, БАНК проігнорував цей лист і відповіді не надав.
Позивач вважає, що дії БАНКА порушують чинне законодавство України, є протиправними і направленні на ухилення від повернення позивачу вкладу.
У відповідності до вимог ст. 8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі та в межах повноважень і у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.
Згідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності.
Керуючись положеннями ст. 321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
В ст.629 ЦК України «Обов'язковість договору» вказано:
«1. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.»
Ухилення відповідача від повернення вкладу є незаконною та безпідставною, оскільки відповідно до вимог статті 1066 ЦК України банк використовує кошти клієнта, гарантуючи його право безперешкодного розпорядження. Він не має права встановлювати непередбачені договором чи законом обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.
В ст.1074 ЦК України «Обмеження права розпоряджання рахунком» зазначено:
«1. Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.»
Таких підстав у БАНКУ не існує.
Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись чином, відповідно до умов договору та чинного законодавства.
Крім того, пункт 3.3 Постанови НБУ від 03 грудня 2003 року №516 «Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами» (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2003 р. за № 1256/8577) вказано:
«Банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком.
За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.
У разі невиконання (неналежного виконання) банком вимоги фізичної особи про повернення вкладу (депозиту) або його частини (документ на переказ/заява про повернення коштів тощо) (далі - вимога) банк зобов'язаний:
прийняти вимогу шляхом проставлення на ній: дати отримання, підпису уповноваженої особи, відбитка штампа банку та видачі фізичній особі письмового повідомлення про невиконання (неналежне виконання) цієї вимоги із зазначенням причини, дати взяття вимоги на облік, дати видачі повідомлення, прізвища, ім'я та по батькові уповноважених осіб і відбитка печатки банку;
взяти вимогу на облік за відповідним позабалансовим рахунком.
Банк зобов'язаний виконати вимогу відповідно до умов договору банківського вкладу (депозиту).Після виконання вимоги банк списує вимогу з відповідного позабалансового рахунку.»
БАНК своїми діями відповідно ст.610 ЦК України порушив перед позивачем свої зобов'язання.
В ст.611 ЦК України «Правові наслідки порушення зобов'язання» вказано:
1. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:
1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;
2) зміна умов зобов'язання;
3) сплата неустойки;
4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Окрім матеріальної позивачу було завдано також моральну шкоду, яка полягає в том, що із-за противоправних дій БАНКА позивач переніс нервовий стрес, зазнав душевні страждання, порушився його повсякденний розклад, так як повинен ходити по різних інстанціях і доказувати свою правоту та витребувати повернення його вкладу.
Завдану позивачу моральну шкоду він оцінює у 1700 гривен.
Позивач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, згідно якої просить розглядати справу за його відсутності.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, причини неявки до суду не повідомив, заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходила.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити в повному обсязі з наступних підстав.
25 березня 2015 року між позивачем та БАНКОМ письмово було укладено Договір-заява №328823/121210/1-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 6 місяців в іноземній валюті. Згідно цього договору БАНК відкрив в євро рахунок на ім'я позивача НОМЕР_5. Згідно виданої БАНКОМ довідки від 25 травня 2015 року №2291 залишок на ньому складає 1000,00 євро.
Дані Договори відповідають правовідносинам, які регулюються ст.ст. 626, 638, 1058-1061 ЦК України, відповідно до яких договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на установлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. За договором банківського вкладу одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла зобов'язується виплатити вкладникові встановленим договором таку суму та проценти на неї. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту відсотки.
У зв'язку з цим позивач спочатку в усній формі, а 24 червня 2015 року в письмовій формі зажадав від БАНКУ повернути йому кошти, що знаходяться на рахунках. Однак, БАНК проігнорував цей лист і відповіді не надав.
Позивач вважає, що дії БАНКА порушують чинне законодавство України, є протиправними і направленні на ухилення від повернення позивачу вкладу.
У відповідності до вимог ст. 8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі та в межах повноважень і у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.
Згідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності.
Керуючись положеннями ст. 321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
В ст.629 ЦК України «Обов'язковість договору» вказано:
«1. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.»
Ухилення відповідача від повернення вкладу є незаконною та безпідставною, оскільки відповідно до вимог статті 1066 ЦК України банк використовує кошти клієнта, гарантуючи його право безперешкодного розпорядження. Він не має права встановлювати непередбачені договором чи законом обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.
В ст.1074 ЦК України «Обмеження права розпоряджання рахунком» зазначено:
«1. Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.»
Таких підстав у БАНКУ не існує.
Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись чином, відповідно до умов договору та чинного законодавства.
Крім того, пункт 3.3 Постанови НБУ від 03 грудня 2003 року №516 «Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами» (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2003 р. за № 1256/8577) вказано:
«Банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком.
За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.
У разі невиконання (неналежного виконання) банком вимоги фізичної особи про повернення вкладу (депозиту) або його частини (документ на переказ/заява про повернення коштів тощо) (далі - вимога) банк зобов'язаний:
прийняти вимогу шляхом проставлення на ній: дати отримання, підпису уповноваженої особи, відбитка штампа банку та видачі фізичній особі письмового повідомлення про невиконання (неналежне виконання) цієї вимоги із зазначенням причини, дати взяття вимоги на облік, дати видачі повідомлення, прізвища, ім'я та по батькові уповноважених осіб і відбитка печатки банку;
взяти вимогу на облік за відповідним позабалансовим рахунком.
Банк зобов'язаний виконати вимогу відповідно до умов договору банківського вкладу (депозиту).Після виконання вимоги банк списує вимогу з відповідного позабалансового рахунку.»
БАНК своїми діями відповідно ст.610 ЦК України порушив перед позивачем свої зобов'язання.
В ст.611 ЦК України «Правові наслідки порушення зобов'язання» вказано:
1. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:
1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;
2) зміна умов зобов'язання;
3) сплата неустойки;
4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Окрім матеріальної позивачу було завдано також моральну шкоду, яка полягає в том, що із-за противоправних дій БАНКА позивач переніс нервовий стрес, зазнав душевні страждання, порушився його повсякденний розклад, так як повинен ходити по різних інстанціях і доказувати свою правоту та витребувати повернення його вкладу.
Завдану позивачу моральну шкоду він оцінює у 1700 гривен.
Відповідно до вимог ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.
Згідно ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Статтею 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» встановлено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.
Відповідно до ст. 1060 Цивільного кодексу України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.
Згідно ст. 1061 Цивільного кодексу України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а невитребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом.
Згідно п. 19 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.
Продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів»).
Статтею 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення й використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на захист своїх прав державою; належну якість продукції й обслуговування; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.
Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є недоторканим.
Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
При таких обставинах, враховуючи те, що строк повернення банківського строкового вкладу (депозиту) закінчився та позивачу не були повернуті грошові кошти, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі відділення №20 філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" про стягнення суми депозиту за Договором №148/370-13 від 03.01.2013 року в розмірі 2345837,54 грн., стягнення нарахованих процентів та моральної шкоди, необхідно задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача судовий збір на користь держави.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 215, 224-226 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 6 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 525, 526, 530, 610, 629, 1058, 1060, 1061, 1074 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі відділення №20 філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" про стягнення суми депозиту за Договором №148/370-13 від 03.01.2013 року в розмірі 2345837,54 грн., стягнення нарахованих процентів та моральної шкоди - задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Відділення №20 філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" на користь держави судовий збір у розмірі 3654 грн.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк - з дня проголошення рішення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.Г.Котов