Ухвала

іменем україни

11 листопада 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Колодійчука В.М.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» про зобов'язання вчинити дії за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від

30 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Київської області від

26 березня 2015 року,

встановила:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 11 листопада 2013 року між ним та публічним акціонерним товариством «Дочірній банк Сбербанку Росії» (далі - ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії») в особі Білоцерківського відділення № 2 було укладено договір про відкриття депозитного рахунку в рамках договору щодо банківського обслуговування (далі - Договір), предметом якого є розміщення в Банку іменного строкового банківського вкладу фізичної особи на строк 367 днів, з виплатою відсотків одноразово, в день настання терміну повернення вкладу. Датою повернення вкладу визначено 13 листопада 2014 року. Відповідно до Договору він вніс кошти на депозитний рахунок у сумі 100 100 доларів США.

13 листопада 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Білоцерківського відділення ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» із заявою про виплату депозитного вкладу та відсотків, на що отримав листа про відмову у їх виплаті в зв'язку з тим, що згідно Постанови НБУ від

29 серпня 2014 року за № 540 банківські установи було зобов'язано обмежити видачу готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до

15 000 грн на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ.

Позивач вважає, що такі дії банку є протиправними та не відповідають вимогам Закону України «Про захист прав споживачів»,

ст. ст. 1058, 1060 ЦК України, а постанова НБУ від 29 серпня 2014 року за № 540 є підзаконним актом, не зареєстрована в Міністерстві юстиції України, тому не повинна братись до уваги при здійсненні діяльності і носить лише рекомендаційний характер.

Ураховуючи наведене, просив зобов'язати ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» видати готівкою одноразовою операцією через касу належний йому вклад за Договором в сумі 100 100,00 доларів США та нараховані відсотки.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2014 року позов задоволено.

Зобов'язано ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» видати готівкою одноразовою операцією через касу банку належний ОСОБА_3 вклад за договором про відкриття депозитного рахунку (вклад «Традиційний») в рамках договору щодо банківського обслуговування від 11 листопада

2013 року в сумі 100 100 доларів США та нараховані згідно договору відсотки. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 26 березня

2015 року рішення суду першої інстанції змінено.

Позов ОСОБА_3 задоволено частково. Зобов'язано

ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» повернути ОСОБА_3 вклад готівкою в сумі 100 100 доларів США та відсотки на вклад в сумі

6 870,86 доларів США, а всього 106 970,86 доларів США, які зберігаються на поточному рахунку ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії».

У касаційній скарзі ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Зобов'язуючи банк повернути позивачу банківський вклад та процентів, які зберігаються на поточному рахунку, апеляційний суд, виходив із того, що банк зобов'язаний повернути позивачу внесену останнім суму вкладу по договору та нараховані відсотки незалежно від того, на якому рахунку знаходяться дані кошти.

Проте повністю з таким висновком погодитися не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Установлено, що 11 листопада 2013 року між ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» та ОСОБА_3 було укладено Договір про відкриття Депозитного рахунку (вклад «Традиційний») в рамках Договору щодо банківського обслуговування. За умовами вказаного Договору банк прийняв на депозитний рахунок 100 100 доларів США строком до

13 листопад 2014 року зі сплатою 7,15% річних.

11 листопада 2013 року ОСОБА_3 вніс кошти на депозит у сумі 100 100 доларів США.

У п. 1 Договору сторони погодили, що клієнт перераховує з поточного (мультивалютного) рахунку у доларах США, відкритого в рамках Договору щодо банківського обслуговування, а банк приймає на депозитний рахунок кошти на умовах та в порядку, передбаченому цим Договором та Умовами банківського обслуговування фізичних осіб в

АТ «Сбербанк Росії», затвердженими Наказом Голови Правління Банку

№ 37 від 16 січня 2012 року (з усіма змінами та доповненнями), або Умовами, що затверджені на зміну вищезазначеним. Умови є невід'ємною частиною цього Договору та розмішуються на Сайті банку.

Підпунктом 3.3.3.5. зазначених Умов банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «СБЕРБАНК РОСІЇ» передбачено, що повернення вкладу здійснюється банком у безготівковій формі шляхом перерахуванням суми вкладу та нарахованих за користування вкладом процентів на поточний рахунок в день настання терміну повернення вкладу або в день дострокового повернення вкладу за ініціативою клієнта (з урахуванням п. 3.3.3.4 розділу II Умов). Днем повернення вкладу вважається день списання коштів з депозитного рахунку. При цьому вклад та проценти за ним зберігаються банком на поточному рахунку до моменту їх витребування клієнтом. Після повернення вкладу депозитний рахунок закривається в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

За заявою 13 листопада 2014 року ОСОБА_3 у зв'язку з закінченням строку дії Договору, просив виплатити йому суму депозитного вкладу з нарахованими проценти одноразово через касу банку.

Листом від 26 листопада 2014 року Білоцерківське відділення

№2 ПАТ «Дочірній банк «Сбербанку Росії» повідомило позивача про неможливість виплатити йому з поточного рахунку повну суму вкладу і нараховані проценти в один операційний день, посилалося на п. 1 пп. 9 Постанови Правління Національного банку України №540 від 29 серпня 2014 року «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України», яким передбачено, що уповноважені банки зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних і депозитних рахунків клієнтів через каси і банкомати в межах до 15 000 грн на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України.

Установлено, що Банк вчасно на виконання умов договору і Правил здійснив перерахування вкладу та нарахованих процентів на поточний рахунок позивача.

Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до положень ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором.

Крім того, ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 529 ЦК України кредитор має право не приймати від боржника виконання його обов'язку частинами, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Отже, за змістом наведеним норм права зобов'язання банку полягає у виплаті володільцеві рахунку грошових коштів на умовах та в порядку, встановлених договором.

Покладаючи на банк обов'язок по поверненню ОСОБА_3 вкладу готівкою одноразовою операцією через касу банку належний позивачу вклад у розмірі 100 100 доларів США, апеляційний суд не врахував, що відносини банку та володільця рахунку передбачені главою 72 ЦК України, обов'язок банку з повернення коштів урегульовано ст. ст. 1068, 1073 ЦК України та умовами відповідного договору, а порядок виконання рішення суду передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

Разом із тим, апеляційний суд не звернув уваги на те, що банк виконав зобов'язання за депозитним договором, провівши таке перерахування на поточний рахунок вкладника. Після перерахування коштів зобов'язання за депозитним договором припиняються у зв'язку із належним виконанням щодо повернення вкладу, тому відсутні підстави для стягнення процентів після цієї дати в розмірі, встановленому депозитними договорами.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 10 червня 2015 року № 6-36цс15.

Викладене свідчить, що при вирішені спору апеляційним судом не повно встановлено характер правовідносин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, не дано юридичної оцінки наданим сторонам доказами, що в силу ч. 2 ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухваленого апеляційним судом рішення з направленням справи на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Київської області від 26 березня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук
Судді:В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова

І.М. Фаловська