У х в а л а

іменем україни

28 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Управління пенсійного фонду України в м. Білгороді-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області до ОСОБА_5 про стягнення надміру виплаченої пенсії, за касаційною скаргою Управління пенсійного фонду України в м. Білгороді-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року Управління Пенсійного фонду України в

м. Білгороді-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області (далі - УПФУ в м. Білгороді-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області) звернулося до суду із указаним позовом, мотивуючи його тим, що 15 березня 2004 року ОСОБА_5 призначено пенсію по інвалідності II групи від загальних причин захворювання на підставі витягу із акту огляду МСЕК серії 2-18 ОБ

№ 092587, виданого безстроково, заяви про призначення пенсії від

23 квітня 2004 року, зареєстрованої за № 5/202 та документів про стаж і заробітну плату, наданих особисто заявником. На запит Одеського обласного медико-соціальної експертизи № 2 щодо підтвердження встановлення ОСОБА_5 II групи інвалідності загального захворювання 27 березня 2014 року надійшла відповідь, в якій повідомлено, що ОСОБА_5 не проходила освідчення в обласній МСЕК № 2 і довідка МСЕК їй не видавалася. У зв'язку з цим за період з 15 березня 2004 року по 31 березня 2014 року виникла переплата пенсії на загальну суму 70 519 грн 87 коп. Листом Управління від 04 квітня 2014 року ОСОБА_5 повідомлено про утворену суму переплати та про необхідність її повернення в добровільному порядку. Однак, станом на 16 січня 2015 року відповідачем надміру виплачених сум пенсійних виплат Управлінню не відшкодовано. Посилаючись на вказані обставини, УПФУ в м. Білгороді-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області просило суд стягнути з ОСОБА_5 на свою користь області надміру виплачену пенсію у розмірі 70 519 грн 87 коп.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16 червня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що грошова сума, яку просить стягнути позивач, вже стягується на підставі рішення УПФУ в м. Білгороді-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області від 27 березня 2014 року № 64/і та у відповідності до вимог ст. ст. 50, 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Разом з тим, апеляційний суд зазначив, що позивач при зверненні з позовом до суду не посилався на вимоги ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, тому висновок суду першої інстанції про відсутність недобросовісності набувача грошових коштів є передчасним та таким, що виходить за межі заявленого позову, а питання про стягнення грошових коштів, зокрема у порядку ст. 1212 ЦК України буде предметом самостійного судового розгляду у разі його пред'явлення з цих підстав.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду першої інстанції та ухвала суду апеляційної інстанції ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в

м. Білгороді-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

І.М. Фаловська