Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/3917/15 Суддя-доповідач Спас О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів: Полякова О.З.,

Бабак А.М.,

при секретарі Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 травня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_4, яка є правонаступником після смерті позивачів ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3, Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області, Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, третя особа комунальне підприємство «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок від 17.11.1992 року та визнання права власності на житловий будинок, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2012 року ОСОБА_5, ОСОБА_6,правонаступником після смерті яких є ОСОБА_4, звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області, Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок від 17.11.1992 року та визнання права власності на житловий будинок, який в ході судового розгляду уточнили.

В позові зазначали, що 19.03.1981 року на засіданні правління колгоспу ім. Кірова було розглянуто заяву ОСОБА_5 про можливість виділення земельної ділянки для будівництва житлового будинку. Постановою загальних зборів членів колгоспу від 23.04.1981 року була виділена земельна ділянка розміром 0,08га по АДРЕСА_1. Рішенням виконкому Вознесенської сільської ради №59 від 30.07.1981 року було надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку. 27.08.1981 року були надані проект забудівлі та будівельний паспорт на будівництво. На вищевказаній земельній ділянці збудовано житловий будинок АДРЕСА_1. Наприкінці 1986 року до ОСОБА_5, ОСОБА_6 переїхала ОСОБА_3 з дітьми на постійне проживання. 31.12.1988 року ОСОБА_6 переїхали до іншого будинку, а відповідач залишилась проживати у вищевказаному будинку. У грудні 2010 року ОСОБА_5, ОСОБА_6 стало відомо, що відповідач продає житловий будинок АДРЕСА_1, що вона має свідоцтво про право власності на будинок. Посилаючись на вказані обставини, просили суд визнати недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок від 17.11.1992 року, видане виконавчим комітетом Мелітопольської районної ради на житловий будинок АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_3, зареєстроване в КП «ММБТІ» в реєстрову книгу №41а під реєстровим №764; визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1, яка залишилась після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року; визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1; стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 травня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4, яка є правонаступником після смерті позивача ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3, Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області, Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок від 17.11.1992 року та визнання права власності на житловий будинок задоволено.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок від 17.11.1992 року, видане виконавчим комітетом Мелітопольської районної ради на житловий будинок АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_3, зареєстроване в КП «ММБТІ» в реєстрову книгу №41а під реєстровим №764.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 за заповітом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_3 судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 23 грудня 2014 року рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 травня 2014 року у цій справі скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 22 квітня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, рішення апеляційного суду Запорізької області від 23 грудня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції стало відомо про смерть ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв'язку із чим ухвалою від 17 червня 2015р. провадження у справі було зупинено.

Провадження у справі відновлено ухвалою від 13 серпня 2015р.

До участі у справі в якості правонаступника ОСОБА_6 залучено ОСОБА_4, яка є правонаступником померлого позивача ОСОБА_5

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника апелянта адвоката Чеботар Н.А., ОСОБА_4 та її представника адвоката Лапшиної Г.І., представника Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області Якубович А.А., та оголосивши перерву за клопотанням сторін про укладення мирової угоди, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Питання права сторін укласти мирову угоду та порядок вирішення даного питання судом встановлено ст. 175 ЦПК України.

Згідно ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Якщо мирову угоду або повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця заява приєднується до справи. До ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд. Суд не визнає мирової угоди у справі, в якій одну із сторін представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Під час судового засідання сторони клопотали про визнання судом укладеної ними мирової угоди.

Згідно наданих суду тексту мирової угоди та заяви про укладення мирової угоди вбачається, що сторони дійшли мирової угоди на тій умові, що за ОСОБА_3 визнається право власності на спірне майно - житловий будинок АДРЕСА_1.

При цьому у мировій угоди зазначено, що ОСОБА_4 згодна вирішити спір добровільно, оскільки їй ОСОБА_3 сплачено грошову компенсацію за житловий будинок АДРЕСА_1 у сумі 5400 доларів США, що підтверджено розпискою сторін.

Не заперечують проти мирової угоди на вказаних умовах представники відповідачів Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області, Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, що зазначено в мировій угоди та заяві про її визнання та закриття провадження у справі.

До ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснив сторонам наслідки такого рішення, перевірив що Чеботар Н.А. представник ОСОБА_3, якою, у тому числі, подано заяву про визнання мирової угоди, не обмежена у повноваженнях на їх вчинення, оскільки у нотаріально посвідченій довіреності передбачені повноваження на укладання мирової угоди (а.с.143 т.2).

З тексту мирової угоди та заяви про її визнання вбачається, що мирова угода укладена сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і стосується прав та обов'язків сторін у цій справі та предмета позову, яким є визнання права власності на вказаний житловий будинок.

Сторони уклали мирову угоду і повідомили про це суд, надавши спільну заяву, яка приєднана до справи.

Умови мирової угоди не суперечать закону і не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому немає перешкод для визнання мирової угоди.

Згідно п.4 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона визнана судом.

Відповідно ч. 1 ст. 310 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Передбачені ЦПК України підстави для визнання судом мирової угоди сторін, скасування рішення суду першої інстанції у зв'язку із укладенням мирової угоди, закриття провадження у справі знайшли своє підтвердження.

Керуючись ст. ст. 175, 205, 310, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 травня 2014 року у цій справі скасувати, провадження у справі закрити.

Визнати мирову угоду, якою визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: