Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2015 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.

при секретарях Локотковій І.С., Костів Л.В., Швидкої Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес страхування» про виплату страхового відшкодування та відшкодування франшизи,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі спільним позовом до ОСОБА_2 та Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес страхування» з вимогами: стягнути з ОСОБА_2 на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 8207,55 грн.; стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес страхування» на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 3662,15 грн., що є предметом позову.

Під час розгляду справи, позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог майнового характеру, які пред'явлено до фізичної особи ОСОБА_2, з 8207,55 грн. до 3207 грн. 55 коп., та збільшення розміру позовних вимог, які пред'явлено до юридичної особи - Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес страхування», з 3662,15 грн. до 8662,15 грн. (а.с.55-58)

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, пояснив, що 28.12.2013 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Шеврове Авео» д.н.з. НОМЕР_1, яким керував відповідача ОСОБА_2, та автомобіля «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_2, що належить на праві власності позивачу, за наслідками дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Винним у скоєнні цієї пригоди визнано відповідача ОСОБА_2, що підтверджується ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 05 листопада 2014 року. 14 листопада 2014 року позивач звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес-Страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування по страховому випадку, який мав місце 28 грудня 2013 року за участю забезпеченого транспортного засобу - автомобіля «Шеврове Авто», державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2, та на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди мав чинний Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія №АС/1859397. На підставі Страхового акту №4.14.32-1 від 10 грудня 2014 року Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес-Страхування» виплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 40827,85 грн., яке розраховано наступним чином: 46337,85 грн. (ринкова вартість) - 5000,00 грн. (залишки) - 510,00 грн. (франшиза) = 40827,85 грн. Позивач погоджується в цілому з підставою виплати страхового відшкодування, однак не згоден з проведеною оцінкою вартості належного йому транспортного засобу, яка визначена страховиком в розмірі 46337,85 грн., оскільки на замовлення позивача ТОВ «Експертно-асистуюча компанія «Фаворит» проведена оцінка вартості аналогічного транспортного засобу станом на 02 грудня 2014 року, тобто дату оцінки його в ТДВ «Експрес Страхування», яка визначена спеціалістом оцінювачем в сумі 57697,55 грн., тому просить за рахунок відповідачів виплатити залишок невиплаченої суми страхового відшкодування, а саме: стягнути з стягнути з відповідача ОСОБА_2 суму 3207 грн. 55 коп., а з відповідача - Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес страхування» - 8662,15 грн., також просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 нас свою користь суму франшизи в розмірі 510,00 грн., що є предметом позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що дійсно 28 грудня 2013 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Шеврове Авто», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням відповідача, який здійснив зіткнення з автомобілем «Деу Ланос», д.н.з НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, внаслідок чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Оскільки на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди був чинний Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АС/1859397, укладений з ТДВ «Експрес Страхування», позивачу виплачено страхове відшкодування, тому на думку відповідача виплата заподіяної позивачу матеріальної шкоди має бути здійснена саме страховиком, в той же час відповідач визнає той факт, що має компенсувати позивачу франшизу в розмірі 510,00 грн., тому в цій частині визнає позов та має намір добровільно відшкодувати заподіяні збитки.

Представник відповідача - Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес страхування» Бєляєв Ю.Л. в судовому засіданні просив в позові відмовити з підстав, викладених у запереченнях на позов, які приєднано до справи. (а.с..60-64)

Заслухавши пояснення позивача, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача Бєляєв Ю.Л., оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Як передбачено п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. (п.9.1, 9.2, 9.4 ст.9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Як убачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», що підтверджується Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія №АС/1859397 від 03 червня 2013 року, зі строком дії з 10 червня 2013 року по 09 червня 2014 року. (а.с. 67)

Судом встановлено, що на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 05 листопада 2014 року, яка постановлена у справі №757/23066/14-к, ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України з підстав передбачених ст.47 КК України з передачею його на поруки трудовому колективу ТОВ «Юридична агенція «Союз адвокатів» за умови, що протягом року з дня передачі на поруки він виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів вихованого характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Як встановлено у мотивувальній частині постанови суду: «ОСОБА_2 28.12.2013 року приблизно о 22 год. 50 хв., керуючи технічно справним автомобілем «Шеврове Авео» д.н.з. НОМЕР_1, наближаючись до будинку 35 по бульвару Дружби народів в м. Києві, не врахував безпечної швидкості руху та дорожню обстановку, допустив зіткнення з автомобілем «Сузукі» д.н.з.НОМЕР_3, внаслідок чого перетнув подвійну осьову лінію, перетинати яку забороняється, виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався у четвертій смузі руху зі сторони мосту імені Патона в напрямку Печерського мосту в м. Києві, внаслідок чого автомобіль «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_2 став некерований і виїхав в третю смугу руху та знову здійснив зіткнення з автомобілем «Субару Форестер» д.н.з. НОМЕР_4».

Звільнення від кримінальної відповідальності - це врегульована кримінальним і кримінально-процесуальним законодавством відмова держави в особі компетентних органів від засудження особи, яка вчинила злочин, від застосування до неї кримінально-правових засобів примусового характеру.

За своїм змістом звільнення від кримінальної відповідальності характеризується трьома моментами: 1) не відбувається державний осуд особи, яка вчинила злочин (обвинувальний вирок суду не постановляється); 2) до винного не застосовується покарання; 3) через відсутність обвинувального вироку звільнена від кримінальної відповідальності особа вважається такою, що не має судимості.

Звільнення від кримінальної відповідальності в контексті розглядуваного правового інституту не свідчить про виправдання особи, про визнання її невинною у вчиненні злочину. У даному випадку КК виходить із встановлення факту вчинення особою кримінальне караного діяння, а тому передбачені розділом ІХ Особливої частини КК підстави звільнення від кримінальної відповідальності визнаються нереабілітуючими.

Кримінального кодексу України передбачено такі види звільнення від кримінальної відповідальності: 1) у зв'язку з дійовим каяттям (ст. 45); 2) у зв'язку з примиренням винного з потерпілим (ст. 46); 3) у зв'язку з передачею особи на поруки (ст. 47); 4) у зв'язку із зміною обстановки (ст. 48).

Відповідно до п.1.7 ст.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. (ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»)

Як вбачається з матеріалів справи, власником автомобіля «Деу Ланос», державний номерний знак НОМЕР_2, є ОСОБА_1. (а.с.11)

14 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес-Страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування по страховому випадку, який мав місце 28 грудня 2013 року за участю забезпеченого транспортного засобу - автомобіля «Шеврове Авео», державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2, та на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди мав чинний Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія №АС/1859397.

07 лютого 2014 року суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «ЄвроАсистанс», на підставі заяви ТДВ «Експрес Страхування», складено Звіт №7/02/14 про оцінку КТЗ ЗАЗ Lanos держномер НОМЕР_2, згідно висновку вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників, що підлягають заміні, складає 87566,08 грн.; ринкова вартість КТЗ в непошкодженому стані на дату ДТП складає 46337,85 грн.; вартість матеріального збитку, завданий власникові КТЗ ЗАЗ Lanos держномер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП, складає 46337,85 грн. (а.с.68-83)

Відповідно до п. п. 30.1 та 30.3 ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим та власник транспортного засобу згоден з визнанням його фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи МТСБУ.

Як роз'яснено у п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Виходячи з результатів аналізу зазначених норм, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» і Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (далі - Методики).

Пунктом 7.35 Методики передбачено, що у разі відсутності цінових даних колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ.

У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп'ютерних програм та прайс-листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань. Використання ресурсів мережі Інтернет допускається з дотриманням вимог підпункту 7.53.5 пункту 7.53 цієї Методики.

Середня ринкова ціна такого КТЗ визначається як середнє арифметичне значення цінових показників, одержаних із зазначених джерел інформації.

У разі використання середньої ринкової ціни пропозиції до продажу КТЗ її необхідно звести коригуванням до ціни продажу, застосовуючи відповідне співвідношення стосовно аналогічних КТЗ із довідників, зокрема передбачених додатком 8.

Коригування вартості КТЗ залежно від пробігу та строку експлуатації здійснюється із застосуванням підбору аналога і відповідно до вимог пунктів 7.8, 7.9 та підпунктів 7.12.1, 7.12.2 пункту 7.12 цієї Методики.

Подальше коригування вартості КТЗ залежно від технічного стану, комплектності, укомплектованості, відновлення й оновлення складових частин тощо здійснюється за формулами (9), (10), (11), а також з врахуванням процента Д додаткового збільшення (зменшення) З ринкової вартості КТЗ залежно від умов догляду, зберігання та експлуатації (таблиця 4.1 додатка 4) та процента додаткового зменшення вартості КТЗ з дефектами кузова, кабіни, рами (таблиця 4.2 додатка 4).

Таким чином, при вирішенні питання про розмір збитків, які підлягають відшкодуванню в зв'язку з пошкодженням автомобіля, з'ясуванню підлягають вартість транспортного засобу, вартість його ремонту і зазначені обставини повинні бути оцінені з точки зору економічної обґрунтованості ремонту; при цьому розмір страхового відшкодування залежить і від того, чи погоджується власник транспортного засобу на визнання такого транспортного засобу фізично знищеним.

10 грудня 2014 року Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес-Страхування» складено Страховий акт №4.14.32-1 про виплату ОСОБА_1 страхового відшкодування в розмірі 40827,85 грн., яке розраховано наступним чином: 46337,85 грн. (ринкова вартість) - 5000,00 грн. (залишки) - 510,00 грн. (франшиза) = 40827,85 грн. (а.с.88)

22 січня 2015 року Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес-Страхування» перераховано на банківський рахунок ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 40827,85 грн., що підтверджується платіжним дорученням №18928 від 22 січня 2015 року. (а.с.89)

Заперечуючи проти позову, Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес-Страхування» посилається на те, що розмір виплаченого страхового відшкодування визначений страховиком на підставі даних, викладених у Звіті №7/02/14 про оцінку КТЗ ЗАЗ Lanos держномер НОМЕР_2 від 07 лютого 2014 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу становить 113899,42 грн., а розмір матеріальної шкоди становить 46337,85 грн.

При вирішенні спору по суті заявлених позовних вимог, суд бере за основу Звіт №7/02/14 про оцінку КТЗ ЗАЗ Lanos держномер НОМЕР_2 від 07 лютого 2014 року, складений на підставі заяви страхувальника, який відповідає положенням Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності», на підставі висновку спеціаліста визначено розмір страхового відшкодування у вигляді різниці між ринковою вартістю транспортного засобу до отриманих ним пошкоджень та ринковою вартістю автомобіля з наявними пошкодженнями.

Суд критично відноситься до наданого позивачем доказу на підтвердження з заявлених позовних вимог в частині відшкодування майнової шкоди, а саме Звіту №3608/4 про визначення ринкової вартості КТЗ, який складено 16 березня 2015 року ТОВ «ЕАК Фаворит», на підставі заяви ОСОБА_1, яким визначено ринкова вартість автомобіля DAEWOO Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_2, в розмірі 57697,55 грн. (а.с.13-28), оскільки цей Звіт не визначає вартість пошкодженого автомобіля саме на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 28.12.2013 року, а визначає ринкову вартість автомобіля станом на 02.12.2014 року, що суперечить положень ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності».

Аналізуючи зібрані у справ докази у їх сукупності суд вважає доведеним той факт, що автомобіль позивача визнано фізично знищеним внаслідок ДТП, в результаті чого страхова компанія виплатила страхове відшкодування, яке склалось з різниці вартості автомобіля на день ДТП та після події; з таким розміром позивач погодився, отримав страхову виплату, тому вимоги позивача до Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес-Страхування» про виплату страхового відшкодування в розмірі 8662,15 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Разом з тим, відповідно до положень ст.1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Виходячи із зазначеної норми, на відповідача ОСОБА_2, як особу винну у вчинені злочину, може бути покладена відповідальність за заподіяну позивачу шкоду, у разі коли розмір заподіяної шкоди перевищує ліміт страхового відшкодування страховика.

Зважаючи на викладене, суд не убачає підстав для задоволення вимог позивача ОСОБА_1, які пред'явлено до відповідача ОСОБА_2, в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2697,55 грн., оскільки ці вимоги є похідними та залежать від доведення обставин для отримання позивачем відшкодування заподіяних збитків за рахунок страховика, в той же час вирішення питання про покладання відповідальності за заподіяну шкоду безпосередньо на особу, яка винна у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, є окремими предметом доказування, та виходить за межі заявлених позовних вимог.

Згідно ч. 8 ст. 9 Закону України «Про страхування», франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Відповідно до п. 12.1 статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Також п. 37.5. ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, потерпілому має бути компенсована сума франшизи у повному розмірі одночасно з виплатою страховиком страхового відшкодування.

Виходячи з предмету позову та наведених позивачем правових підстав щодо звернення з цим позовом до суду, судом встановлено, що власником автомобіля «Деу Ланос», державним реєстраційний номер НОМЕР_2, є ОСОБА_1, який у встановленому порядку отримав страхове відшкодування за рахунок Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», що підтверджується Страховим актом №4.14.32-1 від 10 грудня 2014 року, у зв'язку з виплатою страхового відшкодування власник транспортного засобу, в даному випадку ОСОБА_1 набув прав потерпілої особи, тому має право вимагати від особи винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди відшкодування суми безумовної франшизи, яка передбачена страховим полісом в розмірі 510,00 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає від відповідача ОСОБА_2, як особи винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, відшкодування суми франшизи в розмірі 510,00 грн., оскільки право на отримання компенсації суми франшизи у повному розмірі виникає у потерпілої особи, в даному випадку власника транспортного засобу, як це передбачено п. 37.5. ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню .

Відповідно до частини першої ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес страхування» про виплату страхового відшкодування та відшкодування франшизи підлягає задоволенню частково, ухвалюючи рішення суд присуджує стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 франшизу в розмірі 510 грн. 00 коп., в іншій частині позов задоволенню не підлягає.

В порядку ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, при вирішенні питання розподілу судових витрат, суд, в межах суми позовних вимог майнового характеру, які підлягають задоволенню, присуджує стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., які сплачено позивачем при зверненні з цим позовом до суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 3, 14, 23, 979, 988, 1194 Цивільного кодексу України, ст.9 Закону України «Про страхування», ст.ст. 1, 9, 12, 17, 22, 29, 30, 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1, 4, 10, 11, 56, 58, 79, 84, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес страхування» про виплату страхового відшкодування та відшкодування франшизи задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 франшизу в розмірі 510 грн. 00 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., а всього на загальну суму 753 (сімсот п'ятдесят три) грн. 60 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду міста Києва, яка подається через Дніпровський районний суд міста Києва, протягом десяти днів з дня його проголошення.

С у д д я