АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/585/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2673/15Головуючий у 1-й інстанції Куц Т.О. Доповідач ап. інст. Винниченко Ю. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Винниченка Ю.М.,

Суддів: Карпушина Г.Л., Бондаревської С.М.,

При секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3

на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 09 липня 2015 року

по справі за позовом органу опіки та піклування виконкому Комсомольської міської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2015 року Орган опіки та піклування звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов'язків по відношенню до малолітньої дочки, утримання та збереження здоров'я дитини, ведуть аморальний образ життя, зловживають спиртними напоями. Прохав позбавити батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_2, по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_4, передати малолітню ОСОБА_4 на опікування органу опіки та піклування Комсомольської міської ради Полтавської області, стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 з відповідачів у розмірі по ? частини всіх видів заробітку з часу подання позовної заяви та до повноліття дитини на користь державного закладу, прийомної сім'ї, дитячого будинку сімейного типу або опікуна/піклувальника, де буде перебувати малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 09 липня 2015 року позов органу опіки і піклування м. Комсомольська задоволений повністю.

Позбавлено батьківських прав ОСОБА_3, ОСОБА_2 у відношенні малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Передано малолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на опікування органу опіки та піклування Комсомольської міської ради Полтавської області.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м. Комсомольська Полтавської області ІПН НОМЕР_1 на користь державного закладу , прийомної сім'ї, дитячого будинку сімейного типу або опікуна/піклувальника де буде перебувати малолітня ОСОБА_4 , на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітної плати, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів на одну дитину, починаючи з 25.03.2015 р. і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 включно.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 уродженця м. Олександрія Кіровоградської області ІПН НОМЕР_2 на користь державного закладу , прийомної сім'ї, дитячого будинку сімейного типу або опікуна/піклувальника, де буде перебувати малолітня ОСОБА_4 , на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітної плати, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів на одну дитину, починаючи з 25.03.2015 р. і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 включно.

Допущено негайне виконання рішення в межах стягнення платежів за один місяць.

Вирішено питання судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення місцевого суду в частині позбавлення його батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_4, стягнення аліментів та передання доньки на опікування органу опіки та піклування Комсомольської міської ради Полтавської області і ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог Органу опіки та піклування Комсомольської міської ради в цій частині відмовити, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що місцевим судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, не враховано всіх обставин справи та не надано повної та обґрунтованої оцінки доказам.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 прохає відновити її батьківські права, вважає, що її безпідставно позбавили батьківських прав та стягнули аліменти на утримання доньки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Ухвалюючи рішення про позбавлення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі, як батьки самоусунулися від виховання дочки та нехтуючи батьківськими обов'язками не виявляють турботи щодо своєї дочки, не цікавляться її особистим життям, здоров'ям та вихованням.

Із таким висновком суду повністю погодитися не можна з огляду на наступне.

У відповідності з ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть учать у справі.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад (п. п. 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»).

Європейський суд з прав людини у справі "Савіни проти України" (Заява N 39948/06), зокрема у пункті 49 зазначив, що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини.

Судом першої інстанції вірно встановлено, щоОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов від 08.02.2010 року в квартирі АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_3 та ОСОБА_6 У квартирі санітарно гігієнічні умови житла задовільні, в квартирі прибрано, але дитина спить на кріслі, відсутнє дитяче ліжко, на підставі акту членами комісії зроблено висновок, що ОСОБА_3 покинула новонароджену дитину на своїх батьків , дитина залишилася без їжі, що створило загрозливі умови для новонародженої доньки, у діда та баби відсутні кошти для купівлі молочних сумішей для дитини.

Відповідно до протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини від 19.02.2010 р. було проведено бесіду з ОСОБА_3 та вирішено направити до Комсомольського міського суду позовну заяву про позбавлення її батьківських прав по відношенню до новонародженої доньки (а.с.17).

Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов від 22.02.2010 р. членами комісії зроблено висновок, що новонароджена ОСОБА_4 захворіла, була госпіталізована в інфекційне відділення міської лікарні. ОСОБА_7 та ОСОБА_6 внаслідок вживання алкогольних напоїв, неналежним чином доглядали новонароджену дитину (а.с.18).

З довідки Комсомольської міської лікарні від 11.03.2010 р. слідує, що ОСОБА_3 зловживає алкоголем, направлена на стаціонар, але у відділення не поступила (а.с. 20).

Відповідно до довідки управління охорони здоров'я Комсомольської міської ради від 09.11.2010 р. ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з батьками по АДРЕСА_2 , дитина здорова, умови проживання сім'ї задовільні, з приводу гострих захворювань дитини батьки не звертались на профілактичний огляд звертаються невчасно, незважаючи на неодноразові запрошення медичної сестри, як в усній так і в письмовій формі. При відвідуванні вдома лікарями та патронажною сестрою двері квартири здебільшого закриті, на стукіт ніхто не відповідає. Щеплення проводяться із запізненням, причинами того являється як і відсутність вакцини так і несвоєчасна явка батьків на прийом до лікаря (а.с.25).

Згідно з протоколом засідання комісії з питань захисту прав дитини від 16.11.2010 р. було вирішено попередити батьків про зобов'язання допускати до дитини медичних працівників, вчасно відвідувати лікарів (а.с.26-27).

З листа Поліклініки «Медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» від 10.02.2011 р. до служби у справах дітей було повідомлено, що не можливо встановити місце знаходження дитини ОСОБА_8, оскільки останній раз вона була оглянута лікарем 23.11.2010 р. при відвідуванні останнього місця проживання, батьки двері не відкривають, зі слів сусідів в кімнаті часто збираються сторонні люди , лунає гучна музика, шум (а.с. 28) .

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 15.02.2011 р. комісією зроблено висновок, згідно якого батьки не виконують батьківські обов'язки в питанні збереження здоров'я та її фізичного розвитку (а.с.29).

Відповідно до довідки Комсомольського МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були притягнуті до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП (а.с.31).

Згідно з вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 26.09.2011 р. ОСОБА_2 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України 1 рік 6 місяців позбавлення волі (а.с.34).

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 21.12.2011 р. комісією зроблено висновок, згідно якого матір дитини не виконує батьківські обов'язки по відношенню до малолітньої доньки по вихованню, утриманню та збереженню здоров'я дитини, зловживає алкогольними напоями, приводить сторонніх осіб до кімнати, двері соціальним робітникам не відчиняє (а.с.36).

Згідно з протоколом засідання комісії з питань захисту прав дитини від 23.12.2011 р. було проведено бесіду з ОСОБА_3 та вирішено, що вона самостійно відведе дитину до центру соціально психологічної реабілітації дітей у м. Комсомольську , в цей час вона повинна провідувати дитину , розпочати навчання або влаштуватися на роботу , пройти лікування у лікаря нарколога, звернутись до ЦСССДМ за соціальним супроводом.

З інформації ДНС «Сонечко» вбачається, що ОСОБА_4, поступила до ДНЗ у вересні 2012 року , мати ОСОБА_3 не цікавиться перебуванням дитини у навчальному закладі, постійного місця роботи не має, ОСОБА_4 дуже часто пропускає навчальний заклад без поважних причин, були випадки коли мати забирала дитину в нетверезому стані (а.с.49).

Згідно з протоколом засідання комісії з питань захисту прав дитини від 21.10.2014 р. було вирішено здійснити супровід родини ОСОБА_3, як таку що перебуває у складних життєвих обставинах , провести соціально профілактичну роботу з сім'єю, надати соціальну допомогу (а.с.51).

Відповідно до довідки Комсомольського МВ УМВС України в Полтавській області слідує, що за фактом неналежне виконання батьківських обов'язків відносно ОСОБА_4 на ОСОБА_3 накладено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 184 КУпАП (а.с.52).

Згідно з інформацією ДНС «Сонечко» ОСОБА_3 не приймає участі в соціальному житті групи, не цікавиться успіхами своєї доньки, рекомендації вихователів та практичного психолога ігнорує. Не відвідує батьківські збори (а.с. 53).

Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов від 11.03.2015 р. встановлено, що ОСОБА_3 не виконує батьківські обов'язки по відношенню до малолітньої дочки щодо виховання. Утримання та збереження здоров'я дитини, не працює, зловживає алкогольними напоями, дитина проживає у сім'ї де постійно вживають спиртні напої, відбуваються сварки, бійки, застосовується ненормативна лексика, образи і погрози, медичним працівникам двері не відкривають (а.с.55-56).

На підставі рішення Комсомольської міської ради від 24.03.2015 р. № 281 у зв'язку з невиконанням батьківських обов'язків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було вирішено відібрати у батьків малолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, вважати , що вона залишилася без батьківського піклування (а.с. 63).

Згідно з рішенням суду від 05.06.2013 р. шлюб між відповідачами розірвано (а.с.85).

Відповідно до довідки про звільнення ОСОБА_2 відбув покарання за вироком Комсомольського міського суду від 26.09.2011 р. та був звільнений 26.03.2013 р. (а.с.86).

При вирішенні апеляційних скарг колегія суддів звертає увагу на наведені відповідачами доводи про її виправлення та велике прагнення не втрачати зв'язок з дитиною, що зокрема підкріплені відповідними доказами.

Згідно з протоколом засідання комісії з питань захисту прав дитини від 19.06.2012 р. було проведено бесіду з ОСОБА_3 та з'ясовано, що в даний час вона змінила спосіб життя та вирішено надати до суду висновок, згідно якого повідомити, що в даний час позбавлення її батьківських прав є недоцільним (а.с.44-45).

Відповідно до акту обстеження житлово побутових умов від 04.09.2012 р. встановлено, що ОСОБА_3 створила всі умови для розвитку та проживання дитини, влаштувала її до ДНЗ «Сонечко» (а.с.46).

З довідок та характеристики КЖРЕП №1 від 28.04.2015 року та довідки ВДВС Комсомольського МУЮ № 3505 від 28.04.2015 року встановлено, що ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_2 разом з матір'ю ОСОБА_9, характеризуються позитивно, ОСОБА_2 заборгованості по аліментах, які сплачує на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 не має (а.с.87- 91).

Згідно з твердженнями директора Центру соціально-психологічної реабілітації дітей у м. Комсомольську ОСОБА_10 та психолога центру ОСОБА_11 - ОСОБА_2 відвідує доньку в Центрі і після спілкування з ним у неї більше позитивних емоцій, психічний стан її не погіршується.

З 26.03.2013 року, а саме з дати звільнення з місць позбавлення волі, ОСОБА_2 до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався.

Також з 26.03.2013 року до КЖЕП № 1 від мешканців будинку не надходило жодних скарг на ОСОБА_2, та його матір ОСОБА_9; заборгованість по сплаті комунальних послуг відсутня, що підтверджується довідками КЖЕП № 1 від 28.04.2015 року.

Відповідно до виконавчого листа №2/534/340/13 від 06.03.2013 року, виданого Комсомольським міським судом, ОСОБА_2 сплачує аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 в розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу), які утримуються з пенсії. Заборгованість по сплаті аліментів відсутня, що підтверджується довідкою № 3505 від 28.04.2015 року, виданої ДВС Комсомольського МУЮ.

З довідок МСЕК та довідок УПФ м. Комсомольська ОСОБА_2 та ОСОБА_9 є інвалідами ІІІ та ІІ групи відповідно, знаходяться на обліку в УПФУ м. Комсомольська та отримують пенсію, мати ОСОБА_2 ОСОБА_9 працює на ВАТ «Полтавський ГЗК» та отримує заробітну плату, яка за період січень грудень 2014 року складає 15369 грн. 95 коп. (а.с.94, 96, 97).

Проаналізувавши вищенаведені обставини та пояснення апелянтів, які в судовому засіданні суду апеляційної інстанції щиросердечно розкаялись у допущених ними порушеннях батьківських прав відносно їх малолітньої доньки ОСОБА_4, колегія суддів приходить до висновку щодо передчасності застосування до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 такого заходу впливу як позбавлення батьківських прав, оскільки наявні підстави вважати, що вони стали на шлях виправлення, а залишення дитини із матір'ю та батьком, збереження сімейних зв'язків, буде відповідати їхнім інтересам.

Таким чином, вирішуючи питання про позбавлення батьківських прав, районний суд не в повній мірі з'ясував всі обставини та неправильно застосував норми матеріального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, ст. ст.309, 314, 316 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Комсомольського міського суду м. Полтави від 09 липня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У позові органу опіки та піклування виконкому Комсомольської міської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя : ______________ Винниченко Ю.М.

Судді: _______________ Карпушин Г.Л. _____________ Бондаревська С.М.