Ухвала

іменем україни

28 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Гончара В.П., Дербенцевої Т.П., Маляренка А.В., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу укладеним, за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на заочне рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10 вересня 2008 року, ухвалу цього ж суду від 02 вересня 2011 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 27 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2008 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу укладеним, посилаючись на те, що 27 жовтня 2006 року між нею та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу нежилих приміщень, а саме лазні, що розташована по АДРЕСА_1 та незавершеної будівництвом виробничо-складської бази по АДРЕСА_2, за які відповідач отримав обумовлену ними суму грошових коштів, проте відмовляється від нотаріального посвідчення вказаного договору.

Заочним рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10 вересня 2008 року позов задоволено.

Визнано дійсним договір купівлі-продажу нежилого приміщення, приміщення лазні, що знаходиться по АДРЕСА_1 та незавершеної будівництвом виробничо-складської бази по АДРЕСА_2, укладений 27 жовтня 2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Визнано за ОСОБА_1 право власності на нежиле приміщення, приміщення лазні, що знаходиться по АДРЕСА_1 та незавершеної будівництвом виробничо-складської бази по АДРЕСА_2.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 02 вересня 2011 року задоволено заяву ОСОБА_1 про роз'яснення вказаного рішення суду.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 27 травня 2015 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3, до якої приєднався ОСОБА_2, на заочне рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10 вересня 2008 року.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить ухвалені у справі судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Закриваючи апеляційне провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 не має права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, оскільки не брав участі у розгляді справи, питання про його права та обов'язки судом не вирішувалося.

Проте, з такими висновками суду апеляційної інстанції погодитись не можна з огляду на наступне.

Повноваження апеляційного суду визначені у ст. 307 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2098/ed_2015_09_01/pravo1/T041618.html?pravo=1>.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2098/ed_2015_09_01/pravo1/T041618.html?pravo=1> за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право: 1) постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін; 2) скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог; 3) змінити рішення; 4) постановити ухвалу про скасування рішення суду першої інстанції і закриття провадження у справі або залишення заяви без розгляду.

Згідно з роз'ясненнями викладеними у п. 8 постанові Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2008_10_24/pravo1/VS080447.html?pravo=1> при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2083/ed_2015_09_01/pravo1/T041618.html?pravo=1> права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_3204/ed_2015_09_01/pravo1/T041618.html?pravo=1> постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2083/ed_2015_09_01/pravo1/T041618.html?pravo=1> сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Обґрунтовуючи своє право на апеляційне оскарження, ОСОБА_3 зазначав про те, що за договором купівлі-продажу від 23 вересня 2006 року він придбав спірні нежилі приміщення у ОСОБА_2, а відтак при розгляді даної справи було вирішено питання про його права щодо спірної нерухомості, проте його не було залучено до участі у справі.

Згідно з положеннями статті 129 Конституції України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_523/ed_2014_03_02/pravo1/Z960254K.html?pravo=1> основними засадами судочинства є, зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості та забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Право на справедливий суд та доступ до правосуддя визначено також у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_627815/ed_2009_05_27/pravo1/MU50K02U.html?pravo=1> (РИМ, 04.XI.50).

Апеляційний суд на порушення вимог ч. 1 ст. 292 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2083/ed_2015_09_01/pravo1/T041618.html?pravo=1> на зазначене уваги не звернув, не дав оцінки цим обставинам, належним чином доводів ОСОБА_3 не перевірив та дійшов помилкового висновку про те, що останній не має права на апеляційне оскарження, оскільки оскаржуваним рішенням суду не вирішувалося питання про його права й обов'язки, при цьому залишив поза увагою те, що до апеляційної скарги ОСОБА_3 приєднався ОСОБА_2, який є відповідачем й брав участь у справі.

Таким чином, ухвала апеляційного суду постановлена з порушенням норм процесуального права і в силу п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2134/ed_2015_02_12/pravo1/T041618.html?pravo=1> підлягає скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Разом з тим, заочне рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10 вересня 2008 року та ухвала цього ж суду від 02 вересня 2011 року не можуть бути предметом касаційного перегляду, оскільки не переглядалися в апеляційному порядку. Касаційне оскарження у цій частині підлягає закриттю як помилково відкрите.

Керуючись ст. ст. 324, 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 27 травня 2015 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного оскарження.

Касаційне провадження в частині оскарження заочного рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10 вересня 2008 року та ухвали Здолбунівського районного суду Рівненської області від 02 вересня 2011 року закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

А.В. Маляренко

В.О. Савченко