Справа №531/1658/15-ц
Провадження №2/531/614/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 листопада 2015 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Попова М.С.,

за участю секретаря - Шаршонь Т.М.,

позивачки - ОСОБА_1,

представника відповідачки - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Карлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних внаслідок вчинення кримінального правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок злочину, а також просить стягнути з відповідача на її користь 1000 грн.- понесених витрат на правову допомогу адвоката, та витрати по сплаті судового збору .

У позові йдеться про те, що 12.09.2014 року близько 18.00 год. ОСОБА_3, перебуваючи біля квартири АДРЕСА_1 на ґрунті особистих неприязних відносин, що виникли з приводу того, що ОСОБА_1 ( на думку ОСОБА_3 поширювала про неї неправдиві чутки образливого характеру умисно, з метою заподіяння тілесного ушкодження, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання вдарила ОСОБА_1 один раз об стіну головою. Далі. ОСОБА_3 продовжуючи свої злочинні дії, іцо об'єднанні єдиним умислом вдарила три рази потерпілу ОСОБА_1 ногою в ніжню частину живота, та після того, коли остання опинилася на підлозі близько 5-7 секунд здавлювала двома руками останню за шию та паралельно наносила в процесі боротьби незначні здавлювання руками та ногами по різним ділянкам тіла потерпілої, в результаті чого потерпіла ОСОБА_1. отримала тілесні ушкодження у вигляді синця на переднє-лівій частині шиї з саднами- подряпинами, по садну в ділянці верхньої частини груднини та зовнішньої поверхні правого плеча, синця на внутрішній поверхні правого плеча та трьох синців на правому передпліччі, по синцю в ділянці грудної клітки зліва в нижній частині живота зліва та на передній поверхні правого колінного суглобу, які утворилися від дії тупих предметів, не заперечують часу та обставин їх утворення та відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 170 від 16.09.2014 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Вироком Карлівського райсуду від 12.08.2015 р. ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначено їй покарання у виді штрафу у розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, що становить 850 грн. Даний вирок набрав законної сили 15.09.2015 р. Позивач є потерпілою у вказаному кримінальному провадженні в зв'язку з чим просить стягнути з відповідача завдану їй моральну та матеріальну шкоду. Матеріальна шкода складається з: 20 грн.- витрати на проведення судово-медичної експертизи; 50-грн- витрати на проведення рентгену голови; 3286,36 грн.- вартість втраченого золотого ланцюжка, загальний розмір матеріальної шкоди становить 3286,36 грн. Моральну шкоду позивач оцінює у 8000 грн., оскільки внаслідок протиправних дій відповідача , у ОСОБА_1 погіршився стан здоров*я, через слідчі дії та судові розгляди, де позивач мала витрачати час для доведення справедливості , вона також зазнавала моральних страждань, крім того, кримінальне правопорушення відповідачем було вчинене у присутності малолітніх дітей позивача.

В суді позивач підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача позов не визнала, заперечила проти його задоволення, вважає що ОСОБА_3 сплатила штраф, визначений вироком суду і більше нічого не повинна платити.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 1195 ЦК України , фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Карлівським райсудом 12 серпня 2015 р. було винесено вирок , яким ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначено їй покарання у виді штрафу у розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, що становить 850 грн. ( а.с.8).

У матеріалах справи маються копії свідоцтв про народження дітей позивача ( а.с.5,6), в присутності яких, було вчинене кримінальне правопорушення.

Позивачем додано копії чеків на підтвердження витрат понесених на проведення судово-медичної експертизи у розмірі 20 грн. та витрат на проведення рентгену у розмір 50 грн. ( а.с.7), але суд не може їх взяти до уваги, оскільки вбачається, що дані платежі є добровільним та благодійним внеском.

Вимоги позивача, щодо відшкодування шкоди за втрату золотого ланцюжка вартістю 3286,36 грн., згідно доданої копії товарного чеку ( а.с.7), не підлягають задоволенню, оскільки у вироці Карлівського районного суду Полтавської області від 12.08.2015 р. не йдеться про наявність у потерпілої ланцюжка та про його втрату чи викрадення.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка згідно п.1 ч.2 зазначеної статті полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Відповідно до положень ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема у приниженні честі та гідності, у порушенні права власності, у порушенні нормальних життєвих зв'язків, інших цивільних прав.

Відповідно до п. 9 Постанови пленуму ВС України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди" від 31.03.95 р. ( зі змінами від 25.05.01 р.) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Так як в ході судового розгляду встановлено, що позивач дійсно зазнала моральних страждань, в зв'язку з зазначеними вище обставинами, зокрема взято до уваги те, що кримінальне правопорушення відповідачем вчинене у присутності малолітніх дітей позивача, але розмір моральної шкоди визначений ОСОБА_1 для стягнення з ОСОБА_3 є завищеним, тому суд приходить до висновку, що вимоги щодо стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі 2500 грн.

Вимога позивача, щодо стягнення на її користь 1000 грн. понесених витрат на допомогу адвоката в суді, не підлягає задоволенню, оскільки у матеріалах справи дійсно мається квитанція видана ОСОБА_5 ОСОБА_1 на 1000 грн. за представництво в суді ( а.с.10), але сам ОСОБА_5 не був присутній під час судового розгляду.

У урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути суму судового збору пропорційно задоволеній частині позовних вимог.

На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, та є необхідним стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2500 грн. та судові витрати в розмірі 152 грн. 25 коп., а всього стягнути 2652, 25 грн. , а в задоволенні іншої частини позовних вимог є доцільним відмовити.

Керуючись ст.ст. 23,1166,1167, 1195 ЦК України, постановою Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року за № 4; ст.ст.11,60,61,88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, моральну шкоду в розмірі 2500 (дві тисячі п'ятсот) гривень 00 копійок та судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі 152 (сто п'ятдесят дві) гривні 25 копійок, а всього стягнути 2652 (дві тисячі шістсот п'ятдесят дві) гривні 25 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області, через Карлівський районний суд Полтавської області, протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі якщо рішення було винесено без участі особи, яка його оскаржує, з дня отримання копії рішення.

Суддя