АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 526/1777/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3443/15Головуючий у 1-й інстанції Прокоп'єва Ю. Б. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Хіль Л.М.

суддів Мартєва С.Ю., Чічіля В.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 29 вересня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Рішівської територіальної громади про визнання договору купівлі-продажу таким, що відбувся та про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом та просив визнати договір купівлі-продажу житлового будинку від 24 грудня 1990 року між ним та КСП «Нове життя» таким що відбувся; визнати за ним право власності на житловий будинок позначений на технічному паспорті літерою А-1,а з господарськими будівлями: сарай Б,б, погріб В, огорожа - №1, що знаходиться в АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що КСП «Нове життя» належав житловий будинок по АДРЕСА_1 24.12.1990 року він купив у КСП «Нове життя» вище вказаний житловий будинок. Договір купівлі-продажу був посвідчений цього ж дня Рашівською сільською радою Гадяцького району Полтавської області.

Зазначав, що у 21 лютого 2000 року був виготовлений технічний паспорт на домоволодіння, але власником вказано КСП «Нове життя». Однак, перереєструвати на своє імя домоволодіння він на сьогоднішній день не має можливості, в звязку з ліквідацією КСП «Нове життя».

Рішенням виконавчого комітету Рашівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 25.03.2013 року за №22 було змінено поштову адресу житлового будинку по АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1

Вказував, що йому було відмовлено в оформленні субсидії, так як вищевказаний договір купівлі-продажу посвідчений від 24.12.1990 року Рашівською сільською радою Гадяцького району не відповідає вимогам закону та не зареєстрований в реєстрі прав власності на нерухоме майно відповідно до законодавства, яке діяло на момент його укладення.

У зв'язку з відсутністю реєстрації права власності не має можливості повною мірою реалізувати свої права на вказане нерухоме майно.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 29 вересня 2015 року у задоволенні позову відмовлено з посиланням на відсутність порушених або ос порених прав та інтересів позивача.

Не погодившись із вказаним рішенням місцевого суду його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2, просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме неврахування відсутності у нього можливості на реалізацію права власності на спірний житловий будинок та безпідставного залишення поза увагою суду згоди відповідача із його позовними вимогами.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214, ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні

Судове рішення ухвалене у справі не відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 24.12.1990 року між колгоспом «Нове життя» в особі голови колгоспу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено типовий договір про купівлю-продаж житлового будинку садибного типу з надвірними будівлями на умовах передбачених постановою Радою Міністрів СРСР від 01.06.1983 року №593, який було посвідчено Рашівською сільською радою Гадяцького району Полтавської області.

Згідно п.1 зазначеного договору господарство продає, а працівник покупає житловий будинок садибного типу з надвірними будівлями загальною площею 60 кв.м., у тому числі житловою площею 45 кв.м., який складається з 4 кімнат в с.Рашівка по вул. Учительській.

Рішенням виконавчого комітету Рашівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 25.03.2013 року за №22 було змінено поштову адресу будинковолодіння по АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 та присвоєно даному будинковолодінню поштову адресу АДРЕСА_1

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 від 21.01.2010 року ОСОБА_2 є власником земельною ділянки, площею 0,2500 га розташованої за адресою АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 від 21.01.2010 року ОСОБА_2 є власником земельною ділянки, площею 0,0157 га розташованої за адресою АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1 від 19.02.2014 року, що було виготовлено ПП Миргородське підприємство технічної інвентаризації та експертиз «Інвентаризатор» на замовлення ОСОБА_2, домоволодіння складається з житлового будинку літ.А-1,а, сарай літ.Б,б, погріб літ.В, огорожа - №1.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 судом першої інстанції не було застосовано закон, що був чинним на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Враховуючи, що договір купівлі-продажу житлового будинку із надвірними спорудами було укладено 24 грудня 1990 року, то до спірних правовідносин має бути застосовано законодавство чинне станом на цю дату.

Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР у ред. 1963 року договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 42 Закону УРСР «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування» виконавчий комітет сільської, селищної, міської Ради народних депутатів відповідно до частини третьої статті 32 цього Закону здійснює повноваження, делеговані йому державою, а саме вчиняє нотаріальні дії, реєструє акти громадянського стану відповідно до законодавства

Як вбачається зі змісту договору купівлі продажу від 24 грудня 1990 року він був укладений у письмовій формі та посвідчений Рашівською сільською радою Гадяцького району Полтавської області.

Відомості щодо реєстрації договору у виконавчому комітеті Рашівської сільради Гадяцького району Полтавської області у матеріалах справи відсутні, проте відсутність такої реєстрації відповідно до норм ЦК УРСР у ред. 1963 року не тягне за собою недійсність договору, а тому договір купівлі-продажу житлового будинку садибного типу з надвірними будівлями від 24 грудня 1990 року є таким, що укладений належним чином.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, ст. 16 ЦК України гарантує, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як вбачається з обставин справи, Рашівська сільрада Гадяцького району Полтавської області, як відповідач, не оспорює факт укладення договору купівлі-продажу житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, а також право власності ОСОБА_2, що виникло на його підставі.

Правомірність відмови у наданні ОСОБА_2 субсидії або у державній реєстрації права власності на житловий булинок за адресою АДРЕСА_1 ним не оспорювалася. Вказуючи на порушення його прав на отримання субсидії, ним не було заявлено жодних позовних вимог з цього приводу.

Таким чином, позивачем не вірно обрано спосіб захисту своїх прав та інтересів, а тому його позовні вимоги не підлягають до задоволення з вищевказаних підстав.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції внаслідок порушення норм матеріального права ухвалив помилкове рішення, яке відповідно до ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.4, 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 29 вересня 2015 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Рішівської територіальної громади про визнання договору купівлі-продажу таким, що відбувся та про визнання права власності - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: Л.М. Хіль

Судді С.Ю. Мартєв

В.А. Чічіль

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: