ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2714/15-ц
Провадження № 2/210/1462/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"12" жовтня 2015 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу в складі:

головуючого: судді Літвіненко Н.А.

при секретарі: Рябченко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка діє від свого імені та в інтересах ОСОБА_4, третя особа Дзержинський РВ в м. Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, яка діє від свого імені та в інтересах ОСОБА_4, третя особа Дзержинський РВ в м. Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням посилаючись на те, що на підставі договору довічного утримання від 25 червня 2005 року ОСОБА_5 передала ОСОБА_2 у власність однокімнатну квартиру жилою площею 17,3 кв.м., загальною площею 30,3 кв.м. на другому поверсі пятиповерхового житлового будинку, який розташований у АДРЕСА_1

27 лютого 2010 року вона та ОСОБА_6 уклали договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_7, який було зареєстровано в реєстрі під № 590.

Відповідно цього договору вона передала у власність ОСОБА_6 свою квартиру АДРЕСА_2. Після чого ОСОБА_6 зареєструвала у ній свою дочку ОСОБА_3 та її малолітню дитину ОСОБА_4.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 04 грудня 2014 року договір довічного утримання (догляду), укладений 27 лютого 2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6, посвідчений 27.02.2010 року державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 за реєстром № 590 розірвати та повернути у власність ОСОБА_2 однокімнатну квартиру в АДРЕСА_3.

Відповідач разом із своєю дитиною не хочуть зніматися з реєстрації у квартирі. При цьому в квартирі вони ніколи не проживали і ні копійки не платять за комунальні платежі. Вона платить свою частину комунальних платежів, так як матеріально не взмозі сплачувати всі комунальні платежі. За несплату боргів їй відключили газопостачання.

Просить визнати ОСОБА_3 та її малолітню дитину ОСОБА_4 такими, що

втратили право користування жилим приміщенням, а саме квартирою, яка розташована за адресою АДРЕСА_4 та зняти з реєстрації за вказаною адресою.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі .

Відповідач в судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи повідомлена, причини неявки суду не повідомила.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, взявши до уваги заяву позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

27.02. 2010 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 уклали договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_7, який було зареєстровано в реєстрі під № 590.

Відповідно цього договору ОСОБА_2 передала у власність ОСОБА_6 свою квартиру АДРЕСА_2. Після чого ОСОБА_6 зареєструвала у ній свою дочку ОСОБА_3 та її малолітню дитину ОСОБА_4.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 04 грудня 2014 року договір довічного утримання (догляду), укладений 27 лютого 2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6, посвідчений 27.02.2010 року державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 за реєстром № 590 розірвати та повернути у власність ОСОБА_2 однокімнатну квартиру в АДРЕСА_3.

З акту мешканців будинку 24 по вул.. Революційній в м. Кривому Розі від 16.06.2015 року вбачається, що відповідачі ОСОБА_3 та її малолітня дитина ОСОБА_8 ніколи не проживали і не проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначений акт посвідчений належним чином майстром дільниці № 4 ТОВ «Сіті Сервіс КР».

Відповідно до ст. 41 Конституції України «... кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.... Право приватної власності є непорушним.»

Відповідно до ст. 15 Цивільний кодекс України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст..319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.386 ЦК України - власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст.391 ПК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.71 ч.І Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

На підставі ст. 150 ЖК Української PCP, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з порядком, встановленим ст. З Закону України «Про свободу переміщення та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-IV від 11 грудня 2003 року, місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік; місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Відповідно до ст. 7 вказаного закону, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюються на підставі:

заяви особи або її законного представника; - судового рішення, яке набрало законної сили,

про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Виходячи з наведеного, суд вважає необхідним визнати ОСОБА_3 та її малолітню

дитину ОСОБА_4 такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме квартирою, яка розташована за адресою АДРЕСА_4 та зняти з реєстрації за вказаною адресою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 41 Конституції України, ст.ст. 3,7 Закону України «Про свободу переміщення та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-ІУ від 11 грудня 2003 року, ст.ст. 15, 317, 319, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 71,150 ЖК України 71,72 ЖК України, ст. 321,386,391,405 ЦК України, ст.ст.10,60,ч.4 ст.208,209,212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме квартирою 52 в будинку 24 по вул.. Революційній в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, знявши ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з реєстраційного обліку у квартирі АДРЕСА_5.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів із дня його проголошення.

Суддя: Н. А. Літвіненко