Справа №751/9027/15-ц
Провадження №2/751/1860/15
Рішення

Іменем України

09 листопада 2015 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

при секретарі Дасюк Н. В.

з участю позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, представника відповідача Чернігівської митниці ДФС Кравченка С.В., представника співвідповідача ПП «Аметіз» Клочка О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської митниці ДФС, приватного підприємства «Аметіз» про витребування майна з чужого незаконного володіння,

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернігівської митниці ДФС про витребування з чужого незаконного володіння автомобіля Hyundai HP X2 L Terracan, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, 2004 року випуску та передачу йому вказаного автомобіля (а.с.3-5).

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що постановою в.о. начальника Чернігівської митниці ДФС від 17.02.2015 року, його було притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 469 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 грн. Крім того, зазначеною постановою вилучений спірний автомобіль, як безпосередній предмет порушення та доказ у справі про порушення митних правил, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, у зв'язку з закінченням провадження, повернуто громадянину ОСОБА_1. Проте, що на день звернення до суду відповідач вилучений автомобіль йому не повернув. Листом від 15.04.2015 року відповідач повідомив про те, що для отримання автомобіля необхідно провести відповідне митне оформлення, відшкодувати витрати за зберігання транспортного засобу на складі та надати документи про відшкодування зазначених витрат та по сплаті штрафу. Позивач зазначені вимоги Чернігівської митниці ДФС вважає незаконними і безпідставними, оскільки автомобіль мав бути повернутий в день винесення постанови.

Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 21.10.2015 року, за клопотанням представника позивача, до участі у справі в якості співвідповідача було залучено приватне підприємство «Аметіз».

В судовому засіданні позивач та представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити повністю, при цьому посилались на обставини, зазначені в позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні відповідно до письмових заперечень (а.с.38-41), а крім того, закрити провадження у справі згідно письмового клопотання (а.с.31-32).

Представник співвідповідача ПП «Аметіз» в судовому засіданні позов не визнав. Зазначив, що спірний автомобіль було передано Чернігівською митницею для реалізації. На даний час автомобіль знаходиться на складі ПП «Аметіз».

Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання представника відповідача Чернігівської митниці ДФС про закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, а також відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1

Так, відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Із позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом про захист порушеного, на його думку, права власності.

Будь - яких вимог про вирішення судом публічно - правового спору позивачем не заявлялося, а тому відсутні підстави для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення або оспорювання.

Право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві згідно з положеннями ч.1 ст.20 ЦК України, ст.ст.3,4 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст.11 ЦПК України).

Відповідно до ст.387 ЦК України, на яку посилається в позові позивач, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави, заволоділа ним.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 громадянин Італії ОСОБА_8 є власником автомобіля Hyundai HP X2 L Terracan, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, 2004 року випуску (а.с.9).

Відповідно довіреності від 19.09.2007 року громадянин Італії ОСОБА_8 довіряє ОСОБА_7 керувати автомобілем Hyundai HP X2 L Terracan, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, 2004 року випуску, реєструвати його, перевадати ці повноваження третім особам, надавати всі необхідні документи в митні та поліцейські органи (а.с.10-11).

Постановою в справі про порушення митних правил № 0052/10205/15 від 17.02.2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 469 МК України, а саме користування на території України автомобілем Hyundai HP X2 L Terracan, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, митне оформлення якого не завершене, без дозволу митного органу та накладено штраф у розмірі 8 500 грн.; автомобіль марки Hyundai HP X2 L Terracan, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, вилучений у справі про порушення митних правил № 0052/10205/15 як безпосередній предмет правопорушення, що відповідно до ст. 495 МК України є доказом у справі про порушення митних правил, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3, у зв'язку з закінченням провадження повернути громадянину ОСОБА_1(а.с.6-7).

Постановою Городнянського районного суду Чернігівської області від 29.07.2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про порушення митних правил відмовлено повністю (а.с.46-48).

Пункт 10 розділу 2 Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування та Розмірів відшкодувань за зберігання на складах митних органів товарів і транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 15.06.2012 № 731, вказує, що видача зі складу митного органу товарів і транспортних засобів їх власникам або вповноваженим особам здійснюється лише після їх митного оформлення та внесення плати відповідно до законодавства.

07.04.2015 року та 08.04.2015 року позивач звернувся до Чернігівської митниці ДФС із заявами про повернення автомобіля (а.с.42) та відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, яке було ним отримано 08.04.2015 року (а.с.43).

Листом від 15.04.2015 року (а.с.16-17) Чернігівська митниця ДФС повідомила позивача про те, що для отримання спірного автомобіля йому необхідно провести відповідне митне оформлення, відшкодувати витрати за зберігання транспортного засобу на складі та надати документи про відшкодування зазначених витрат та по сплаті штрафу.

Позивачем не надано суду доказів щодо проведення митного оформлення, відшкодування витрат за зберігання транспортного засобу.

Згідно договору № 41 від 27.03.20015 року про реалізацію товарів на митних аукціонах, укладеного між Чернігівською митницею ДФС (продавцем) та ПП «Аметіз» (аукціонер), продавець передає, а аукціонер приймає для реалізації на митному аукціоні майно, в тому числі: товари та транспортні засоби, термін яких на складі митниці закінчився, а власник не звернувся за ними в установлений законодавством строк (а.с.57-61).

Відповідно до акту опису і оцінки та передачі майна № 26, затвердженого 17.09.2015 року (а.с.62), комісією було проведено опис, оцінку спірного автомобіля, що ввезено на територію України ОСОБА_1 та передачу його для реалізації ПП «Аметіз».

За змістом ст.387 ЦК України позивач повинен довести, а суд встановити факти, які не тільки доводять право власності позивача на майно, а і його право на витребування цього майна; вибуття майна з володіння позивача і знаходження його у відповідача; незаконність володіння відповідачем майном позивача; відсутність між позивачем і відповідачем зобов'язально-правових відносин щодо спірного майна. Крім того, відповідне майно має бути індивідуально визначеним і на момент розгляду справи фактично знаходитися у незаконному володінні особи, до якої пред'явлено вимогу.

Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у пункті 23 своєї постанови №5 від 07.02.2015 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" відповідно до статті 387 ЦК та частини третьої статті 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача. Факт знаходження майна на балансі особи сам по собі не є доказом права власності чи законного володіння.

Тобто, з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння може звернутися власник цього майна.

Власником зазначеного спірного транспортного засобу є громадянин Італії ОСОБА_8 (а.с.9). А тому посилання позивача на ст.ст.317, 321, 387 ЦК України, які регулюють захист права власності, є взагалі безпідставними.

Крім цього, транспортний засіб був вилучений Чернігівською митницею ДФС як безпосередній предмет правопорушення, що свідчить про відсутність підстав щодо незаконного володіння відповідачем спірним майно.

Також, слід зазначити, що між позивачем та відповідачем існують зобов'язально-правові відносини щодо спірного майна, зокрема щодо необхідності проведення митного оформлення, відшкодування витрат за зберігання транспортного засобу.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 213-215, 218, 292 ЦПК України, ст..11, 16, 317, 321, 387 ЦК України, суд,-

Вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Чернігівської митниці ДФС, приватного підприємства «Аметіз» про витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити повністю.

З повним текстом рішення сторони можуть ознайомитися 14.11.2015 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н. В. Маслюк