БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/5134/15-ц
провадження № 2/361/2447/15
РІШЕННЯ

Іменем України

10 листопада 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області

в особі судді Селезньової Т.В.,

при секретарі Коваль А.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Броварах цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Київської області, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщин, -

встановив:

Позивачка просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої 16 липня 2012 року матері ОСОБА_5, мотивуючи тим, що є спадкоємцем першої черги (дочка), заяву про прийняття спадщини своєчасно не подавала, бо не претендувала на частку у спадковому майні- квартирі, в якій жила мати разом зі своїм чоловіком і сином, які спадщину у вигляді квартири прийняли. Але, дізнавшись про наявність державного акту про право власності спадкодавця на земельну ділянку (в селі Калинівці в Кіровоградській області),вона бажає прийняти спадщину. Причиною строку подання відповідної заяви вказала те, що раніше не знала про існування вказаного державного акту.

Позивачем позов предявлено до органу місцевого самоврядування, а третіми особами позивачка у позові зазначила двох інших спадкоємці першої черги - чоловіка і сина спадкодавця, які проживали разом з спадкодавцем на день її смерті і тому спадщину прийняли фактично. Позивачу ухвалою суду пропонувалось уточнити учасників процесу, зокрема щодо вказаних осіб як належних відповідачів. У наданий строк і до дня розгляду справи по суті, позивачка не предявила позову до двох інших спадкоємців (ОСОБА_5), тому суд при розгляді даної справи виходить з визначеного позивачкою статусу кожної з зазначених нею осіб, враховуючи положення ст.33 ЦПК України і відсутність законних підстав для залучення даних осіб у якості відповідачів за власної ініціативою.

Позивачка 24.09.2015р. в перше призначене судове засідання подала заяву про розгляд справи у її відсутність (разом з заявами третіх осіб про згоду з позовом); у подальшому позивачка повідомлялась про судові засідання, неодноразово їй суд направляв рекомендовані листи з повістками викликом до суду, крім того позивачка викликалась смс - повідмоленням за вказаним нею номером мобільного звязку як засобом повідомлення. Таким чином, позивачка належним чином і неодноразово повідомлена, не з,явилась, не подала заяви про причини неявки або про відкладення чи про залишення її позову без розгляду, тому, при наявності у справі невідкликаної позивачкою її заяви про розгляд справи у її відсутності, - суд, не вбачає підстав для залишення позову без розгляду, зазначених у ч.1 ст.207 ЦПК України, і не вбачає підстав для повторного (і неодноразового) відкладення судового засідання. Тому суд ухвалив дану справу розглянути у відсутності позивачки згідно її заяви, поданої 24.09.2015р.

Від відповідача ОСОБА_2 міської ради заперечень проти позову не подано, надійшла заява з проханням розглянути справу у відсутності представника відповідача. Відповідач просив розглянути справу на підставі вимог закону, і питання щодо наявності підстав для визначення позивачці додаткового строку вирішити, виходячи з обгрунтованості і доведеності позовних вимог.

Треті особи ОСОБА_3 (син померлої) і ОСОБА_4 (чоловік) до початку розгляду справи 24.09.2015р. подали заяви, в яких не заперечували проти позову і проти визначення позивачці додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори, а у подальшому від своїх заяв відмовились, пояснюючи тим, що спочатку не правильно розуміли наслідки задоволення позову, розуміючи позов так, що за їх згодою позивачка зможе претендувати лише на спадщину у вигляді земельної ділянки, але не на успадковану ними квартиру. Треті особи , а також представник третьої особи у судовому засіданні заперечували проти позову і просили у позові відмовити, посилаючись на те, що позивачка знала про смерть матері, була на похороні, до смерті спадкодавця не проживала з нею, і протягом 6 місяців не подала заяву до нотаріальної контори без будь- яких на те поважних причин, а зазначена позивачкою у позовній заяві причина - що вона не знала про наявність такого спадкового майна як земельної ділянки не може бути визнана судом як поважна причина пропуску строку. Також пояснили, що як спадкоємці першої черги спадщину після ОСОБА_5 прийняли, оскільки постійно і тривалий час проживали разом зі спадкодавцем до її смерті в одній квартирі, і так само залишились проживати в успадкованій ними квартирі.

Дослідивши подані позивачкою докази, суд дійшов таких висновків:

З свідоцтв про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу встановлено, що позивачка є дочкою ОСОБА_5. З свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_5 померла в місті Бровари, 16 липня 2012року.

Таким чином позивачка довела, що вона є спадкоємцем першої черги після смерті матері.

Згідно державного акту 4.03.2009р. ОСОБА_5 належала на праві власності земельна ділянка 1,8766га в Клинівській сільраді Кіровоградської області.

Згідно ст.ст. 1269, 1270 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але не проживав зі спадкодавцем станом на день його смерті, повинен подати до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; таку заяву він може подати у строк 6 місяців, який починається з дня відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від спадщини іншими спадкоємцями, то строк прийняття спадщини для такої особи встановлюється у 3 місяці з моменту неприйняття спадщини або відмови від спадщини іншими спадкоємцями.

Оскільки позивачка віднесена до спадкоємців першої черги, то у випадку з нею даний строк розпочав перебіг з дня смерті спадкодавця і закінчився зі збігом шести місяців після дня відкриття спадщини.

У відповідності до ст.1272 ЦК України, у разі, якщо спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини протягом 6 місяців після відкриття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину; за письмовою згодою спадкоємців, що прийняли спадщину, спадкоємець , який пропустив строк прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Розглядаючи дану справу, суд виходить з того, що згідно ч.2 ст.27, ст.60, ст.61, ст.131 ЦПК України саме позивач зобовязаний обґрунтувати і довести позовні вимоги і ті обставини, які підлягають доказуванню і на які він посилається в обґрунтування позовних вимог.

В даній справі позивачка повинна довести наявність у неї поважної причини (або сукупність поважних причин) неподання протягом шести місяців заяви про прийняття спадщини.

Позивачка при наданих нею доказах - не довела наявності у неї поважних причин пропуску цього строку. Більш того, в позовній заяві позивачка не навела наявності у неї поважних причин, які перешкоджали їй подати відповідну заяву нотаріусу у встановлений законом строк.

Закон однозначно визначає порядок і обсяг прийняття спадщини, зокрема, те, що особа може прийняти спадщину або від неї відмовитись, або її не приймати. Законодавець визначає, що інститут прийняття спадщини означає не відношення особи до конкретного майна спадкодавця, а означає виявлення спадкоємцем бажання вступити у спадщину відносно спадкового майна і відносно всіх інших майнових прав та обовязків спадкодавця (у комплексі) з подальшим розподілом спадкового майна між спадкоємцями, які прийняли спадщину. Тобто чинним законодавством не передбачено можливість особи не прийняти спадщину відносно певного майна (прав та обовязків), а в подальшому прийняти спадщину відносно іншого майна.

Зазначена позивачкою причина, через яку вона раніше не подавала заяву про прийняття спадщини (не знала про наявність у спадкодавця іншого майна, в якому вона як спадкоємець зацікавлена, але знала про наявність іншого майна, на яке як спадкоємець не претендувала), не може розглядатись як поважна причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивачка заяву до суду подала лише 22.07.2015р., тобто через три роки після смерті матері.

З свідоцтва про смерть видно, що ОСОБА_5 померла в місті Бровари. З паспорту позивачки і зазначених нею даних про місце проживання, видно, що позивачка також проживала і проживає в місті Бровари, тобто в одному населеному пункті з матір,ю. Треті особи підтвердили, що позивачка знала про смерть матері, була на похоронах. Сама позивачка не заперечувала того факту, що знала про смерть матері, проживала і була на той час у місті Бровари, тому обєктивно мала реальну можливість подати заяву до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини у встановлений шестимісячний строк, передбачений ст.ст.1269, 1270 ЦК України. Так само зі змісту поданої позовної заяви видно, що позивачка була обізнана з тим, що вона, як спадкоємиця, що не проживала з спадкодавцем, може прийняти спадщину і заявити про свої спадкові права саме у такий спосіб - як подання відповідної заяви в нотаріальну контору, але своєчасно цього робити не бажала. Таким чином, встановлено, що позивачка протягом шестимісячного строку заяву до нотаріальної контори не подала, і не зробила це не через наявні у неї певні поважні причини, а через небажання приймати спадщину, що не може розглядатись як причина поважна, оскільки вона стосується не перешкод у вчиненні певної дії, а стосується волевиявлення особи.

Таким чином, позивачка не довела наявності у неї поважних причин, які б існували протягом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини (і до даного часу) і які б об"єктивно їй перешкодили вчасно подати вказану заяву нотаріусу. До того ж, як пояснили треті особи у судовому засіданні, позивачка знала про зазначену нею земельну ділянку і про права матері на неї.

На даний час не відбулось вирішення даного питання між спадкоємцями першої черги у спосіб, передбачений ст.1272 ЦК України, - а саме відсутня письмова згода інших спадкоємців на подання позивачкою такої заяви нотаріусу поза межами строку.

При таких обставинах суд не вбачає підстав для визнання поважними причин пропуску позивачкою строку подання заяви про прийняття спадщини і для визначення позивачці додаткового строку.

Оскільки обовязок по доказуванню позовних вимог і тих обставин, на які позивач посилається в обґрунтування позовних вимог, за законом покладається на позивача, а суд згідно ст.10 та ст.11 ЦПК України розглядає справу лише в межах заявлених позовних вимог і на підставі поданих доказів, то, виходячи з обставин, зазначених позивачем у позовній заяві, і з тих доказів, які позивачка надала суду, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову і для визначення позивачці додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері ОСОБА_5, померлої 16.07.2012р.

На підставі ст. 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.. 213, 214, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Київської області, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_5, померлої 16.07.20112р., відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення через Броварський міськрайонний суд Київської області до Апеляційного суду Київської області, а особою, у відсутності якої рішення проголошено, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення виготовлено 11 листопада 2015 року.

Суддя Т.В. Селезньова