У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Львівського обласного клінічного діагностичного центру про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, за касаційною скаргою Львівського обласного клінічного діагностичного центру, в інтересах якого діє ОСОБА_5, на рішення апеляційного суду Львівської області від 25 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до Личаківського районного суду м. Львова з позовом до Львівського обласного клінічного діагностичного центру (далі - ЛОКДЦ) про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що виконуючи свої посадові обов'язки Головного бухгалтера ЛОКДЦ, позивач 17 липня 2014 року виготовила на фірмовому бланку відповідача лист № 5, яким повідомила Начальника Головного управління Державної Казначейської служби України у Львівській області про неможливість проведення в бухгалтерському обліку операції з оприбуткування коштів, що надійшли на поточний рахунок ЛОДКЦ (вх. № 1362) у зв'язку з необхідністю встановлення їх статусу та неможливістю це зробити через бездіяльність свого, безпосереднього керівника, який не підписує відповідне подання. Того ж дня, вдруге подала лист аналогічного змісту за № 6 (вх. № 1362/11) тому ж адресату. Цій події передувало підготовка нею листа на ім'я начальника Головного управління Державної Казначейської служби України у Львівській області за підписами Головного лікаря та головного бухгалтера про підтвердження відновлення проведених витрат (вx.№ 239 від 16 липня 2014 року).

В даному випадку вважає, що касові витрати - це витрати на комунальні послуги, фактично понесені бюджетною установою за третіх осіб. Тому, коли кошти надходять на поточний рахунок бюджетної установи в якості відшкодування від таких третіх осіб, ЛОКДЦ необхідно отримати розпорядження органів Казначейства для можливості подальшого розпорядження ними. Одночасно з виготовленням листа-подання про відновлення витрат до ГУДКСУ у Л/о за її підписом та місцем під підпис Головного лікаря ЛОКДЦ, вона разом з вказаним листом подала останньому через канцелярію доповідну вих. 35 від 16 липня 2014 року про джерело надходження відповідних коштів. У зв'язку з тим, що доповідною позивач повідомила свого керівника про надходження коштів, про їх джерело та необхідність їх оприбуткування, однак, жодної відповіді на такі дії вона так і не отримала, тоді вдруге, листом аналогічного змісту (вх. № 243) того ж дня звернулась до Головного лікаря з відповідним питанням. Вважає, що через бездіяльність Головного лікаря в частині прийняття ним рішення про відновлення проведених витрат на виконання подання, та на виконання п. 14 Постанови Кабінету Міністрів України № 59 від 26 січня 2011 року «Про затвердження типового положення про бухгалтерську службу бюджетної установи», якою встановлено для головного бухгалтера відповідний порядок дій при настанні аналогічної ситуації, того ж дня, інформувала у письмовій формі керівника (вх. № 243), а наступного 17 липня 2014 року - керівника органу Казначейства.

Саме таке інформування листом за її підписом на бланку ЛОКДЦ на адресу Начальника ГУДКСУ у Львівській області про бездіяльність Головного лікаря з приводу не підписання ним подання про відновлення витрат та доповідна призвело до того, що 01 серпня 2014 року Головним лікарем Львівського обласного клінічного діагностичного центру ОСОБА_6 винесено Наказ №73 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності головного бухгалтера ЛОКДЦ ОСОБА_4» та застосовано до неї дисциплінарне стягнення у виді догани. Позивач вважає, що її було притягнуто до дисциплінарної відповідальності незаконно, оскільки позивач не порушувала трудову дисципліну при надсиланні листа № 6 від 17 липня 2014 року на адресу начальника ГУДКСУ у Львівській області, виконавши його на фірмовому бланку ЛОКДЦ, підписавши такий власним підписом, оскільки згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 59 від 26 січня 2011 року «Про затвердження типового положення про бухгалтерську службу бюджетної установи» п. 8.1. встановлено що, бухгалтерська служба має право представляти бюджетну установу в установленому порядку з питань, що відносяться до компетенції бухгалтерської служби, в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, підприємствах, установах та організаціях незалежно від форм власності, а відтак позивач просила суд скасувати наказ №73 від 01 серпня 2014 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності головного бухгалтера ЛОКДЦ ОСОБА_4» .

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 24 березня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 25 травня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_4 задоволено. Скасовано наказ головного лікаря Львівського обласного клінічного діагностичного центру №73 від 01 серпня 2014 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності головного бухгалтера ЛОКДЦ ОСОБА_4». Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Львівський обласний клінічний діагностичний центр, в інтересах якого діє ОСОБА_5, не погоджуючись з даним судовим рішенням апеляційної інстанції, подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду Львівської області від 25 травня 2015 року та залишити в силі рішення Личаківського районного суду м. Львова від 24 березня 2015 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційних скарг не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що немає підстав вважати, що діями позивача, як головного бухгалтера ЛОКДЦ , щодо направлення листа № 6 від 17 липня 2014 року від імені відповідача, позивачем було порушено трудову дисципліну та про те, що ні з самого наказу, ні з позиції відповідача стосовно позову не вбачається, які саме пункти двох діючих посадових інструкцій головного бухгалтера ЛОКДЦ порушила позивач, та в чому полягають порушення нею статей 21, 139 КЗпП України.

Отже, суд апеляційної інстанції задовольняючи позовні вимоги, дійшов до обґрунтованого висновку, що немає підстав вважати, що надсилаючи від свого імені, як головного бухгалтера ЛОКДЦ, згаданий лист, позивач порушила вимоги своєї посадової інструкції, норми закону та трудову дисципліну, а тому правильно визнав незаконним та скасував наказ головного лікаря Львівського обласного клінічного діагностичного центру № 73 від 01 серпня 2014 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності головного бухгалтера ЛОКДЦ ОСОБА_4».

Інші доводи касаційної скарги фактично стосуються переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Львівського обласного клінічного діагностичного центру, в інтересах якого діє ОСОБА_5, відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 25 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова В.О. Кузнєцов Г.І. Мостова