У х в а л а

іменем україни

22 липня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Касьяна О.П., Мостової Г.І.,

Мартинюка В.І., Наумчука М.І.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за поданням начальника відділу державної виконавчої служби Драбівського районного управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_3 про виділення частки майна зі спільного користування, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова група «Укрінвест» на ухвалу Драбівського районного суду Черкаської області від 14 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 19 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року начальник відділу державної виконавчої служби Драбівського районного управління юстиції у Черкаській області ( далі -ВДВС Драбівського РУЮ у Черкаській області) ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням про виділення частки майна зі спільного користування, посилаючись на те, що на виконанні у ВДВС Драбівського РУЮ Черкаської області знаходиться виконавче провадження за виконавчим листом

№ 369/1138/14-ц від 19 червня 2014 року, виданим Києво-Святошинським районним судом Київської області, щодо боржника - фермерського господарства «Віта-Макс» (далі - ФГ «Віта-Макс») про стягнення з нього на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова група «Укрінвест» (далі - ТОВ «ФГ «Укрінвест») боргу в розмірі 142 499 грн

77 коп.

У серпні 2014 року державним виконавцем складено акт опису та арешту майна - майбутнього урожаю культур сої та соняшника, на земельних ділянках, що розташовані в адміністративних межах Нехайківської сільської ради Драбівського району Черкаської області, які орендує боржник - ФГ «Віта-Макс».

Проте, 26 серпня 2014 року до ВДВС Драбівського РУЮ у Черкаській області було надано копію договору про спільну діяльність від 10 квітня

2014 року, укладеного між приватним підприємством «Ворониці» (далі - ПП «Ворониці») та ФГ «Віта-Макс», згідно з якою вищезазначений урожай культур є спільною власністю сторін.

Посилаючись на викладене, начальник ВДВС Драбівського РУЮ у Черкаській області ОСОБА_3 просив визначити частку майна боржника ФГ «Віта-Макс» у майні, яким воно володіє спільно з іншими особами, а саме - ПП «Ворониці».

Ухвалою Драбівського районного суду Черкаської області від 14 січня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 19 лютого 2015 року, у задоволенні подання начальника ВДВС Драбівського РУЮ у Черкаській області ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «ФГ «Укрінвест» просить ухвалу Драбівського районного суду Черкаської області від 14 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 19 лютого 2015 року скасувати й задовольнити клопотання начальника ВДВС Драбівського РУЮ у Черкаській області, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2116/ed_2014_04_22/pravo1/T041618.html?pravo=1> підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні подання, виходив із неможливості виділити частку із майна, яке на час розгляду справи не існує, оскільки було реалізовано ПП «Ворониці» відповідно до договору про спільну діяльність із ФГ «Віта-Макс».

Проте, повністю погодитись з такими висновками судів не можна, оскільки таких висновків суди дійшли з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1988/ed_2014_02_23/pravo1/T041618.html?pravo=1> рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 379 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2174/ed_2014_02_23/pravo1/T041618.html?pravo=1> питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця.

Судом установлено, що старшим виконавцем ВДВС Драбівського РУЮ у Черкаській області відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 369/1138/14-ц від 19 червня 2014 року, виданим Києво-Святошинським районним судом Київської області 12 травня 2014 року, відповідно до якого стягнуто із ФГ «Віта-Макс» та ОСОБА_4 на користь ТОВ «ФГ «Укрінвест» борг у розмірі 141 741 грн та з кожного із відповідачів судові витрати в сумі 798 грн 71 коп.

19 серпня 2014 року державним виконавцем складено акт опису та арешту майна боржника - майбутнього урожаю культур сої та соняшника, на земельних ділянках, що розташовані в адміністративних межах Нехайківської сільської ради Драбівського районного суду Черкаської області, які орендує боржник - ФГ «Віта-Макс».

Згідно з умовами укладеного 10 квітня 2014 року між ПП «Ворониці» та ФГ «Віта-Макс» договору про спільну діяльність, сторони зобов'язалися шляхом об'єднання майна і зусиль спільно діяти у сфері товарно-сільськогосподарського виробництва для отримання прибутку від вирощування сільськогосподарських культур.

На час звернення начальника ВДВС Драбівського РУЮ у Черкаській області до суду з даним поданням, майно, на яке було накладено арешт і частку з якого просять виділити, реалізовано.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_820554/ed_2014_02_23/pravo1/T990606.html?pravo=1>» в редакції, чинній на час розгляду судом справи, у разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається на належне боржникові інше майно. У випадках, коли боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Згідно із ч. 6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_820564/ed_2014_02_23/pravo1/T990606.html?pravo=1>», у разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 370 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843418/ed_2014_02_11/pravo1/T030435.html?pravo=1>, у разі виділу майна, що є у

спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників

у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено

домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Проте, у порушення зазначених вимог матеріального та процесуального закону суди на обставини справи належної уваги не звернули та дійшли передчасного висновку про недоведеність вимог про визначення частки майна боржника, яким він володіє з іншим особами.

Посилаючись як на доказ в обґрунтування прийнятого рішення на договір про спільну діяльність від 10 квітня 2010 року, укладений між ПП «Ворониці» та ФГ «Віта-Макс», суди оригінал такого договору не досліджували, як не досліджували й доказів внесення ПП «Ворониці» на адресу ФГ «Віта-Макс» внеску, передбаченого вказаним договором, та не встановили, яким саме чином було використано кошти в сумі 993 000 грн під час спільної діяльності, не встановлено судами й розміру витрат, необхідних для організації вирощування врожаю сої та соняшнику у 2014 року.

Зазначаючи про відсутність спірного майна через його реалізацію, суди взагалі не дослідили умов укладеного між ПП «Ворониці» та ФГ «Віта-Макс» договору про спільну діяльність відповідно до глави 77 ЦК України, унаслідок чого не з'ясували умов поділу прибутку між його сторонами та не врахували при цьому доводи ТОВ «ФГ «Укрінвест» щодо нікчемності окремих пунктів вказаного договору, у порушення вимог ст. 61 ЦПК України пославшись на ухвалу апеляційного суду Київської області від 4 грудня

2014 року, під час постановлення якої даний договір не був предметом дослідження, отже, посилання суду на неможливість визначення частки у майні боржника через його продаж є передчасним.

За таких обставин, ухвалені у справі судові рішення не можуть вважатись законними й обґрунтованими, тому відповідно до ст. 338 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2130/ed_2014_02_23/pravo1/T041618.html?pravo=1> вони підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2128/ed_2014_02_23/pravo1/T041618.html?pravo=1>, 338 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2130/ed_2014_02_23/pravo1/T041618.html?pravo=1>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова група «Укрінвест» задовольнити частково.

Ухвалу Драбівського районного суду Черкаської області від 14 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 19 лютого

2015 року скасувати.

Справу за поданням начальника відділу державної виконавчої служби

Драбівського районного управління юстиції у Черкаській області

ОСОБА_3 про виділення частки майна зі спільного користування передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: О.П. Касьян

В.І. Мартинюк

Г.І. Мостова

М.І. Наумчук