Ухвала

іменем україни

10 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Леванчука А.О., Нагорняка В.А.,

Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, за касаційною скаргою Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Позивач посилався на те, що на підставі рішення сесії Івано-Франківської міської ради від 29 травня 2003 року будинок АДРЕСА_1 прийнято до комунальної власності м. Івано-Франківська та переданий на баланс ЖЕО № 1 і має правовий статус гуртожитку. Згідно з довідкою ЖЕО № 1 від 30 червня 2011 року № 3084 в кімнаті НОМЕР_1 гуртожитку - будинку АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_4 з 26 серпня 1997 року, ОСОБА_5 з 05 грудня 2007 року, а ОСОБА_3 11 березня 2008 року знятий з реєстрації з кімнати зазначеного гуртожитку. Посилаючись на те, що з грудня 2010 року по липень 2011 року відповідачі без поважних причин не проживають за місцем реєстрації, отже, відповідно ст. 71 ЖК України втратили право на проживання в наданому житловому приміщенні, просив задовольнити позов.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 грудня 2014 року, у задоволенні позову Виконавчому комітету Івано-Франківської міської ради відмовлено.

У касаційній скарзі Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на законних підставах для постійного проживання надана кімната НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_1.

На підставі рішення сесії Івано-Франківської міської ради від 29 травня 2003 року будинок АДРЕСА_1 було прийнято в комунальну власність м. Івано-Франківська та передано на баланс ЖЕО № 1. Даний будинок має правовий статус гуртожитку.

Згідно з довідкою ЖЕО № 1 від 30 червня 2011 року № 3084 у кімнаті НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_4 з 26 серпня 1997 pоку, ОСОБА_5 з 05 грудня 2007 року, ОСОБА_3 знятий з реєстрації 11 березня 2008 року.

Згідно з розпорядженням міського голови м. Івано-Франківська від 14 грудня 2010 року № 660-р (із змінами, внесеними розпорядженням міського голови від 17 травня 2011 року № 277-р) створено комісію для проведення інвентаризації житлового фонду гуртожитків міста. До складу даної комісії включені представники відділів та управлінь виконавчого комітету міської ради, представники ЖЕО № 1.

Згідно з актами комісійного обстеження кімнати НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 від 14 грудня 2010 року, 03 березня 2011 року, 14 квітня 2011 року, 24 травня 2011 року, 29 червня 2011 року, відповідачі були відсутні за місцем реєстрації.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідачі на законних підставах проживають у кімнаті НОМЕР_1 по АДРЕСА_1; відсутність відповідачів у вказаній кімнаті не підтверджена належними доказами, а тому дійшов висновку про безпідставність позовних вимог.

Згідно зі ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а в разі відсутності понад встановлений строк така особа може бути визнана судом такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Як вбачається з матеріалів справи , що ОСОБА_4, ОСОБА_5 зареєстровані в кімнаті НОМЕР_1 по АДРЕСА_1, а ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 постійно проживають в зазначеній кімнаті.

Згідно з актами комісійного обстеження кімнати НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 від 14 грудня 2010 року, 03 березня 2011 року, 14 квітня 2011 року, 24 травня 2011 року, 29 червня 2011 року, відповідачі були відсутні за місцем реєстрації.

Разом із тим, матеріали справи не містять доказів, що на час звернення позивача до суду (02 січня 2014 року) відповідачі без поважних причин не проживають за місцем реєстрації понад шість місяців.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 перебуває з відповідачем у трудових відносинах, що підтверджується трудовим договором.

За таких обставин суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

З урахуванням вказаних норм колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк

Т.О. Писана