Справа № 457/407/14 Головуючий у 1 інстанції: Марчук В.І.
Провадження № 22-ц/783/1447/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

Суддів: Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.

Секретар: Гацій І.І.

З участю позивачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 05 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ "Ощадбанк" про видачу вкладів,-

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 05 грудня 2014 року відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Ухвалу оскаржила ОСОБА_2 В апеляційній скарзі зазначає, що рішенням Трускавецького міського суду Львівської області вирішені не всі позовні вимоги, а тому вона звернулась з заявою про ухвалення додаткового рішення. Стверджує, що ухвала про відмову в ухваленні додаткового рішення є нікчемною, не відповідає суті справи і підлягає скасуванню. Зокрема зазначає, що 20.12.2011 року нею було подано клопотання про збільшення позовних вимог у якому просила постановити рішення, яким зобов"язати ПАТ "ДОБУ" визнати спадок, тобто кошти які знаходяться на рахунках ТВБВ №10002/0107 в повному обсязі відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за нею, однак суд не вирішив дану позовну вимогу. Просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

З матеріалів справи встановлено, що в вересні 2010 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ВАТ "Ощадбанк" та просила суд ухвалити рішення, яким зобов"язати ВАТ "Ощадбанк" філію Трускавецьке відділення №8353 видати їй вклади згідно Свідоцтва на право власності посвідченого державним нотаріусом України 13.07.2000року в їх реальній вартості з нарахованими до них процентами та зобов"язати ощадний банк нарахувати належні до вкладів проценти починаючи з 1.01.1992 року (а.с.2 т.1).

В процесі розгляду справи позивачка неодноразово збільшувала позовні вимоги (а.с.26, 131-132,149-151,159,201 т.1, 77-79,102-103 т.2) та остаточні її позовні вимоги викладені в клопотанні про збільшення позовних вимог від 20 грудня 2011 року (а.с.102-103 т.2).

30 січня 2012 року суд першої інстанції ухвалив рішення, яке переглянуто в апеляційній інстанції 13 серпня 2012 року (а.с.121-122,153-156 т.2).

Позивачка неодноразово зверталась в суд з заявою про ухвалення додаткового рішення, однак суд відмовляв в задоволенні таких шляхом постановлення ухвал, які в подальшому в апеляційному порядку були скасовані з процесуальних порушень.

Оскаржуваною ухвалою Трускавецького міського суду від 05 грудня 2014 року відмовлено в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення з тих підстав, що таке відповідає вимогам ст.215 ЦПК України.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна враховуючи наступне.

Відповідно до ст.215 ЦПК України

1. Рішення суду складається з:

1) вступної частини із зазначенням: часу та місця його ухвалення;найменування суду, що ухвалив рішення;прізвищ та ініціалів судді (суддів - при колегіальному розгляді); прізвища та ініціалів секретаря судового засідання; імен (найменувань) сторін та інших осіб, які брали участь у справі; предмета позовних вимог;

2) описової частини із зазначенням: узагальненого викладу позиції відповідача;пояснень осіб, які беруть участь у справі; інших доказів, досліджених судом;

3) мотивувальної частини із зазначенням: встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин; мотивів, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази, застосовує зазначені в рішенні нормативно-правові акти; чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду, а якщо були, то ким; назви, статті, її частини, абзацу, пункту, підпункту закону, на підставі якого вирішено справу, а також процесуального закону, яким суд керувався;

4) резолютивної частини із зазначенням: висновку суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково; висновку суду по суті позовних вимог; розподілу судових витрат; строку і порядку набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.

У п.11 Постанови Пленуму ВСУ України №14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" роз"яснено, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК).

Оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК) , то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

У п.3 вказаної постанови зазначено, що відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та

зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до статті 19 Конституції України , статті 1 ЦПК та з урахуванням положення частини четвертої статті 10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом.

Як вбачається з клопотання про збільшення позовних вимог, позивач серед позовних вимог про зобов"язання відповідача видати їй компенсаційні вклади, які знаходяться на рахунках ПАТ "ДОБУ" та нарахувати проценти, просила суд ухвалити рішення, яким зобов"язати ПАТ "ДОБУ" визнати її спадок, тобто кошти, що знаходяться на рахунках ТВБВ №10002/0107 та ТВБВ №10013/012 її спадком в повному обсязі відповідно до свідоцтва про право на спадщину, наданих довідок про історію вкладу та чинного законодавства України, однак суд в рішенні не навів жодних мотивів щодо відмови у задоволенні даної позовної вимоги, хоча позивач подавала докази щодо неї, зокрема свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої - небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Відповідно до п.1ч.1 ст.311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з"ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала підлягає скасуванню з направленням питання про ухвалення додаткового рішення для продовження його розгляду.

Керуючись ст.ст.307 ч.2 п.4,311 ч.1 п.1,314 ч.1 п.2,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 05 грудня 2014 року скасувати та направити питання про ухвалення додаткового рішення для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: А.В.Ніткевич

О.Ф.Павлишин