У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2015 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., за участю секретаря Грінченко Є.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа Головне управління юстиції в м. Києві, приватний нотаріус КМНО Рудик Я.А., про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою суду від 23 березня 2015 року відкрито провадження у справі.

29 травня 2015 року позивач подала заяву про забезпечення позову, яка була отримана головуючим по справі 02.06.2015 року.

Так, позивач просить суд забезпечити позов шляхом заборони нотаріусу П`ятої Київської державної нотаріальної контори вчиняти дії по видачі свідоцтва про право на спадщину на 2/3 частини домовладіння, розташованого за адресою м. Київ, вул. Лисичанська, 3 відповідачу по справі, зазначаючи, що в протилежному випадку відповідач отримає свідоцтво і зможе розпорядитися вказаним майном на власний розсуд, що утруднить виконання рішення по справі, зважаючи на те, що предметом позову є визнання заповіту недійсним.

З позовної заяви вбачається, що позивач вважає себе внучата племінницею померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4.

25.09.1997 року ОСОБА_4 було складено заповіт, яким вона заповіла належний їй на праві власності будинок АДРЕСА_1 позивачу по справі.

Позивач акцентує увагу на тому, що після смерті ОСОБА_4 вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте її повідомили про те, що зазначений заповіт втратив свою дію, оскільки ОСОБА_4 23.03.2012 року склала інший заповіт, яким заповіла все своє майно відповідачу по справі.

Наполягаючи на тому, що в момент укладання даного правочину ОСОБА_4 перебувала у такому стані, коли не усвідомлювала значення своїх дій чи не могла керувати ними, позивач просить визнати цей заповіт недійсним.

Сторони відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України в судове засідання не викликалися.

Вивчивши заяву та матеріали позову, приходжу до наступного висновку.

Статтею 151 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 152 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів позову 01.06.2012 відкрилася спадщина після смерті ОСОБА_4

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №32265797 від 06.11.2012 року вбачається, що П`ятою Київською державною нотаріальною конторою 18.08.2012 року була заведена спадкова справа щодо померлої 01.06.2012 року ОСОБА_4.

В заяві про забезпечення даного позову шляхом заборони П`ятій Київській державній нотаріальній конторі вчиняти будь-які нотаріальні дії, в тому числі видавати свідоцтво про право на спадщину, позивач посилається на те, що в разі задоволення її позовний вимог, виконання рішення може бути утруднено чи стане взагалі неможливим, оскільки отримавши свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 на все майно, що належить останній, відповідач відразу зможе розпорядитись їм на власний розсуд.

Так, метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

У поданій заяві позивач навів достатньо обґрунтовані підстави щодо необхідності забезпечення позову у спосіб зазначений судом вище, відтак суд приходить до висновку про задоволення її заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, - задовольнити.

Заборонити П`ятій Київській державній нотаріальній конторі вчиняти будь-які нотаріальні дії щодо оформлення спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4.

Дані про відповідача: ОСОБА_2, проживає за адресою АДРЕСА_2.

Дані про позивача: ОСОБА_1, проживає за адресою АДРЕСА_3.

Треті особи

Головне управління юстиції в м. Києві, м. Київ, пров. Музейний, 2-Д.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рудик Яніна Анатоліївна, м. Київ, вул. Паньківська/Жилянська, 20/82, офіс 1, 2 групи 27 А

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред'явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову 1 рік.

Копію ухвали суду для виконання направити до П`ятої Київської державної нотаріальної контори.

Суддя: В.С. Кицюк