Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" березня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого - судді Анциборенко Н.М.,

при секретарі Медведській Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру ідеальних часток в будинку,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 та просить змінити розмір ідеальних часток житлового будинку АДРЕСА_1 та визначити ідеальні частки в наступних розмірах: частка ОСОБА_1 - 78/100 ідеальних частин будинку, частка ОСОБА_2 - 22/100 ідеальних частин будинку.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 16.08.1983 року позивач згідно договору купівлі-продажу придбала у ОСОБА_3 26/100 частин житлового будинку житловою площею 21,8 кв.м. по АДРЕСА_1. До продажу частини будинку у 1975 році попереднім власником ОСОБА_3 було отримано дозвіл на прибудову 2-х кімнат та веранди до будинку. У подальшому в 1985 році прибудови були добудовані та станом на 1985 рік житлова площа, яка перебувала у власності позивача, складала 34,7 кв.м.. У 1989 році нею було добудовано ще коридор 2-1 площею 3,2 кв.м., кімнату 2-2 площею 14,4 кв.м., санвузол площею 4,4 кв.м.. Усі здійснені протягом 1985-1989 років добудови здійснювались за погодженням із співвласником іншої частини будинку ОСОБА_3.

У подальшому згідно договору купівлі-продажу від 30.06.1995 року відповідач ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_3 74/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1, який на той час мав вже мав жилу площу 47,1 кв.м.. Також з договору вбачається, що відповідач придбав 12,4 кв.м. будинку.

Вважає, що фактично станом на 30.06.1995 року відповідач ОСОБА_2 придбав 22/100 частини будинку, а не 74/100 частин, оскільки частка позивача внаслідок проведених у 1985-1989 роках прибудов зросла до 78/100, що підтверджується довідкою-розрахунком на встановлення нових розмірів ідеальних часток в спільному праві на житловий будинок, виданої КП "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" від 25.11.2013 року №97-А-8742.

На момент здійснення прибудов відповідач не був співвласником житлового будинку, однак у добровільному порядку вирішити питання про зміну часток будинку не бажає.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, а також пояснили, що на даний час загальна площа житлового будинку, який складається з двох самостійних квартир, складає 97,6 кв.м., з яких 61,5 кв.м. житлової площі.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що згідно технічного паспорту 1995 року жила площа будинку становила 47,1 кв.м. і відповідачеві було відчужено 74/100 частин будинку, проти відчуження яких не заперечував позивач. Всі прибудови після відчуження 30.06.1995 року відповідачеві 74/100 частин є самовільно побудованими, не оформлені у встановленому законом порядку та не можуть впливати на розмір ідеальних часток сторін, що не позбавляє права виділити належні їм частки в натурі. Крім того, технічний паспорт не є правовстановлюючим документом.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Встановлено, що сторонам на праві спільної часткової власності належить будинок АДРЕСА_1.

Так, згідно висновку про реєстрацію домоволодіння від 05.01.1966 року (а.с.34) право власності на зазначений будинок у цілому було зареєстровано за ОСОБА_4.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 16.08.1983 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Житомирської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за № 3-3045 ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_6 купила 26/100 частин жилого будинку по АДРЕСА_1, який розташований на земельній ділянці розміром 600 кв.м.. Жилий будинок шлакобетонний, жилою площею 21,8 кв.м., до нього приналежні два сараї та огорожа. Зазначені 26/100 частин жилого будинку належали ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 30.08.1974 року (а.с.11-12).

Як вбачається з виписки із протоколу №6 засідання архітектурно-будівельної комісії від 12.05.1975 року ОСОБА_3 було дозволено провести добудову двох кімнат і веранди у домоволодінні АДРЕСА_1 (а.с.13).

Згідно довідки КП "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради від 01.03.1985 року за ОСОБА_7 зареєстровано 26/100 ідеальних частин будинку АДРЕСА_1. При цьому ОСОБА_7 користувалася приміщеннями: коридором площею 4,8 кв.м, кухнею площею 9,4 кв.м, кімнатою площею 24,3 кв.м, кімнатою площею 10,4 кв.м та самовільно добудованою верандою I (а.с.15).

Відповідно до довідки КП "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради від 05.11.2010 року (а.с.49) за ОСОБА_7 зареєстровано 26/100 ідеальних частин будинку та ОСОБА_7 має у користуванні, крім зазначених у довідці від 01.03.1985 року, самовільно збудовані приміщення: коридор площею 3,2 кв.м, кімнату площею 14,4 кв.м. санвузол площею 4,4 кв.м, гараж "Г" (самовільно переобладнаний з сараю), а також вбиральню "у".

Як вбачається з договору купівлі-продажу від 30.06.1995 року ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_2 купив 74/100 частин жилого будинку по АДРЕСА_1 (а.с.16). Жилий будинок шлакобетонний, жилою площею 47,1 кв.м., до нього приналежні два сараї ("В" та "Г"), вбиральні та огорожа. Зазначені 74/100 частин жилого будинку належали ОСОБА_3 на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 31.10.1985 року та від 04.05.1995 року.

При цьому, згідно довідки-характеристики КП "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради від 23.05.1995 року (а.с.96), виданої ОСОБА_3 для надання до нотаріальної контори саме з метою відчуження частини будинку, йому належало 74/100 ідеальних часток будинку, а ОСОБА_6 - 26/100 ідеальних часток.

Таким чином, позивачеві 16.08.1983 року було відчужено 26/100 частин жилого будинку по АДРЕСА_1 жилою площею 21,8 кв.м.; ОСОБА_3 було дозволено провести добудову двох кімнат і веранди і 30.06.1995 року ним відчужено відповідачеві 74/100 ідеальних часток будинку, жила площа якого становила вже 47,1 кв.м..

Письмової угоди про порядок користування приміщення у будинку та господарськими спорудами між його співвласниками не укладалося.

Про факт відсутності самовільних прибудов (крім тамбуру та веранди) на час укладення 30.06.1995 року договору купівлі-продажу 74/100 частин жилого будинку ОСОБА_3 відповідачеві ОСОБА_2 представник позивача також стверджував у письмових запереченнях у іншій цивільній справі (а.с.50-51), що не оспорюється сторонами у судовому засіданні.

Згідно листа КП "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради №970 від 30.07.2013 року немає можливості визначити та вказати, яка частка в метрах квадратних має належати ОСОБА_2, оскільки згідно наявних даних інвентаризаційної справи поділ будинку в натурі між співвласниками не проводився (а.с.52-53).

Відповідно до листа виконавчого комітету Житомирської міської ради №25/в-6368 від 02.08.2013 року у виконкомі міської ради відсутні дані щодо прийняття рішень про погодження будівництва капітальних прибудов, узаконення та введення в експлуатацію вже самовільно побудованих об'єктів на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 (а.с.54).

З відповіді інспекції ДАБК у Житомирській області №4-17/3323/13 від 01.08.2013 року також вбачається, що дозвіл на прибудови в будинковолодінні за адресою: м. Житомир АДРЕСА_1 інспекцією ДАБК у Житомирській області не видавався, об'єкт в експлуатацію не приймався (а.с.55).

Згідно положень ст.319 ЦК УРСР (який діяв на час набуття 26/100 ідеальних часток будинку позивачем та 74/100 ідеальних часток будинку відповідачем) коли учасник спільної часткової власності на жилий будинок збільшить в ньому за свій рахунок корисну площу будинку шляхом прибудови, надбудови або перебудови, проведеної за згоди решти учасників і в установленому порядку, частки учасників у спільній частковій власності на будинок і порядок користування приміщеннями в ньому підлягають відповідній зміні.

Відповідно до ч.2 ст.376 ЦК України (який діє на час звернення з позовом) особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Згідно ч.ч.3, 4 ст.357 ЦК України співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Враховуючи, що договір купівлі-продажу від 30.06.1995 року про відчуження відповідачеві 74/100 ідеальних часток будинку по АДРЕСА_1 жилою площею 47,1 кв.м. є чинним; доказів наявності згоди інших співвласників на здійснення позивачем прибудов не надано, тобто, прибудови (у тому числі зазначені у довідці КП "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради від 05.11.2010 року як самовільно побудовані, а саме коридор площею 3,2 кв.м, кімната площею 14,4 кв.м. санвузол площею 4,4 кв.м, гараж "Г", який самовільно переобладнаний з сараю) здійснені позивачем самовільно без дозволу іншого співвласника та не оформлені у встановленому законом порядку, тому підстави для зміни розміру ідеальних часток в будинку відсутні.

Керуючись ст.ст.3, 4, 10, 11, 57-61, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Н. М. Анциборенко