Справа № 305/883/15-ц
Провадження по справі 2/305/548/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

17.06.2015 року Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Тулик І.І.

при секретарі - Шемота М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області в особі Рахівського районного відділу ГУДМС України в Закарпатській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ГУДМС України в Закарпатській області в особі Рахівського районного відділу ГУДМС України в Закарпатській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що йому, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 Рахівського району Закарпатської області. В цьому будинку, окрім нього ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_3 є зареєстрованою відповідачка: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджено записами будинкової книги. ОСОБА_2 починаючи 01.05.2014 року не проживає за адресою своєї реєстрації: АДРЕСА_1 Рахівського району Закарпатської області натомість відповідачка в дійсності проживає у будинку співмешканця за адресою: АДРЕСА_2 Рахівського району Закарпатської області, що стверджується довідкою №355 виданою 05.05.2015 року виконавчим комітетом Водицької сільської ради та актом обстеження матеріально-побутових умов. Зняти з реєстрації місця проживання відповідачку, ОСОБА_2 у добровільному порядку для нього являється неможливим, оскільки відповідачка від цього відмовляється, що змушує його звернутися до суду за вирішенням даного спору шляхом прийняття відповідного судового рішення. У звязку із реєстрацією в даний час відповідачки ОСОБА_2. у належному йому на праві приватної власності житловому будинку, порушується його право приватної власності на саме житло, як на власність, так і на право його вільного та безперешкодного використання, володіння та розпорядження за цільовим призначенням. Відповідачка ОСОБА_2 членом його сім'ї не являється. Остання розірвала шлюб з його внуком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що стверджується рішенням Рахівського районного суду по справі №305/2056/14-ц. Спільне господарство між ними не ведеться, витрати по утриманню житла відповідачка не несе. Договору найму житла між ним та відповідачкою не укладалося. Відповідачка були прописана до його будинку, як дружина його внука ОСОБА_4 У зв"язку з цим просив винести рішення за яким визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1, такою, що втратила право користування житловими приміщеннями будинку АДРЕСА_1

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні присутній не був. Надав заяву, якою просить справу розглянути в його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідачка ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася. Причини її неявки суду невідомі.

Представник відповідача - ГУДМС України в Закарпатській області в особі Рахівського районного відділу ГУДМС України в Закарпатській області, в судове засідання не з'явився. Начальник відділу направив суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності їхнього представника. Проти задоволення позову не заперечують.

Суд, дослідивши обставини та матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Момент виникнення права на захист у власників житла пов'язаний з моментом виникнення права власності, оскільки тільки власник повною мірою може використати належні йому права на захист. Правочини про відчуження чи набуття у власність будинку підлягають обов'язковій державній реєстрації, і, відповідно, право власності на будинок виникає саме з моменту державної реєстрації документів, що встановлюють це право.

З матеріалів справи слідує, що відповідно до свідоцтва на забудову земельної ділянки в сільських населених пунктах №7 від 12 червня 1972 року позивач, ОСОБА_1 являється власником житлового будинку АДРЕСА_1

Згідно ст. ст. 15, 16, 391 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення та ін. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року (з останніми змінами від 25.05.1998 року) "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 1 листопада 1996 р. N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Однак відсутність письмової згоди членів сім'ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду.

Так, наразі у житловому будинку АДРЕСА_1 с. Водиця Рахівського району Закарпатської області зареєстрована відповідачка ОСОБА_2, при цьому остання фактично не проживає за місцем своєї реєстрації. Вказана обставина стверджена актом обстеження матеріально-побутових умов та довідкою Водицької сільської ради Рахівського району Закарпатської області № 355 від 5 травня 2015 року.

Встановлено, що відповідачка була зареєстрована в будинок позивача в період перебування у зареєстрованому шлюбі з внуком останнього ОСОБА_4, з яким 20 жовтня 2014 року розірвала шлюб, що стверджено рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області. Разом з цим не являлася і не являється членом сім"ї позивача.

Таким чином з досліджених в судовому засіданні письмових доказів судом встановлено, що у відповідачки відсутні будь-які правові підстави для проживання чи реєстрації у вищезазначеному будинку, та доказів набуття права користування ним суду не представлено.

За змістом ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. До порушень права користування відносяться, наприклад, випадки самоуправного заняття приміщення в будинку власника, що належить йому на праві приватної власності.

За таких обставин, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що реєстрацією відповідачки в житловому приміщенні чиняться перешкоди у здійсненні позивачем ОСОБА_1 право власності, розпорядження нерухомим майном, то суд приходить до висновку, що позов з наведених підстав слід задовольнити.

Питання про стягнення судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, позивачем не ставилося.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 88, 131, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1, такою, що втратила право користування житловими приміщеннями будинку АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Тулик І.І.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Тулик І.І.