РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2015 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Кошар А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Володар» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в:

21 серпня 2013 року КС «Володар» звернулася в суд з зазначеним позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до договору про надання фінансового кредиту № ДЗ-241/10-01 від 25 грудня 2008 року, який був укладений між КС «Володар» та ОСОБА_1, останній було видано кредит в сумі 733000 гривень на строк до 25 грудня 2009 року. Договором про зміни та доповнення № 1 від 24 грудня 2009 року строк продовжено до 25 лютого 2010 року. Договором про зміни та доповнення № 2 від 25 лютого 2010 року строк продовжено до 31 серпня 2010 року.

У забезпечення виконання ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитним договором № ДЗ-241/10-01 між КС «Володар», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки земельної ділянки від 25 грудня 2008 року, відповідно до якого останні передали в іпотеку належну їм на праві спільної приватної власності земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

25 грудня 2008 року між КС «Володар», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки житлового будинку, відповідно до якого останні передали в іпотеку належний їм на праві приватної власності у рівних частках (по 1/2 частині) житловий будинок АДРЕСА_1.

25 грудня 2008 року між ОСОБА_1, КС «Володар» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № ДЗ-241/10-01, відповідно до якого ОСОБА_2 у випадку невиконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором в частині санкцій, зобов'язується сплатити КС «Володар» заборгованість ОСОБА_1 відповідно до розрахунку, наданого КС «Володар».

27 травня 2009 року між КС «Володар» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання фінансового кредиту № ДЗ-40/10-01, відповідно до якого останній було видано кредит в сумі 360000 гривень на строк до 27 травня 2010 року. Договором про зміни та доповнення № 1 від 27 травня 2010 року строк продовжено до 31 серпня 2010 року.

У забезпечення виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань за кредитним договором № ДЗ-40/10-01 між КС «Володар», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки земельної ділянки від 27 травня 2009 року, відповідно до якого останні передали в іпотеку належну їм на праві спільної приватної власності земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

27 травня 2009 року між КС «Володар», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки житлового будинку, відповідно до якого останні передали в іпотеку належний їм на праві приватної власності у рівних частках (по 1/2 частині) житловий будинок АДРЕСА_1.

27 травня 2009 року між ОСОБА_1, КС «Володар» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № ДЗ-40/10-01, відповідно до якого ОСОБА_1 у випадку невиконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором в частині санкцій, зобов'язується сплатити КС «Володар» заборгованість ОСОБА_2 відповідно до розрахунку, наданого КС «Володар».

Відповідачем порушено умови кредитного договору в частині повернення кредиту та сплати відсотків за його користування та не виконуються взяті на себе зобов'язання.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.

Протягом шести місяців з дня її смерті ОСОБА_1 з заявою про відмову від спадщини не зверталась. На час відкриття спадщини відповідач постійно проживала разом з ОСОБА_2, тому вона вважається такою, що прийняла спадщину.

Загальна сума заборгованості відповідача по кредитному договору № ДЗ-241/10-01 від 25 грудня 2008 року становить 917494 гривні 79 копійок, з яких:

· 617000 гривень - сума неповернутого кредиту;

· 11434 гривні 52 копійки - 30 % річних за користування кредитом;

· 289060 гривень 27 копійок - 600 % річних за користування кредитом.

Загальна сума заборгованості відповідача по кредитному договору № ДЗ-40/10-01 від 27 травня 2009 року становить 533956 гривень 85 копійок, з яких:

· 360000 гривень - сума неповернутого кредиту;

· 5299 гривень 31 копійка - 30 % річних за користування кредитом;

· 168657 гривень 54 копійки - 600 % річних за користування кредитом.

Протокольною ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 10 лютого 2014 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом КС «Володар» зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до КС «Володар» про визнання кредитного договору, договорів поруки та іпотеки недійсними.

Вимоги зустрічного позову ОСОБА_1 мотивувала тим, що при укладенні договорів не було взято до уваги той факт, що вона перебувала на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом хронічне психічне захворювання. У зв'язку з цим, вона не усвідомлювала значення своїх дій та їх наслідки, тому і підписала оспорювані договори.

Просила суд визнати недійсними: договір про надання фінансового кредиту № ДЗ-241/10-01 від 25 грудня 2008 року, договори іпотеки житлового будинку від 25 грудня 2008 року та від 27 травня 2009 року, договори іпотеки земельної ділянки від 25 грудня 2008 року та від 27 травня 2009 року, договір поруки № ДЗ-40/10-01 від 27 травня 2009 року.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 08 червня 2015 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду в зв'язку з повторною неявкою в судове засідання сторони позивача за зустрічним позовом (а.с. т. 2, а.с. 84, 85).

У судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги позовної заяви КС «Володар» до ОСОБА_1 у повному обсязі та просила їх задовольнити з наведених у позовній заяві підстав.

Сторона відповідача у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (т. 2, а.с. 74). Через канцелярію суду 05 червня 2015 року ОСОБА_1 подала заяву про перенесення судового засідання в зв'язку з хворобою її адвоката та її хворобою (т. 2, а.с. 81).

Будь-яких доказів на підтвердження такої причини неявки стороною відповідача надано не було. За таких обставин, причини неявки в судове засідання були визнані неповажними. Суд також враховував, що це була четверта підряд неявка сторони ОСОБА_1 у судові засідання.

Представник позивача у судовому засіданні вважала за необхідне проводити розгляд справи без участі відповідача ОСОБА_1, проте не надала згоди на ухвалення заочного рішення. У зв'язку з цим, суд вирішував заявлені вимоги на підставі наявних у справі доказів у загальному порядку.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до договору про надання фінансового кредиту № ДЗ-241/10-01 від 25 грудня 2008 року, який був укладений між КС «Володар» та ОСОБА_1, останній було видано кредит в сумі 733000 гривень на строк до 25 грудня 2009 року (т. 1, а.с. 11-16).

Договором про зміни та доповнення № 1 від 24 грудня 2009 року строк продовжено до 25 лютого 2010 року (т. 1, а.с. 17).

Договором про зміни та доповнення № 2 від 25 лютого 2010 року строк продовжено до 31 серпня 2010 року (т. 1, а.с. 18).

У забезпечення виконання ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитним договором № ДЗ-241/10-01 між КС «Володар», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки земельної ділянки від 25 грудня 2008 року, відповідно до якого останні передали в іпотеку належну їм на праві спільної приватної власності земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 40-43).

25 грудня 2008 року між КС «Володар», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки житлового будинку, відповідно до якого останні передали в іпотеку належний їм на праві приватної власності у рівних частках (по 1/2 частині) житловий будинок АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 36-39).

25 грудня 2008 року між ОСОБА_1, КС «Володар» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № ДЗ-241/10-01, відповідно до якого ОСОБА_2 у випадку невиконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором в частині санкцій, зобов'язується сплатити КС «Володар» заборгованість ОСОБА_1 відповідно до розрахунку, наданого КС «Володар» (т. 1, а.с. 58-59).

27 травня 2009 року між КС «Володар» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання фінансового кредиту № ДЗ-40/10-01, відповідно до якого останній було видано кредит в сумі 360000 гривень на строк до 27 травня 2010 року.

Договором про зміни та доповнення № 1 від 27 травня 2010 року строк продовжено до 31 серпня 2010 року (т. 1, а.с. 19-24).

У забезпечення виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань за кредитним договором № ДЗ-40/10-01 між КС «Володар», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки земельної ділянки від 27 травня 2009 року, відповідно до якого останні передали в іпотеку належну їм на праві спільної приватної власності земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 31-35).

27 травня 2009 року між КС «Володар», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки житлового будинку, відповідно до якого останні передали в іпотеку належний їм на праві приватної власності у рівних частках (по 1/2 частині) житловий будинок АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 26-30).

27 травня 2009 року між ОСОБА_1, КС «Володар» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № ДЗ-40/10-01, відповідно до якого ОСОБА_1 у випадку невиконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором в частині санкцій, зобов'язується сплатити КС «Володар» заборгованість ОСОБА_2 відповідно до розрахунку, наданого КС «Володар» (т. 1, а.с. 56-57).

З державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_2 передано земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, у спільну приватну власність з ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 60).

З державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 передано земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, у спільну приватну власність з ОСОБА_2 (т. 1, а.с. 61).

Відповідно до договору дарування жилого будинку від 12 жовтня 1993 року ОСОБА_2 належить 1/2 частина будинку АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 62).

Відповідно до договору дарування жилого будинку від 12 жовтня 1993 року ОСОБА_1 належить 1/2 частина будинку АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 63).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується актовим записом про смерть № 6529 від 08 квітня 2012 року (т. 1, а.с. 105-106).

До майна померлої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 була заведена спадкова справа № 10/2012 (т. 1, а.с. 175-195).

З матеріалів справи вбачається, що КС «Володар» 11 травня 2012 року звернулась до нотаріуса з заявою-паретензією кредитора (т. 1, а.с. 176).

Спадкоємці померлої не звертались з заявами про прийняття спадщини.

З довідки КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» структурний підрозділ ВСП «Відрадненський» від 18 лютого 2013 року № 651 вбачається, що ОСОБА_2 (померла) з 16 вересня 2003 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована в АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 193).

У довідці форми № 3 КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» структурний підрозділ ВСП «Відрадненський» від 18 лютого 2013 року № 655 зазначено, що відповідач у справі - ОСОБА_1 з 16 вересня 2003 року також зареєстрована в АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 194).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За таких обставин, відповідач у справі - ОСОБА_1 є такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2, оскільки протягом шести місяців з дня смерті останньої з заявою про відмову від спадщини не зверталась.

У судовому засіданні 11 березня 2014 року заперечуючи вимоги КС «Володар», представник ОСОБА_1 звертався до суду з клопотанням про призначення судово-психіатричної експертизи для з'ясування питання чи могла ОСОБА_1 розуміти значення своїх дій та керувати ними на момент укладення 25 грудня 2008 року: договору про надання фінансового кредиту № ДЗ-241/10-01 від 25 грудня 2008 року, договору іпотеки житлового будинку від 25 грудня 2008 року, договору іпотеки земельної ділянки від 25 грудня 2008 року та на момент укладення договору іпотеки земельної ділянки від 27 травня 2009 року.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 11 березня 2014 року в справі була призначена судово-психіатрична експертиза.

З висновку судово-психіатричного експерта № 921 від 30 жовтня 2014 року вбачається, що ОСОБА_1 за своїм психічним станом на час укладення та підписання спірних договорів могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (т. 1, а.с. 246-248).

При розгляді справи встановлено, що відповідачем порушено умови кредитного договору, укладеного між нею та КС «Володар» в частині повернення кредиту та сплати відсотків за його користування та не виконуються взяті на себе зобов'язання.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови Кредитного договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Сплата прострочених відсотків обумовлена договором і підлягає стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасила суму кредиту та відсотки за користування кредитом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушила вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Загальна сума заборгованості відповідача по кредитному договору № ДЗ-241/10-01 від 25 грудня 2008 року становить 917494 гривні 79 копійок, з яких:

· 617000 гривень - сума неповернутого кредиту;

· 11434 гривні 52 копійки - 30 % річних за користування кредитом;

· 289060 гривень 27 копійок - 600 % річних за користування кредитом.

Не виконані і зобов'язання перед КС «Володар» за договором про надання фінансового кредиту № ДЗ-40/10-01 від 27 травня 2009 року, укладеного між між КС «Володар» та ОСОБА_2

Загальна сума заборгованості відповідача по кредитному договору № ДЗ-40/10-01 від 27 травня 2009 року становить 533956 гривень 85 копійок, з яких:

· 360000 гривень - сума неповернутого кредиту;

· 5299 гривень 31 копійка - 30 % річних за користування кредитом;

· 168657 гривень 54 копійки - 600 % річних за користування кредитом.

Розрахунок загальної суми заборгованості по кредитним договорам наданий суду і відповідає вимогам закону (т. 1, а.с. 107, 108).

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Спадкоємцем майна померлої ОСОБА_2 є відповідач у справі ОСОБА_1

Позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки, зокрема, і в частині, що належить спадкодавцю на праві власності, тому вимоги кредитора заявлені в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Частиною 3 цієї статті визначено, що правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України, «Про іпотеку» у разі невиконання або належного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону.

Суд відповідно до вимог ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» вважає за необхідне зазначити спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення публічних торгів.

Відповідно до п. 42 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

З урахуванням цих вимог, початкова ціна предметів іпотеки підлягає встановленню на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки під час проведення виконавчих дій при виконанні рішення суду.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 526, 533, 625, 651, 1046, 1049, 1050, 1054, 1055, 1268, 1273, 1282 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Кредитної спілки «Володар» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки:

· житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, що зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_1, по 1/2 частині будинку за кожною;

· земельну ділянку, загальною площею 0,0759 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення земельної ділянки - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_3, земельна ділянка перебуває у спільній приватній власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1

у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед Кредитною спілкою «Володар» за договором про надання фінансового кредиту від 25 грудня 2008 року № ДЗ-241/10-01, укладеного між Кредитною спілкою «Володар» та ОСОБА_1, що складається з суми неповернутого кредиту в розмірі 617000 гривень, нарахованих процентів у розмірі 300494 гривні 79 копійок та за договором про надання фінансового кредиту від 27 травня 2009 року № ДЗ-40/10-01, укладеного між Кредитною спілкою «Володар» та ОСОБА_2, що складається з суми неповернутого кредиту в розмірі 360000 гривень, нарахованих процентів у розмірі 173956 гривень 85 копійок та судового збору в розмірі 3441 гривні.

Зазначити спосіб реалізації предметів іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів з продажу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та з продажу земельної ділянки, загальною площею 0,0759 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення земельної ділянки - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_3.

Встановити початкову ціну предметів іпотеки для їх подальшої реалізації на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій при виконанні рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: