РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2015 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі судді Бабенко С.С., при секретарі Пілюгіній Г.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дзержинську Донецької області в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Дзержинську Донецької області про встановлення факту професійного захворювання, видачі направлення на МСЕК,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що з 1989 року по 17.06.1993 року він був отримувачем сум відшкодування шкоди на шахті ім. Артема ВО «Дзержинськвугілля» за встановленим йому професійним захворюванням «хронічний вертеброгений попереково-крижовий радикуліт».

В теперішній час він вирішив поновити своє право на отримання сум страхових виплат, у звязку з чим йому необхідно пройти переогляд в МСЕК для встановлення відсотків втрати працездатності. При зверненні до відповідача за видачею йому направлення на МСЕК йому було письмово відмовлено за причиною відсутності акта розслідування професійного захворювання по встановленій формі.

Акт за формою П-4 не зберігся, про що свідчать відповіді з органів МСЕК, санітарної служби.

Згідно висновку № 2016 Донецької обласної клініки профзахворювань, він був обстежений з 07 грудня по 30 грудня 1988 року, і йому було первинно встановлено професійне захворювання - хронічний вертеброгений попереково-крижовий радикуліт. За рішенням ВКК № 2 від 28.04.1989 року у 1989 року йому встановлений діагноз хронічний вертеброгений попереково-крижовий радикуліт професійне захворювання.

Шахтою «Артема» йому були призначені виплати за профзахворюванням з 05.05.1989 року згідно наказу № 375 від 05.05.1989 року з урахуванням архівної довідки ДП «Дзержинськвугілля» від 11.06.2013 року № 16/740.

У 2011 році він був обстежений в обласній клінічній лікарні профзахворювань, і згідно витягу ВЕК від 29.04.2011 року № 817, заключний діагноз - хронічна вертеброгена попереково-крижова радікулопатія з помірним вертебральним корешковим сіндромом зліва, захворювання професійне повторно, вперше встановлено в ОКЛПЗ у 1988 році № 2016.

У звязку з чим, для видачі направлення на МСЕК йому необхідно встановити факт наявності у нього професійного захворювання.

Просить встановити факт наявності у нього з 30.12.1988 року професійного захворювання за діагнозом хронічний вертеброгений попереково-крижовий радикуліт, зобовязати ФССНВ видати йому направлення на МСЕК.

В подальшому представник позивача уточнила позовні вимоги, просила встановити факт наявності у ОСОБА_1 з 30 грудня 1988 року професійного захворювання, яке придбано під час роботи на «Шахті ім. Артема» Виробничого обєднання «Дзержинськвугілля» на посаді підземного забійника з повним робочим днем на підземній роботі, за діагнозом хронічний вертеброгений попереково-крижовий радикуліт, другу частину вимог залишила без змін.

В судовому засіданні позивач та його представник наполягали на задоволенні позову.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що при вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 30.12.1988 року вперше встановлено професійне захворювання - хронічний вертеброгений попереково-крижовий радикуліт (а.с. 22).

Згідно наказу № 375 від 25.05.1989 року по шахті ім. Артема ВО «Дзержинськвугілля», ОСОБА_1 призначено відшкодування шкоди в розмірі 522 руб. 62 коп. щомісячно за втрату працездатності 60 %. (а.с. 89).

Згідно копії трудової книжки, ОСОБА_1 у період з 09.08.1969 року по я01.09.1976 року, з 21.05.1984 року по 17.04.1989 року працював на шахті ім. Артема ВО «Дзержинськвугілля» підземним забійником з повним робочим днем на підземній роботі. (а.с. 11-21).

Згідно архівної довідки, виданої ДП «Дзержинськвугілля», ОСОБА_1 нараховувалися страхові виплати у 1989 році червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень; у 1990 році січень, лютий, березень, квітень, серпень, вересень, жовтень, грудень, у серпні нарахований регрес за травень, червень, липень; у 1991 році січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень; у 1992 році жовтень, листопад; у 1993 році січень, лютий, березень, квітень, травень, червень; у 1994 році травень, що не оспорюється сторонами у справі. (а.с. 31).

Відповідно до статей 30 і 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" ступінь втрати працездатності потерпілим установлюється МСЕК за участю Фонду соціального страхування від нещасних випадків і визначається у відсотках професійної працездатності, яку мав потерпілий до ушкодження здоров'я, а страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв'язку із страховим випадком, і цей строк встановлюється МСЕК.

Отже, право на отримання потерпілим страхових виплат настає із дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності, а не з дня встановлення професійного захворювання, що визначено рішенням ЛКК.

Відповідно до Закону України «Про реабілітацію інвалідів України» медико-соціальною експертизою є визнання на основі комплексного обстеження усіх систем організму конкретної особи міри втрати здоров'я, ступеня обмеження її життєдіяльності, викликаного стійким розладом функцій організму, групи інвалідності, причини і часу її настання, а також рекомендацій щодо можливих для особи за станом здоров'я видів санаторно-курортного лікування і соціального захисту для найповнішого відновлення усіх функцій життєдіяльності особи. За ч.8 вказаного закону рішення МСЕК є обов'язковим для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, реабілітаційними установами незалежно від типу і форми власності.

У разі настання страхового випадку, відповідно до ст.21 цього закону, Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку: своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні: допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю до відновлення працездатності або встановлення інвалідності; одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого; щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого та інше.

Відповідно до вимог ст.ст. 13,14,21 Закону України «Про загальнообовязкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», зобовязання Фонду соціального страхування перед потерпілими виникають виключно в разі настання страхового випадку, факт якого засвідчують, зокрема, складеним актом за формою П-4, виключно на підставі якого у

потерпілого виникає право на отримання матеріального забезпечення та /або соціальних послуг внаслідок отриманого професійного захворювання.

Як зазначив позивач, на теперішній час акт по формі П-4 відсутній, що підтверджується листами-відповідями з органів МСЕК, санітарної служби, відділення ФССНВ (а.с. 35-39).

Факт наявності у ОСОБА_1 з 30 грудня 1988 року професійного захворювання, яке придбано під час роботи на «Шахті ім. Артема» Виробничого обєднання «Дзержинськвугілля» на посаді підземного забійника з повним робочим днем на підземній роботі, за діагнозом хронічний вертеброгений попереково-крижовий радикуліт, підтверджено документально, а саме : висновком № 2016 Донецької обласної клінічної лікарні профзахворювань від 30.12.1988 року, висновком лікарсько-експертної комісії № 817 від 29.04.2011 року, довідкою відділу Соцзабезпечення у м. Маріуполі Донецької області від 21.08.1990 року, довідкою МСЕК від 17.06.1992 року, довідкою ВТЕК від 26.07.1990 року, наказами по шахті ім. Артема (а.с. 22-34).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,212 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт наявності у ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 30 грудня 1988 року професійного захворювання, яке придбано під час роботи на «Шахті ім. Артема» Виробничого обєднання «Дзержинськвугілля» на посаді підземного забійника з повним робочим днем на підземній роботі, за діагнозом хронічний вертеброгений попереково-крижовий радикуліт.

Зобовязати Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Дзержинську Донецької області видати направлення для обстеження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в органах медико-соціальної експертної комісії.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя