Ухвала

Іменем України

16 липня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Умнової О.В.,

Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої злочином за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 14 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 05 червня 2013 року ОСОБА_3 нанесла їй тяжкі тілесні ушкодження. Вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 вересня 2014 року останню було визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та засуджено до 5 років позбавлення волі умовно з іспитовим строком 3 роки, а також задоволено цивільний позов та стягнуто на користь позивачки матеріальну шкоду у розмірі 1 392 грн. 93 коп. та моральну шкоду у розмірі 7 тис. грн. Проте після ухвалення цього вироку стан її здоров'я погіршився і вона змушена була витратити додаткові кошти на обстеження і лікування. Враховуючи викладене, позивачка просила стягнути з відповідачки матеріальну шкоду у розмірі 1 253 грн. 78 коп.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31 березня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 1 238 грн. 10 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 14 травня 2015 року рішення місцевого суду скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, й залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Скасовуючи рішення місцевого суду та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені, дійшов правильного висновку, що обставини, при яких було вчинено злочин щодо ОСОБА_2 і за який засуджено ОСОБА_3 вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 вересня 2014 року, не дають безспірних та безумовних підстав для висновку про те, що лікування потерпілої у період з 07 листопада 2014 року по 17 листопада 2014 року пов'язано із злочином та неправомірними діями відповідача.

Доведення безпосереднього причинно-наслідкового зв'язку цих обставин було процесуальним обов'язком позивача (ст. ст. 10, 60 ЦПК України), однак вона його не виконала.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 14 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: О.В. Умнова

І.М. Фаловська