АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/2179/15 Доповідач Орловська Н.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року вересня місяця 08 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі :

Головуючого : Орловської Н.В.

Суддів: Майданіка В.В. Кутурланової О.В.

при секретарі : Павловській Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 25 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання спадкового договору та позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спонукання до виконання спадкового договору,

В С Т А Н О В И Л А :

26 грудня 2014р. ОСОБА_2 звернулась із позовом до ОСОБА_1 про розірвання спадкового договору від 20.02.2014р., укладеного із відповідачкою, оскільки після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1., відповідачка не виконує обов'язків за цим договором не спілкується із нею, не надає допомоги, не відвідує та не забезпечує продуктами, вчиняє сварки.

30.12.2014р. ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_2 про спонукання до виконання спадкового договору шляхом визначення судом порядку його виконання, оскільки після смерті ОСОБА_3 відповідачка ОСОБА_2 не надає доступу до квартири, що є предметом договору та фактично змінила місце свого постійного проживання.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 25 червня 2015р. задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання спадкового договору. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спонукання до виконання спадкового договору відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити, а у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити, оскільки суд не врахував, що квартира, яка була предметом спадкового договору була особистою власністю ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того, суд неправомірно розірвав договір в частині, укладання його із ОСОБА_3, який за життя цей договір не оскаржував, та фактично визнав право власності на квартиру за ОСОБА_2, хоча остання у шлюбі із власником квартири не перебувала.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими і просить рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 1302, ч.1 ст. 1308 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і у разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

На вимогу відчужувача спадковий договір може бути розірваний судом у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

Статтею 1306 цього Кодексу встановлені особливості спадкового договору за участю подружжя, де передбачено, що предметом такого договору може бути належне подружжю майно, що належить до їх спільної сумісної власності, а також майно яке є особистою власністю одного із них.

Спадковим договором може бути встановлено, що у разі смерті одного із подружжя спадщина переходить до другого, а у разі смерті другого з подружжя його майно переходить до набувача за договором.

З матеріалів справи вбачається, що 20.02.2014р. укладений спадковий договір між ОСОБА_3, ОСОБА_2 з одного боку та ОСОБА_1 (а.с.5), за умовами якого остання зобов'язалась виконувати розпорядження немайнового характеру за рахунок коштів ОСОБА_3 і ОСОБА_2, а саме: спілкуватись із ними, відвідувати і підтримувати морально, щотижнево забезпечувати продуктами харчування, забезпечувати приготування їжі по мірі необхідності та на їх особисте прохання, забезпечувати прибирання будинку, прання білизни по мірі необхідності та їх особисте прохання, але не менше одного разу на тиждень, забезпечувати купівлю ліків та медобладнання за рекомендацією лікарів та забезпечувати надання медичної допомоги, особистого догляду у випадку їх захворювання. Супроводжувати відчужувачів до лікарняного закладу у разі виникнення потреби. На особисте прохання придбавати одяг та взуття по мірі необхідності, вирішувати питання оформлення необхідних документів в тому числі і пенсійних. На випадок смерті здійснити комплекс заходів та обрядових дій і поховати.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та пояснень позивача підставою для розірвання спадкового договору є те, що відповідачка не виконує встановленого спадковим договором обов'язку з листопада 2014р., оскільки не спілкується із ОСОБА_2, не доглядає, не купує продуктів харчування та ліків, їжу не готує, квартиру не доглядає, не підтримує її.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є інвалідом другої групи за загальним захворюванням. (а.с.19)

За змістом акту обстеження квартири, складеного 19.12.2014р. комісією у складі заступника начальника виробничого відділу управління житлового господарства Департаменту ЖКГ Херсонської міської ради, начальника інспекції з нагляду за станом житлового фонду та ОСОБА_2, встановлено, що квартира занедбана, не прибрана, приміщення у неналежному санітарному та технічному стані. (а.с.31).

В ході апеляційного розгляду справи сторони визнали той факт, що за життя ОСОБА_3, за його дорученням відповідачка ОСОБА_1 отримала належні йому кошти, розміщені на його банківських рахунках, в тому числі і для забезпечення виконання покладених на неї обов'язків, але використала їх частково на оплату поховання ОСОБА_3 (а.с.20-29).

Відповідачка також не заперечувала наявність боргу за комунальні послуги, надані за місцем проживання відчужувачів. Зокрема, станом на 01.05.2014р. заборгованість по оплаті послуг водопостачання і водовідведення складала 1661,80 грн., заборгованість по сплаті за опалення квартири у період з 01.10.2014р. по 01.04.2015р. - 9353,63 грн.(а.с.30,149).

Цей борг за рахунок коштів отриманих від ОСОБА_3 не був сплачений відповідачкою.

Надані ОСОБА_1 роздруківки платежів на придбання товарів в супермаркеті «Сільпо» не містять відомостей про витрати на виконання умов спадкового договору після ІНФОРМАЦІЯ_1. на догляд за ОСОБА_2

Крім того, свідки, допитані в апеляційному суді не посилались на факт щодо виконання ОСОБА_1 умов договору по догляду за ОСОБА_2, останні лише надавали оцінку конфлікту який виник з приводу спору сторін в суді.

Крім того, сторони визнали той факт, що після смерті ОСОБА_3 з 25 листопада 2014р. позивачка постійно проживає у ОСОБА_4, оскільки за станом здоров'я потребує постійного стороннього догляду.

Враховуючи наведені обставини справи та встановивши факт невиконання набувачем ОСОБА_1 обов'язку, передбаченого спадковим договором, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про його розірвання у відповідності до положень ч.1 ст. 1308 ЦК України.

Неприйнятними є доводи апеляційної скарги про те, що розірвання спадкового договору на вимогу позивачки є порушенням прав ОСОБА_1 щодо спадкового майна, належного ОСОБА_3, оскільки, квартира, яка є предметом оскаржуваного спадкового договору належала відчужувачам на праві спільної власності внаслідок приватизації, де частка позивачки складає 1/2 частину. Решта цієї квартири належала спадкодавцеві ОСОБА_3, після смерті якого ОСОБА_1 реалізувала свої права на спадщину, подала відповідну заяву про її прийняття.

Крім того, спадковим договором не передбачені умови щодо спадкування ОСОБА_2 частини квартири, що належала спадкодавцеві.

Отже, права позивачки на розірвання спадкового договору не є перешкодою для набуття відповідачкою власності в порядку спадкування на майно ОСОБА_3

Оскільки справа розглянута з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для задоволення скарги та скасування рішення відсутні.

Керуючись статтями 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 25 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно з часу проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з часу набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: