АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження№22-ц/790/1955/15 Головуючий 1 інстанції - Погасій О.Ф.
Категорія: - забезпечення позову
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2015 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі :

Головуючого: - Коровіна С.Г.

Суддів: - Довгаль А.П.

Коваленко І.П.

При секретарі: - Огарьовій О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2014 року по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» про забезпечення позову по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет застави, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет застави та просили в рахунок погашення заборгованості відповідача ОСОБА_7 за кредитним договором № 145 від 27.08.2008 p., яка станом на 04 липня 2014р. становить 1858227,74 грн., звернути стягнення на предмет застави - автомобіль: Тип ТЗ: легковий універсал; Марка: LAND ROYER; Модель: RANGE ROVER; Номер кузова: НОМЕР_2; Держ. реєстр. номер: НОМЕР_3, який на праві власності належить відповідачеві ОСОБА_7, вартість якого, згідно договору застави складає 705222,00 грн.

Водночас з позовом позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт, вилучити у боржника та передати на зберігання ОСОБА_8 (ІПН: НОМЕР_1, Паспорт серія НОМЕР_4 виданий Деснянським РУ ГУ МВС України в місті Києві від 05.12.2008 p., Адреса реєстрації: АДРЕСА_1) предмет застави (вищезазначений автомобіль), посилаючись на те, що таке ставлення відповідачів до виконання умов договору дає підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2014 року заяву про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт, вилучено та передано на зберігання ОСОБА_8 предмет застави, а саме: - автомобіль: Тип ТЗ: легковий універсал; Марка: LAND ROVER; Модель: RANGE ROVER; Номер кузова: НОМЕР_2; Держ. реєстр. номер: НОМЕР_3, який на праві власності належить відповідачеві ОСОБА_7, вартість якого, згідно договору застави складає 705222,00 грн. та знаходиться у нього або у інших осіб.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2014 року та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про забезпечення позову відмовити. Вказав, що суд першої інстанції не вірно встановив та дослідив всі обставини по справі та неправомірно прийняв дану ухвалу.

Заслухавши доповідача, сторони, перевіривши обставини справи колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

У відповідності до вимог ч.1ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір згідно якого ОСОБА_7 отримав кредит в розмірі 101700 доларів США укладено 27.06.2008 року. Станом на 04.07.2014 року відповідач має заборгованість за кредитом в сумі 1858227,74 грн. Вартість предмету застави складає 705222 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснив реєстрацію в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, внаслідок чого, згідно ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», боржник зобов'язаний передати предмет обтяження у володіння обтяжувача.

Як зазначено в п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення при задоволенні позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, данні про особу відповідача, а також відповідність заходу забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Ухвала суду про забезпечення позову відповідає вимогам закону. Враховуючи значну суму, яку просить стягнути з відповідачів позивач у суду першої інстанції були підстави до задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки майно відповідача може бути відчужено, що утруднить або унеможливить можливе виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до п.7 Постанови зазначеного Пленуму Верховного Суду України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи. Питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засідання в день надходження заяви. Заяву про забезпечення позову подано до суду 01 жовтня 2014 року.

Посилання ОСОБА_5 на те, що позивач вже фактично скористався засобами забезпечення позову, коли здійснив реєстрацію в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, внаслідок чого, згідно ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», боржник зобов'язаний передати предмет обтяження у володіння обтяжувала і не потребує додаткового забезпечення позову не є підставою для скасування ухвали.

Крім того представник апелянта в суді не зміг пояснити де саме на цей час знаходиться спірний автомобіль. Надана представником відповідача постанова державного виконавця державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від 13.11.2014 року про розшук майна боржника ОСОБА_7 свідчить про те, що відповідач скриває місце знаходження спірного майна і рішення суду про накладення на автомобіль арешту і передачу на зберігання ОСОБА_8 є обґрунтованим.

Судова колегія не вбачає порушень судом першої інстанції вимог процесуального закону, які б були підставою для скасування ухвали суду.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Колегія погоджується з ухвалою суду і відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 312, 313, 314, 215 317, 319 ЦПК України судова колегія ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відхилити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -