Справа № 2-Є6І110
РІШЕННЯ

іменем України

25 травня 2010 року, Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді - Мокрецького В.І., за участю секретаря - Консевич С.О., представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за позовом ОСОБА_2 до ВАТ "Укртелеком" про визнання недійсним договору та стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка просить суд визнати недійсною додаткову угоду укладену між сторонами про надання їй, як абоненту власної телефонної мережі, додаткової платної послуги "Відкритий доступ" до мережі Інтернет з компютера підключеного до телефонної лінії, а також стягнути з відповідача на її користь зайво сплачені кошти за ненадані послуги в суму 253 грн. 70 коп. та судові витрати.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали з тих підстав, що вищезгадана додаткова угода є віртуальною, укладена поза волею позивачки, внаслідок чого вона зайво сплатила відповідачеві 253 грн. 70 коп. за телефонний зв'язок через Інтернет з абонентами інших країн, яких насправді не було.

Представник відповідача позов не визнала, оскільки позивачка за допомогою міжнародного телефонного звязку користувалась Інтернет. За вказані телекомунікаційні послуги остання розрахувалась з відповідачем, як постачальником цих послуг. Ніяких будь-яких додаткових платних угод щодо користування Інтернет відповідач з позивачкою не укладав.

Заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що у відповідності до типового договору про надання послуг електрозвязку від 25.03.2005 року, позивачка користується послугами електрозвязку та має телефон № 40-82-38 (а с. 22-27).

У період з 01.09.2009 року по 30.09.2009 року з телефонного номеру позивачки 40-82-38 здійснювались телефонні зв'язки з операторами країн Естонії та Австрії вартістю 502 грн. 36 коп. Це підтверджується рахунками за телекомунікаційні послуги та деталізацією нарахувань за міжміські та міжнародні розмови (а с. 7,8, 36-40).

Будь-яких доказів на спростування вищевказаних фактів позивачка суду не надала.

Також позивачка не надала суду жодного належного, достатнього та допустимого доказу про існування між сторонами додаткової угоди "Відкритий доступ", яка б відповідала ст. 202 ЦК України щодо поняття та виду цієї угоди, а також ст. 203 ЦК України щодо загальних вимог, необхідних для її чинності.

Наданий позивачкою звіт про споживання послуги "Відкритий доступ" протягом 01.09 - 15.09.2009 року (а.с. 29) не вказує на укладання між сторонами згаданої додаткової угоди та не спростовує тривалість і вартість міжнародних розмов зазначених у рахунках та деталізації нарахувань за вказаний період.

З огляду на викладене доводи позивачки є голослівними та безпідставними, оскільки остання не довела в суді факт укладення сторонами оспорюваної угоди, а також факт зайвої сплати на користь відповідача 253 грн. 70 коп. за міжнародний звязок.

Керуючись ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

На рішення, протягом 10 днів з дня його проголошення, до Житомирського районного суду може бути подана заява про апеляційне оскарження цього рішення, а протягом 20 днів після подання вказаної заяви може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд.

Суддя