У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 22 липня 2015 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого суддів: за Дем'яносова М.В., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г., Коротуна В.М., Ступак О.В., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію - Стрюкової Ірини Олександрівни на заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 12 березня 2015 року, в с т а н о в и л а: У серпні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») звернулося до суду з даним позовом, зазначивши на його обгрунтування, що 06 серпня 2008 року між сторонами укладено кредитний договір № 172/П/56/2008-840, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 205 128 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,49 % на рік, з терміном повернення кредиту - 10 серпня 2023 року. Цільове призначення кредиту - проведення розрахунку за договорами купівлі-продажу від 06 серпня 2008 року № № 2429, 2436, 2443, 2450, 2457, 2464, 2471. На забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між сторонами 06 серпня 2008 року було укладено договір іпотеки, предметом якого є: - земельна ділянка загальною площею 0,1200 га з кадастровим номером - НОМЕР_1; - земельна ділянка загальною площею 0,1200 га з кадастровим номером - НОМЕР_2; - земельна ділянка загальною площею 0,1200 га з кадастровим номером - НОМЕР_3; - земельна ділянка загальною площею 0,1200 га з кадастровим номером - НОМЕР_4; - земельна ділянка загальною площею 0,1200 га з кадастровим номером - НОМЕР_5; - земельна ділянка загальною площею 0,1199 га з кадастровим номером - НОМЕР_6; - земельна ділянка загальною площею 0,1199 га, з кадастровим номером - НОМЕР_7, які розташовані на території Сеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області. Посилаючись на те, що відповідач належним чином не виконував зобов'язань за кредитним договором, у зв'язку із чим станом на 10 червня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 417 941,85 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 4 933 185 гривень 40 копійок, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 201 674,16 доларів США (2 380 465 гривень 18 копійок); заборгованості за відсотками у розмірі 170793,10 долари США (2 015 959 гривень 94 копійки); 24 961,79 доларів США (294 637 гривень 01 копійка) пені та 20 512,80 доларів США (242 123 гривні 27 копійок), у зв'язку із чим позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки. Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 12 березня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено. У касаційній скарзі ПАТ «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію - Стрюкової І.О. просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що оскільки відповідач після укладання договорів купівлі-продажу земельних ділянок та договору іпотеки не виконав вимоги п. 3.1.12 договору іпотеки, тобто не набув права власності на земельні ділянки, не здійснив державної реєстрації земельних ділянок та не отримав державних актів про право власності на земельні ділянки, а тому дійшов висновку про відсутність правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки. Проте з такими висновками судів погодитись не можна. Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 1054 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844146/ed_2014_01_01/pravo1/T030435.html?pravo=1> за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи, на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між сторонами 06 серпня 2008 року укладено іпотечний договір, предметом якого є: земельна ділянка загальною площею 0,1200 га з кадастровим номером - НОМЕР_1; земельна ділянка загальною площею 0,1200 га з кадастровим номером - НОМЕР_2; земельна ділянка загальною площею 0,1200 га з кадастровим номером - НОМЕР_3; земельна ділянка загальною площею 0,1200 га, з кадастровим номером - НОМЕР_4; земельна ділянка загальною площею 0,1200 га з кадастровим номером - НОМЕР_5; земельна ділянка загальною площею 0,1199 га з кадастровим номером - НОМЕР_6; земельна ділянка загальною площею 0,1199 га з кадастровим номером - НОМЕР_7, які розташовані на території Сеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Відповідно до умов іпотечного договору вказані земельні ділянки стануть власністю іпотекодавця у майбутньому після отримання іпотекодавцем державних актів на право власності на земельні ділянки, які будуть видані на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок, укладених між іпотекодавцем та ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 (в особі представника ОСОБА_15), посвідчених 06 серпня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пальорою Г.Ю. за реєстровими № № 2429, 2436, 2443, 2450, 2457, 2464, 2471.

Умовами іпотечного договору передбачено, що зазначені договори купівлі-продажу земельних ділянок є підставою для отримання іпотекодавцем державних актів на право власності на земельні ділянки. Право власності на предмет іпотеки підлягає обов'язковій реєстрації у відповідному уповноваженому органі.

Крім того, відповідно до п. 2.1.2 договору іпотеки предмет іпотеки переданий у власність іпотекодавця на підставі договорів купівлі-продажу від 06 серпня 2008 року.

Пунктом 4.1 договору іпотеки встановлено, що право іпотеки виникає в іпотекодержателя з моменту нотаріального посвідчення договору.

Статтею 5 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, яка була чинною на час укладення спірного договору) вказаний перелік об'єктів, які могли бути предметом іпотеки за іпотечним договором. Предметом іпотеки могли бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_218/ed_2013_07_04/pravo1/T030898.html?pravo=1>, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду.

У разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення, у цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2014_10_30/pravo1/T030898.html?pravo=1> (частина перша статті 35 Закону України «Про іпотеку» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_227/ed_2014_10_30/pravo1/T030898.html?pravo=1>).

Обгрунтовуючи висновок про відмову у задоволенні позову у зв'язку з невиконанням відповідачем п. 3.1.12 договору, суд першої інстанції разом з тим не звернув уваги на підстави виникнення права власності в іпотекодавця та права іпотеки в іпотекодержателя, передбачені п. п. 2.1.2 та 4.1 договору, та дійшов передчасного висновку про відсутність правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд на вказані порушення уваги не звернув, належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги та помилково залишив рішення суду першої інстанції без змін. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду підлягають скасуванню, з підстав, передбачених ст. 338 ЦПК України, з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України , колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію - Стрюкової Ірини Олександрівни задовольнити частково. Заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 12 березня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий М.В. Дем'яносов Судді: І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко В.М. Коротун О.В. Ступак