У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І., Наумчука М.І., Фаловської І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Товариства з обмеженою відповідальністю «Бекас» про визнання недійсними договорів та звернення стягнення на предмет застави, за касаційною скаргою представника ОСОБА_8 - ОСОБА_9 - на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 01 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (далі - ТОВ «Порше Мобіліті») звернлось до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсними договорів купівлі-продажу транспортного засобу марки VW, модель Passat B7, кузов НОМЕР_1, рік випуску 2012, звернення стягнення на предмет застави та відшкодування завданих збитків у сумі 9 817 грн 63 коп. і штрафу у сумі 25 005 грн 38 коп.

На обґрунтування вимог позивач посилався на те, що вказані договори були укладені всупереч положенням ст. 17 Закону України «Про заставу» та умовам договору застави транспортного засобу від 06 квітня 2012 року № 50003928.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 04 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 01 квітня 2015 року, позов ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Товариства з обмеженою відповідальністю «Бекас» (далі - ТОВ «Бекас») про визнання недійсними договорів та звернення стягнення на предмет застави задоволено частково.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки VW, модель Passat B7, кузов НОМЕР_1, рік випуску 2012 (предмет застави), укладений між ОСОБА_6 і ОСОБА_7

Визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки VW, модель Passat B7, кузов НОМЕР_1, рік випуску 2012 (предмет застави), укладений між ОСОБА_7 і ОСОБА_8

Визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки VW, модель Passat B7, кузов НОМЕР_1, рік випуску 2012 (предмет застави), укладений між ОСОБА_8 і ТОВ «Бекас».

Звернуто стягнення на автомобіль марки VW, модель Passat B7, кузов НОМЕР_1, рік випуску 2012, для подальшого його продажу з публічних торгів на умовах, визначених у договорі застави транспортного засобу від 06 червня 2012 року № 50004675.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» збитки у сумі 9 817 грн 63 коп. та штраф у сумі 25 005 грн 38 коп.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» судовий збір у сумі 591 грн 83 коп. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» судовий збір у сумі 243 грн 60 коп. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» судовий збір у сумі 243 грн 60 коп. Стягнуто з ТОВ «Бекас» на користь ТОВ «Порше Мобіліті» судовий збір у сумі 243 грн 60 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_8 - ОСОБА_9 - порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що 05 квітня 2012 року між ТОВ «Порше Мобіліті» і ОСОБА_6 укладено кредитний договір № 50003928, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати останній кредит у сумі 200 043 грн 01 коп. строком на 60 місяців зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Passat B7, кузов НОМЕР_1, рік випуску 2012.

Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 26 червня 2014 року з огляду на невиконання ОСОБА_6 її зобов'язань за кредитним договором № 50003928 стягнуто з неї заборгованість у сумі 299 927 грн 60 коп. (а. с. 25-28).

Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 05 квітня 2012 року № 50003928 між позивачем і ОСОБА_6 було укладено договір застави транспортного засобу від 06 квітня 2012 року № 50003928, відповідно до умов якого передано у заставу автомобіль марки VW, модель Passat B7, кузов НОМЕР_1, рік випуску 2012.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 було продано предмет застави - транспортний засіб марки VW, модель Passat B7, кузов НОМЕР_1, рік випуску 2012, ОСОБА_7, який в подальшому здійснив відчуження ОСОБА_8, а остання у свою чергу - ТОВ «Бекас».

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання недійсними договорів купівлі-продажу заставленого майна, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, керувався положенням ст. ст. 9, 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень» та виходив з того, що на момент укладення договорів купівлі-продажу предмета застави в Державному реєстрі обтяжень майна існували відомості про обтяження щодо спірного автомобіля.

Задовольняючи позовні вимоги в частині звернення стягнення на заставлене майно, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з неможливості виконання рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 26 червня 2014 року в рамках виконавчого провадження.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат у розмірі 9 817 грн 63 коп. та штрафу у розмірі 25 005 грн 38 коп. в апеляційному порядку не оскаржувалось.

Проте з такими висновками судів повністю погодитися не можна.

Відповідно до ч. 3 ст. 335 ЦПК України суд не обмежений доводами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі ст. 388 <nau://ukr/435-15|st388/> ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна.

З урахуванням того, що момент вчинення оспорюваного договору купівлі-продажу автомобіля, що є предметом застави, укладеного між ОСОБА_7 і ОСОБА_8, судами не встановлений, висновок про те, що на момент укладення оспорюваного договору в Державному реєстрі обтяжень майна існували відомості про обтяження щодо автомобіля марки VW, модель Passat B7, кузов НОМЕР_1, рік випуску 2012, є передчасним.

Разом з тим суд при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Якщо позивач помилився відносно обов'язку відповідача щодо поновлення порушеного права, суд відповідно до ст. 33 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st33> за клопотанням позивача залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Заперечуючи проти позову в частині звернення стягнення на автомобіль, що є предметом застави, відповідач ТОВ «Бекас» посилалось на те, що воно не є власником автомобіля, оскільки на підставі договору купівлі-продажу від 10 листопада 2014 року № 10/11 та акта передачі транспортного засобу від 24 листопада 2014 року передало автомобіль, що є предметом застави, ОСОБА_10 (т. 1, а. с. 195-206).

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про заставу» <nau://ukr/2654-12|st27>, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» <nau://ukr/1255-15|st9> реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст. ст. 25 <nau://ukr/1255-15|st25>, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень <nau://ukr/1255-15|st26>» (правова позиція Верховного Суду України, викладена у постановах від 03 квітня 2013 року № 6-7цс13 та від 19 листопада 2014 року № 6-168 цс14).

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з клопотанням про залучення до участі у справі співвідповідача, яке обґрунтоване тим, що відповідач ТОВ «Бекас» на підставі договору купівлі-продажу від 10 листопада 2014 року № 10/11, відчужив автомобіль, що є предметом застави, ОСОБА_10 ( т. 1, а. с. 236)

Як вбачається з журналу судового засідання від 28 січня 2015 року, судом задоволено подане клопотання та оголошено перерву для виклику відповідача ОСОБА_10 (т. 1, а. с. 239 - 243).

Проте на порушення ст. ст. 215, 216 ЦПК України у рішенні суду першої інстанції не зазначено у якості співвідповідача ОСОБА_10, встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин щодо переходу права власності на предмет застави до відповідача ОСОБА_10, збереження застави та можливість звернення стягнення з підстав, передбачених ст. ст. 25 <nau://ukr/1255-15|st25>, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень <nau://ukr/1255-15|st26>», резолютивна частина рішення суду першої інстанції не містить висновку суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково щодо відповідача ОСОБА_10

Судом першої інстанції також не враховано, що відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.

Разом з тим, ухвалюючи у справі судові рішення про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, поза увагою судів залишилася та обставина, що без визначення моменту вчинення оспорюваних правочинів (ч. 1 ст. 236 ЦК України) неможливо встановити наявність підстав, з якими закон пов'язує їх недійсність.

Апеляційний суд, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, не звернув уваги на допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права, які унеможливлюють встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи в частині позовних вимог про звернення стягнення на предмет застави.

За таких обставин ухвалені у справі рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволення позовних вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та звернення стягнення на предмет застави не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування з передачею справи в цій частині на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_8 - ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 01 квітня 2015 року в частині позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля марки VW, модель Passat B7, кузов НОМЕР_1, рік випуску 2012 (предмет застави), укладеного між ОСОБА_6 і ОСОБА_7; визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля марки VW, модель Passat B7, кузов НОМЕР_1, рік випуску 2012 (предмет застави), укладеного між ОСОБА_7 і ОСОБА_8; визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля марки VW, модель Passat B7, кузов НОМЕР_1, рік випуску 2012 (предмет застави), укладеного між ОСОБА_8 і Товариством з обмеженою відповідальністю «Бекас», про звернення стягнення на автомобіль марки VW, модель Passat B7, кузов НОМЕР_1, рік випуску 2012, для подальшого його продажу з публічних торгів на умовах, визначених у договорі застави транспортного засобу від 06 червня 2012 року № 50004675, скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова Г.І. Мостова М.І. Наумчук І.М. Фаловська