Справа № 562/145/15-ц >
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" жовтня 2015 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,

при секретарі Парфенюк Т.А.,

з участю представників позивача ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Здолбунів Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

У поданій в суд заяві позивач ОСОБА_4 просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 на його користь завдану йому матеріальну шкоду в розмірі 997,35 грн. та моральну шкоду в сумі 6000 грн.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 10 листопада 2014 року в проміжок часу з 16 до 17 години до нього прибула слідчо-оперативна група Здолбунівського РВ УМВС України в Рівненській області та ОСОБА_3 зі своїм представником. Причиною виїзду слугував розгляд заяви ОСОБА_3 про крадіжку її майна, в чому його і підозрюють. Під час візиту остання ображала його нецензурними словами, публічно звинувачувала у крадіжці її майна та неодноразово намагалася вдарити. Внаслідок таких неправомірних дій відповідача у нього підвищився артеріальний тиск, стався серцевий напад і він був госпіталізований до лікарні з діагнозом: «Ішемічна хвороба серця». На стаціонарному лікуванні він перебував з 10 по 24 листопада 2014 року та витратив 997,35 грн. на придбання ліків і лікарських засобів. Окрім матеріальної шкоди неправомірними діями відповідача йому завдано і моральну шкоду, оскільки він зазнав постійного та триваючого фізичного болю в результаті завданих йому тілесних ушкоджень, порушення нормального способу життя, так як змушений був докладати додаткових зусиль для захисту своїх прав і для лікування у закладах охорони здоровя.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали повністю та з аналогічних мотивів.

Відповідач позовні вимоги не визнала, пояснюючи тим, що в її діях немає протиправної поведінки, оскільки вона намагалася відновити свої порушені права і була змушена звернутися до правоохоронних органів для встановлення місцезнаходження свого майна (трактора), який переховує від неї її колишній чоловік ОСОБА_5 та чинить перешкоди для працівників державної виконавчої служби. Після того, як вона побачила трактор на подвірї ОСОБА_4 (тестя ОСОБА_5В.), у неї не виникло жодних сумнівів, що це її трактор, який позивач навмисно не хотів показувати, поводив себе агресивно. Зазначені в епікризі позивача хвороби «Стенокардія, атерокардіорсклероз, гіпертонічна хвороба» не виникають раптово, а носять хронічний характер та зважаючи на його вік факту заподіяння йому шкоди він не довів. Просить у задоволені позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, показання свідків, зясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Установлено, що 10 листопада 2014 року близько 13.01 години ОСОБА_3 звернулася в Здолбунівський РВ УМВС України в Рівненській області із служби «102» про те, що по вул.Коперника 101 в м.Здолбунів Рівненської області вона виявила свій трактор, який забрав без дозволу її колишній чоловік ОСОБА_5

Право звернення громадян до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк, передбачено ст.40 Конституції України.

А згідно п.3 ч.1 ст.10 Закону України «Про міліцію» міліція відповідно до своїх завдань зобов'язана приймати і реєструвати заяви й повідомлення про кримінальні та адміністративні правопорушення, своєчасно приймати по них рішення.

Дане повідомлення було зареєстровано в «Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події» за №4232.

Обставини виїзду працівників міліції та перевірку повідомлення ОСОБА_3 підтверджується матеріалами Здолбунівського РВ УМВС України в Рівненській області та висновком №2850, з якого вбачається, що подальший розгляд звернення було припинено, оскільки з пояснень ОСОБА_5 трактор марки «Т-40 АМ» реєстраційний №20154 ВК№18-02871, який є предметом поділу майна подружжя, знаходиться на подвірї за місцем його проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 та останні півроку з двору не виїжджав.

Водночас, згідно виконавчого листа №1, виданого Здолбунівським районним судом Рівненської області від 18 серпня 2014 року на виконання рішення суду від 27 травня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 по поділ майна, вирішено провести поділ майна подружжя, виділивши у власність ОСОБА_3 комбайн зернозбиральний «Kela» 1987 року випуску вартістю 24836 грн. та трактор «Т-40» 2006 року випуску вартістю 38511 грн.

Постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Здолбунівського РУЮ Рівненської області ОСОБА_6 від 22 серпня 2014 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду про поділ майна подружжя.

Указані обставини відкриття виконавчого провадження свідчать про наявний між ОСОБА_3 та її колишнім чоловіком ОСОБА_5 спір з приводу їх майна, зокрема, трактора марки «Т-40», щодо якого відповідач 10 листопада 2014 року звернулася у міліцію, оскільки дане майно незаконно вибуло з її володіння і суперечить поясненням останнього щодо місцезнаходження трактора.

Так, за повідомленням Здолбунівського РВ УМВС України в Рівненській області від 23 лютого 2015 року у провадженні слідчого відділення міліції перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного 20 листопада 2014 року до ЄРДР за №0000052 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, за фактом невиконання ОСОБА_5 рішення суду від 27 травня 2014 року щодо поділу майна подружжя.

У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3, як потерпіла, 16 березня 2015 року надавала показання у справі стосовно належного їй трактора «Т-40», який ОСОБА_5 від неї переховує і вона бачила його у листопаді 2014 року по вул.Коперника, 101 в м.Здолбунів Рівненської області.

За таких обставин, дії ОСОБА_3, яка 10 листопада 2014 року у передбачений законом спосіб звернулася із заявою щодо свого майна в міліцію, працівники якої в силу наділених повноважень здійснювали відповідну перевірку цих обставин, не є неправомірними.

Допитані у судовому засіданні в якості свідків працівники міліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 показали, що за вказівкою чергового Здолбунівський РВ УМВС України в Рівненській області 10 листопада 2014 року вони виїжджали за адресою вул.Коперника 101 в м.Здолбунів Рівненської області, для перевірки повідомлення ОСОБА_3 По приїзду на місце вони пояснили ціль свого прибуття ОСОБА_4, який категорично заборонив їм оглядати господарство та казав, щоб вони залишили його власність. З приводу трактора, який був накритий і знаходився на подвірї, між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 виникла словесна суперечка, оскільки господар не дозволив їм його оглянути. При опитуванні ОСОБА_4 документів на трактор не представив, пояснюючи тим, що його притягли на ремонт невідомі йому люди, які своїх даних та документів не залишили. Під час розмови з ОСОБА_4 останньому стало погано, але від надання медичної допомоги та виклику швидкої медичної допомоги він відмовився.

Із супровідного листка Здолбунівської ЦРЛ вбачається, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 10 листопада 2014 року о 22.10 годині був доставлений в лікарню у супроводі дочки, де надалі він знаходився на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні по 24 листопада 2014 року з діагнозом: «Ішемічна хвороба серця. Стенокардія напруги ІІІ ф.кл. Атерокардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІ ст., помірно-важка за рівнем АТ, високий ст. ризику. СН І ст. ФК ІІІ» /епікриз №7807/. Хворому ОСОБА_4 за вказаний період призначалося відповідне лікування, що підтверджується листком лікарських призначень, та ним понесені певні витрати на придбання ліків і лікарські засоби.

Відповідно до положень ст.1166 ЦК України та розяснень, які містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Аналогічні положення містяться у ст.1167 ЦК України та п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року.

З огляду на встановлені судом обставини словесний конфлікт, що виник 10 листопада 2014 року між сторонами під час перевірки заяви ОСОБА_3 внаслідок категоричної відмови ОСОБА_4 надати дозвіл на огляд трактора, який перебував на його подвірї та йому не належний, і ненадання працівникам міліції будь-яких документів на нього, чим останній унеможливив спростування або підтвердження повідомлення ОСОБА_3 про належність цього трактора саме відповідачу, не доводить причинного зв'язку між її діями та завданою позивачу шкоди, а також її вину у цьому, а не інших обставин і переживань, пов'язаних з перебуванням на його подвір'ї невідомого транспортного засобу та проведенням у звязку з цим перевірки працівниками міліції.

Отже, неправомірність дій відповідача ОСОБА_3, безпосередній причинний зв'язок між її діями і завданою ОСОБА_4 шкодою та її вину позивачем не доведено.

А відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є недоведеними, а тому у їх задоволені слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі через Здолбунівський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час проголошення судового рішення у той же строк із дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Текст повного рішення виготовлено 19 жовтня 2015 року.

Суддя: