Справа №591/4182/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1394/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

.

03 серпня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ільченко О. Ю.,

суддів - Рибалки В. Г. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 16 червня 2015 року

у справі за скаргою ОСОБА_3 на постанову начальника Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_4 про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та постанову державного виконавця ВДВС Сумського МУЮ ОСОБА_5 про відмову у відкритті виконавчого провадження,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 16 червня 2015 року скаргу ОСОБА_3 задоволено. Скасовано постанову начальника відділу ДВС Сумського МУЮ ОСОБА_4 від 23 квітня 2015 року про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №46524371 з примусового виконання виконавчого листа №591/1765/14-ц, виданого Зарічним районним судом м. Суми та постанову державного виконавця ВДВС Сумського МУЮ ОСОБА_5 від 23 квітня 2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №591/1765/14-ц, виданого Зарічним районним судом м. Суми.

В апеляційній скарзі державний виконавець відділу ДВС Сумського МУЮ просить скасувати ухвалу місцевого суду. Вказує, що 23 квітня 2015 року начальником відділу винесено постанову про перевірку виконавчого провадження та встановлено, що державним виконавцем при відкритті виконавчого провадження № 46524371 порушено вимоги законодавства, а саме, оскільки виконавчий документ має ознаки періодичного характеру, стягнення аліментів проводиться до визначеного періоду, що повинно бути зазначено в резолютивній частині виконавчого документу або рішення. Таким чином, постановою державного виконавця зобовязано винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження та направити виконавчий лист стягувачеві ОСОБА_3 Тому, вважає, що начальник відділу та державний виконавець, відмовляючи у відкритті провадження, діяли у межах Закону України «Про виконавче провадження».

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_3 ОСОБА_6, яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на виконанні у відділі ДВС Сумського МУЮ знаходилось виконавче провадження № 46524371 з приводу виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми від 03 червня 2014 року, яким стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно на утримання доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12).

Постановою начальника відділу ДВС Сумського МУЮ ОСОБА_4 від 23 квітня 2015 року скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 02 лютого 2015 року у звязку з тим, що виконавчий документ має ознаки періодичного характеру, стягнення аліментів повинне проводитись до визначеного періоду, що повинно бути зазначено в резолютивній частині виконавчого документу або рішення суду та зобовязано державного виконавця винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (а.с. 7).

Постановою державного виконавця відділу ДВС Сумського МУЮ ОСОБА_5 від 23 квітня 2015 року було відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 591/1765/14-ц на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 8).

Задовольняючи скаргу ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що виконання судових рішень віднесено до компетенції державної виконавчої служби, державним виконавцем при винесенні постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження не дотримано вимоги ст.ст. 2, 18, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження», висунута вимога до виконавчого листа, яка не передбачена в законі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.

Так, ст. 1 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконанням рішення суду завершується процес захисту суб'єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів.

Таким чином, постанови начальника відділу ДВС та державного виконавця позбавляють заявника права на реальне виконання рішення суду.

Належне та повне виконання рішення суду є невідємною частиною права на справедливий суд (ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод).

Статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

В оскаржуваних постановах зазначено, що виконавчий документ має ознаки періодичного характеру, стягнення аліментів повинне проводитись до визначеного періоду, про що зазначається в резолютивній частині виконавчого документу або рішення суду. Проте, колегія суддів вважає, що відмовивши у відкритті виконавчого провадження, державний виконавець не дотримався в повному обсязі вимог, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», адже такі дії державного виконавця позбавляють ОСОБА_3 права на виконання рішення суду.

Крім того, державний виконавець при виконанні рішення Зарічного районного суду м. Суми від 03 червня 2014 року не позбавлений можливості звернутися до суду з заявою у порядку ст. 220 або ст. 221 ЦПК України для вирішення питання щодо визначення періоду стягнення аліментів, однак таких дій ним не вчинено.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанови начальника відділу ДВС винесену з приводу перевірки виконавчого провадження та державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження є передчасними та такими, що порушують права ОСОБА_3

Враховуючи ці обставини, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції відхилити, а ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 16 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -