У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

Справа № 534/2413/15-ц

Провадження №2/534/1008/15

08 жовтня 2015 року м. Комсомольськ

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Солоха О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить:

- визнати обєктом права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вбудовано-прибудоване приміщення клубу-кафе за адресою Полтавська область м. Комсомольськ, вул. Леніна, 43;

- виділити у власність та визнати право власності за ОСОБА_1 на 1/2 частину вбудовано-прибудованого приміщення клубу-кафе за адресою Полтавська область м. Комсомольськ, вул. Леніна, 43;

- виділити у власність та визнати право власності за ОСОБА_2 на 1/2 частину вбудовано-прибудованого приміщення клубу-кафе за адресою Полтавська область м. Комсомольськ, вул. Леніна, 43;

Згідно ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

При зверненні до суду позивачем не сплачено судовий збір.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позову майнового характеру, до категорії яких відноситься предявлений позивачем позов в частині вимог про визнання права власності, сплачується судовий збір за ставкою, що становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Крім того, Законом визначено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеруфізичною особою сплачується судовий збір за ставкою 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до Постанови №2 Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» визначаючи розмір судового збору, заяви, в яких порушується питання про одночасне вирішення майнового і немайнового спорів, оплачуються судовим збором за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, і ставками для вимог немайнового характеру.

Згідно п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Позивачем у вступній частині позовної заяви ціну позову визначено у сумі 100 000 грн.

Натомість у відповідності до п.16 Постанови Пленуму ВСС України від 17.10.2014 року №10 розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК).

Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (частина друга статті 80 ЦПК). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

Разом з тим, при аналізі web-сайту olx.ua встановлено, що середня вартість нерухомих приміщень розміром від 400 м2 станом на 09.10.2015р. у м. Комсомольську, Полтавської області становить 2 000 000 грн.

Суддя враховує, що позивач просить виділити та визнати за нею ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку (частину) спірної нерухомості. Зазначені вимоги заявлені окремими пунктами.

Разом з тим, суддя зазначає, що ціна позову спірного майна за математичними підрахунками орієнтовно становить 2 000 000 грн.

Разом з тим позивачем заявлено також вимогу немайнового характеру, за яку необхідно сплати 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 487 грн. 20 коп.

А отже, з урахуванням вимог ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за майновими вимогами у даному позові становить: 1% (але не більше 5 розмірів мінімальних заробітних плат) майнових вимог = 6 090 грн. та 487 грн. 20 коп. (за немайнову вимогу).

Враховуючи зазначене, позивачу необхідно надати суду оригінали платіжних документів, що підтверджують сплату нею судового збору в сумі 6 577 грн. 20 коп.

Насамкінець, суддя зазначає, що у відповідності до ч.1 ст.120 ЦПК України всі документи, що надаються позивачем до суду, повинні також містити їх копії відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до положень ст.121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, або не сплачено судові витрати, постановляє ухвалу про залишення позову без руху.

Керуючись ст.121 ЦПК України, суддя,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 пятиденний строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який починає свій перебіг з дня отримання позивачем копії даної ухвали.

В разі невиконання вимог суду позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя підпис ОСОБА_3

Згідно з оригіналом.

Суддя О.В. Солоха