Справа № 454/2957/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2015 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Пахут С. О. ,

при секретарі Коваль Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жужелянської сільської ради Сокальського району, 3-ї особи Сокальської державної нотаріальної контори про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд та просить визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2

Свої вимоги мотивує наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дідо ОСОБА_2, після смерті якого відкрилася спадщина на зазначений вище житловий будинок.

Разом з дідом до дня смерті проживали та продовжують проживати по даний час її батьки: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Таким чином, батько своїм проживанням прийняв спадщину, але відмовився від такої на користь позивачки.

Однак, у неї виникли перешкоди в прийнятті спадщини та оформленні права власності на це майно, оскільки вона пропустила відповідний строк.

З огляду на те, що її батько фактично прийняв спадщину, вважає, що доцільно не продовжувати строк для подання заяви про прийняття спадщини, а визнати за нею право власності.

Представники позивача ОСОБА_5 та адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні позов підтримали.

В обґрунтування навели обставини, вказані в позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не прибув. Подав суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає та справу просить слухати у його відсутності.

Представник третьої особи в судове засідання також не з'явився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Вислухавши представників позивача, дослідивши докази по справі, суд позов відхиляє з наступних підстав.

З технічного паспорта вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 складається з двох житлових кімнат, кухні, трьох коридорів та кладової кімнати. Загальна площа будинку становить 66,2м2, житлова - 48,0м2.

Згідно свідоцтва від 26.09.1988р., вищевказане будинковолодіння належить до колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_2 та яке належить останньому на праві власності.

Із свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно довідки №459 від 23.07.2014р., разом з ОСОБА_2 були зареєстровані та проживали з 09.02.1971р. і до дня його смерті: син ОСОБА_3 та невістка ОСОБА_4

Згідно свідоцтва про народження, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками позивачки.

Після укладення шлюбу позивачка змінила прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», що стверджується відповідним свідоцтвом.

Згідно заяви від 16.07.2014р., ОСОБА_3 відмовився від спадкового майна після смерті ОСОБА_2 на користь своєї дочки - позивачки ОСОБА_1

Статтею ст.120 ЦК Української РСР (1963р.), який діяв на момент виникнення правовідносин, регламентовано, що майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Із зазначеного випливає, що майно колгоспного двору визнається спільною сумісною власністю всіх членів двору, без визначення частки кожного члена двору. Такі частки членів можуть бути визначені лише при поділі та виділенні майна колгоспного двору.

В Постанові пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995р. роз'яснено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991р. не втратили прав на частку в його майні.

В судовому засіданні встановлено, що після смерті ОСОБА_2 в спірному будинковолодінні залишилися проживати батько та мати позивачки, які були членами даного колгоспного двору, а тому, спірне господарство на даний час перебуває у їх власності.

За таких підстав, покликання позивачки на те, що її батьки відмовилися від спадкування від своїх часток на її користь не заслуговують на увагу.

Крім того, Цивільним кодексом Української РСР не передбачено спадкування часток у колгоспному дворі.

Таким, чином даний позов є без підставним та спрямованим на набуття позивачкою права власності, шляхом ухилення від сплати державного мита, податків та інших обов'язкових платежів, які підлягають справлянню у випадку набуття нею права власності на спірне майно в загальному порядку через нотаріальну контору.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Жужелянської сільської ради Сокальського району, 3-ї особи Сокальської державної нотаріальної контори про визнання права власності - відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд.

Головуючий: С. О. Пахут