Справа № 346/3978/15-ц
Провадження № 2/346/1630/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі:головуючого-судді ОСОБА_1,

секретаря Олексюк Г.І.,

з участю: позивачки ОСОБА_2,

представника позивачки ОСОБА_3,

відповідачки ОСОБА_4,

представника відповідачки ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про стягнення боргу по грошовому зобовязанні, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду 27.08.2015 р. з даним позовом, підтримуючи який в судовому засіданні вона та її представник пояснили, що з 2007 по 201З роки вона займалась підприємницького діяльністю, зокрема здійснювала роздрібну торгівлю парфумерної продукції в м. Івано-Франківську по вулиці Героїв Крут, 12/1 у власному комерційному приміщенні, однак по причині декретної відпустки вона припинила підприємницьку діяльність і тому парфумерну продукцію вирішила продати.

У вересні 2013 року вона познайомилась із ОСОБА_6 жителькою АДРЕСА_1, яка володіла парфумерним магазином у м. Коломиї, і домовилась продати їй свої залишки парфумерії. Їхні з відповідачкою знайомі знали останню. Вона запропонувала купити у неї всю парфумерну продукцію, однак проводити оплату за парфумерну продукцію буде частинами, на що вона погодилась.

29 вересня 2013 року ОСОБА_6, будучи в м. Івано-Франківську отримана від неї парфумерну продукцію на суму 3140 доларів США, при цьому заплатила їй 1000 гривень в якості першого платежу за придбану парфумерію, та залишила розписку згідно якої зобов'язалась сплатити їй решту грошей у сумі 3140 доларів США до 01.01.2014 року.

В подальшому відповідачка в листопаді 2013 року сплатила їй грошові кошти в сумі 400 доларів США.

Неодноразово звертаючись до відповідачки повернути їй кошти, оскільки вона не виконувала взятих на себе зобов'язань, остання уникала зустрічей, тому по даному факту вона зверталась із заявою до слідчого відділу Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області по факту шахрайських дій ОСОБА_6 і 25 вересня 2014 року слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.192 КК України.

Той факт, що відповідачка отримала від неї парфумерну продукцію на суму 3140 доларів США, при цьому заплатила їй 1000 гривень в якості першого платежу за придбану парфумерію, та сплатила їй 400 доларів США підтверджується розпискою, яку відповідачка написала власноручно, і в кінці даного тексту відповідачка поставила свій підпис, яким ствердила факт укладення вище вказаного договору.

Офіційний курс НБУ долара США відносно гривні на момент подання даної позовної заяви становить 21,42.Отже сума боргу відповідача становить: 3140 доларів СІЛА - 400 доларів США=2740х21,42 =58690,80 грн.-1000 грн. = 57690,80 грн.

ОСОБА_5 того, зробила розрахунок суми, на яку збільшився розмір боргу внаслідок інфляційних процесів наступний: приріст індексу споживчих цін згідно даних Держкомстату України з 1 січня 2014 року по 30 червня 2015 року становить 175,7 %, а тому Інфляційна сума з суми боргу 57690,80 грн. становить: (57690,80 грн. X 75,7:100) = 43671,93 грн. А 3% річних з простроченої суми становить: за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року - 57690,80 грн. х 3% = 1730,72 грн.; за період з 01.01.2015 року по 21.08.2015 року - 57690,80 грн. х 3%:365х 239=1133,27 грн. і загальна сума трьох відсотків річних становить 1730,72 грн.+1133,27 грн.=2863,99 грн., тому загальна сума боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних становить 104226,72 грн.

Для неї ця сума є значною і невиконання відповідачкою своїх зобов'язань ставить її у вкрай тяжке матеріальне становище.

В зв'язку з тим, що відповідач не виконала свого грошового зобов'язання, тому вважає що їй завдано моральної шкоди, адже вона нервується, переживає з приводу втрати свого майна (своїх коштів), через душевний неспокій, та змушена витрачати час для звернення до юристів за правовою допомогою. Моральну шкоду вона оцінюю в 5000 грн.

Просять суд, задовольнивши позовні вимоги, стягнути з відповідачки борг в сумі 57690,80 грн.; інфляційну суму 43671,93 грн., суму трьох відсотків річних 2863,99 грн. та моральну шкоду 5000 грн.

Відповідачка не визнала позов та пояснила вона і її представник, що вважають позовну заяву та докази наведені в ній необгрунтованими та надуманими, виходячи із наступного.

Розписка - це документ, в якому відображені домовленості сторін при позиці грошових коштів. У ній міститься інформація, про те хто позичає гроші (ПІБ. паспортні дані, прописка), кількість грошей - цифрою або прописом, у кого було зроблено позику грошей (ПІБ, паспортні дані, прописка), коли була зроблена позика і, бажано, де саме передавалися кошти, термін повернення позики, підпис позичальника грошей.

В розписці від 24.09.2013 року зазначено дані, а саме: ПІБ, паспортні дані, кількість грошей (цифрою і прописом), які вона зобов'язується віддати, термін до якого будуть віддані гроші, дату написання розписки, підпис, а також запис про те, що одну тисячу гривень завдаток залишено, підпис. Однак у вказаній розписці не зазначено, що позивач передала, а ОСОБА_6 отримала від неї певну суму грошових коштів чи речей. У вказаній розписці також не зазначено кому саме залишено одну тисячу гривень завдатку.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Звертають увагу суду на те, що розписка, на яку посилається позивач не містить інформації та не посвідчує передання ОСОБА_2 відповідачу ОСОБА_6 грошових коштів чи певної кількості речей, визначених родовими ознаками.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша стаття 1049 ЦК України).

Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Таким чином, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг.

За таких обставин будь-яка обіцянка позикодавця надати позику в майбутньому не має юридичного значення, оскільки саме факт передання коштів повинен бути підтверджений розпискою позичальника (частина друга статті 1047 ЦК України).

Позивач у своїй позовній заяві не заперечує той факт, що нею не надавалися відповідачу грошві кошти в позику, натомість ОСОБА_2 посилається на те, що нею передано відповідачу парфумерну продукцію на суму 3140,00 доларів США.

Отже, у разі пред'явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов'язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

У той самий час за змістом частин 1,2 статті 207 і частини другої статті 1047 ЦК України дотримання письмової форми договору позики має місце у тому разі, якщо на підтвердження укладення договору представлена розписка або інший письмовий документ, підписаний позичальником, з якого вбачається як сам факт отримання позичальником певної грошової суми в борг (тобто із зобов'язанням її повернення), так і дати її отримання.

Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Позивачем не представлено суду жодного письмового доказу, який би вказував про передачу відповідачу в позику певної суми грошових коштів чи певних речей, а тому у відповідача відсутній обов'язок щодо повернення таких коштів чи речей позивачу, тому просять суд відмовити позивачу в задоволенні позову повністю.

Зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Встановлено, що у вересні 2013 року позивачка познайомилась із відповідачкою, яка володіла парфумерним магазином у м. Коломиї, і домовилась продати її свої залишки парфумерії. Їхні з відповідачкою знайомі знали останню, якій позивачка запропонувала купити у неї всю парфумерну продукцію, однак проводити оплату за парфумерну продукцію буде частинами, на що позивачка погодилась.

29 вересня 2013 року ОСОБА_6, будучи в м. Івано-Франківську отримана від позивачки парфумерну продукцію на суму 3140 доларів США, при цьому заплатила їй 1000 гривень в якості першого платежу за придбану парфумерію, та залишила розписку, згідно якої зобов'язалась сплатити їй решту грошей у сумі 3140 доларів США до 01.01.2014 року.

В подальшому відповідачка в листопаді 2013 року сплатила їй грошові кошти в сумі 400 доларів США.

Неодноразово звертаючись до відповідачки повернути їй кошти, оскільки остання не виконувала взятих на себе зобов'язань, відповідачка уникала зустрічей, тому по даному факту позивачка зверталась із заявою до слідчого відділу Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області по факту шахрайських дій ОСОБА_6 і 25 вересня 2014 року слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.192 КК України.

Факт отримання відповідачкою від позивачки парфумерної продукції на суму 3140 доларів США, при цьому оплативши їй 1000 гривень в якості першого платежу за придбану парфумерію, та сплату їй 400 доларів США підтверджується розпискою, яку відповідачка написала власноручно, і в кінці даного тексту відповідачка поставила свій підпис, яким ствердила факт укладення вище вказаного договору. Не оспорювала факту написання розписки відповідачка і в судовому засіданні і факту знаходження розписки до надання в судовому засіданні у позивачки виконаної відповідачкою розписки, а це є підтвердженням укладення договору позики та невиконання своїх зобовязань відповідачкою.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій же самій кількості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Невиконання відповідачем грошового зобов'язання підтверджується наявністю у позивачки її розписки.

Оскільки відповідачка своєчасно не повернула позивачці суму позики, то за правилами ст. 1050 ЦК України вона зобов'язана сплатити грошову суму і відповідно до ст. 625 ЦК України - суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми.

ОСОБА_5 того, згідно ст. 611 ЦК України за порушення зобов'язання позивачка вправі вимагати відшкодування збитків та моральної шкоди.

Офіційний курс НБУ долара США відносно гривні на момент подання даної позовної заяви становить 21,42 грн. Отже сума боргу відповідача становить: 3140 доларів США - 400 доларів США=2740х21.42 =58690,80 грн.-1000 грн. = 57690,80 грн.

ОСОБА_5 того, розрахунок суми, на яку збільшився розмір боргу внаслідок інфляційних процесів наступний: приріст індексу споживчих цін згідно даних Держкомстату України з 1 січня 2014року по 30 червня 2015 року становить 175,7 %, а тому Інфляційна сума з суми боргу 57690,80 грн. становить: (57690,80 грн. х 75,7:100) = 43671,93 грн. А 3% річних з простроченої суми становить: за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року - 57690,80 грн. х 3% = 1730,72 грн.; за період з 01.01.2015 року по 21.08.2015 року - 57690,80 грн. х 3%:365х 239=1133,27 грн. і загальна сума трьох відсотків річних становить 1730,72 грн.+1133,27 грн.=2863,99 грн., тому загальна сума боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних становить 104226,72 грн.

Доведено позивачкою, що через не виконання свого грошового зобов'язання відповідачкою, вона переживала з приводу втрати свого майна (своїх коштів), через душевний неспокій, нервувалася, та змушена була витрачати час для звернення до юристів за правовою допомогою і такими діями їй завдано моральної шкоди, яку вона оцінила в 5000 грн., однак суд, виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості, вважає що для відновлення попереднього стану позивачки є достатньо суми в 3000 грн., яку слід стягнути з відповідачки на користь позивачки, тобто частково задовольнити позовні вимоги.

Протиречиві доводи відповідачки та її представника з приводу виконання розписки відповідачкою для іншої особи, про яку конкретно не зазначає та заперечення по отриманні коштів від позивачки, спростовані в ході судового розгляду поясненнями позивачки та і самої відповідачки і тому суд вважає їх надуманими і такими, що суперечать фактичним обставинам справи надані з метою уникнення цивільно-правової відповідальності.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги доведені і позов слід в задовольнити частково.

Наведене стверджується: розпискою /а.с.4, 41/, довідкою про офіційний курс гривні /а.с.5/, копією постанови про закриття кримінального провадження /а.с.6-7/, індексами інфляції /а.с.8/.

На підставі ст.,ст. 207, 526, 611, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України та керуючись ст.,ст. 209, 214-216, 218, 294 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, жительки м. Коломия, вул. Шопена, 12/1, Івано-Франківської області, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2, жительки с. Корнів, вул. І.Франка, 23, Городенківського району, Івано-Франківської області, борг у сумі 104 226 (сто чотири тисячі двісті двадцять шість) грн. 72 коп., 3 000 (три тисячі) моральної шкоди та 1335,86 грн. судового збору.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оригінал рішення зберігається в матеріалах справи № 346/3978/15-ц.

Суддя Хільчук І. І.