АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - Слободянюк С.В.,

суддів - Корчевного Г.В., Лапчевської О.Ф.,

при секретарі - Лознян О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 16 липня 2015 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 16 липня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 028/740536-1Ш від 02 жовтня 2008 року у сумі 124 503,48 дол. США, що еквівалентно 2 752 433,54 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 3 654,00 грн.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення, постановлення нового, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт зазначає, що обумовлену кредитним договором суму у розмірі 96 000,00 дол. США позичальник не отримав, однак з 02 по 08 жовтня 2008 року банк видав декілька траншів на загальну суму 54 000 дол. США. Подальші звернення позичальника до банку про видачу решти грошових коштів були залишені без задоволення. За таких обставин, має місце одностороння відмова банку від виконання своїх зобов'язань.

Справу розгляду без участі ОСОБА_2 яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове зворотне відправлення (а.с.90).

Відповідно до положень ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторони, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розглядові.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, представник ПАТ «Укрсоцбанк» - Задорожня Т.А. скаргу не визнала.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення скарги з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 03 жовтня 2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» далі БАНК) та ОСОБА_2 (відповідач-1) уклали договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 028/740536-ККГ. За умовами цього договору БАНК зобов'язався надати ОСОБА_2 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності і цільового характеру використання грошові кошти в межах максимального ліміту в сумі 96 000 дол. США, з погашенням кредиту на умовах та в порядку, передбачених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення заборгованості до 01 жовтня 2018 року (Т. а.с.10-13).

Відповідно до кредитного договору надання кредиту здійснюється окремими траншами зі сплатою 15 % річних. Погашення траншів здійснюється до 20 числа кожного місяця, починаючи з листопада 2008 року. У разі прострочення строків сплати процентів та повернення кредиту позичальнику нараховується пеня.

З метою забезпечення виконання кредитного договору 02 жовтня 2008 року між БАНКом та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 028/740542-РО. За умовами цього договору ОСОБА_1 зобов'язався перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання ОСОБА_2 зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій у розмірі, в порядку та у випадках, передбачених кредитним договором (а.с.8-9).

Банк видав ОСОБА_2 кредитні кошти на загальну суму 55 000 дол. США трьома траншами: 10 00 дол. США - на підставі заяви на видачу готівки № ав/2587557 від 02 жовтня 2008 року (а.с.22); 10 000 дол. США - на підставі заяви на видачу готівки № ав/2722188 від 03 жовтня 2008 (а.с.20); 35 00 дол. США - на підставі заяви на видачу готівки № ав/3022526 від 08 жовтня 2008 року (а.с.21).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 08 квітня 2015 у ОСОБА_2 виникла заборгованість за кредитним договором, яка складає 124503,48 дол. США, що еквівалентної 926 582 ,92 грн., з яких: 54 999,92 дол. США (1 292 829,93 грн.) - заборгованість за кредитом; 52 554,23 дол. США (1 235 341,37 грн.)- заборгованість за процентами; 4748,84 дол. США (111 626,48 грн.) - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 11 200,49 дол. США (286 785,14 грн.) - пеня за несвоєчасне повернення процентів (а.с.6,7).

Як вбачається з наданого БАНКом розрахунку заборгованості, борг розраховується від виданої позичальнику суми кредиту у розмірі 55 000,00 дол.США (а.с.6,7).

Частина перша статті 1054 ЦК передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з дня укладення кредитного договору здійснила два платежі, перший з яких 25 листопада 2008 року, тобто з порушенням строку, встановленого кредитним договором, у сумі 573 дол. США, тобто з порушенням розмірів, встановлених договором. Як випливає з розрахунку заборгованості 572,92 дол. США зараховані у погашення процентів, а 0,08 дол. США - у погашення заборгованості за кредитом. Зазначена черговість зарахування грошових коштів передбачена пунктом 2.6 кредитного договору.

Пункт 2.9 кредитного договору передбачає, що кредитор припиняє надання траншів кредиту, зокрема, у разі наявності простроченої заборгованості за нарахованими процентами.

Представником банком в судовому засіданні при розгляді справи в апеляційному порядку було зазначено, що видачу чергових траншів було припинено через не виконання умов кредитного договору.

Як вбачається з наведеного вище розрахунку заборгованості, борг розраховується від виданої позичальнику суми кредиту у розмірі 55 000,00 дол. США (а.с.6,7).

Таким чином, враховуючи те, що перший платіж ОСОБА_2 був здійснений з порушенням строків, встановлених кредитним договором, та у меншій сумі, ніж передбачена кредитним договором, Банк припинив видачу траншів.

Доводи апелянта про те, що зобов'язання за кредитним договором не підлягають виконання з підстав не видачі БАНКом кредитних коштів у повному обсязі, є таким, що не заслуговує на увагу, оскільки у відповідачів виник обов'язок щодо повернення суми кредиту, виданої БАНКом. Відповідачі своїми діями визнали цей обов'язок, здійснивши у жовтні 2013 року останній платіж.

Не заслуговують доводи ОСОБА_1 стосовно відсутності у БАНКу правових підстав на дострокове стягнення кредиту.

Нормою ст. 1050 ЦК України передбачено право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту.

Пунктом 29 постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 30 березня 2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин», роз`яснено, «при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За таких обставин, не вбачається підстав для задоволення апеляційної скарги, доводами якою висновок суду першої інстанції не спростовується. Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, задовольнивши частково позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308,313 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 16 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: