Провадження № 2/127/7197/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.10.2015 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Волошин С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_5, про визнання правочину недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_5, про визнання правочину недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння, провадження у якій відкрито ухвалою суду від 15.10.2015 року.

Одночасно з позовною заявою позивачем ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд вжити заходів для забезпечення позову шляхом: накладення арешту на квартиру №1, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Вишенька, 55; заборони до вирішення справи по суті будь-яких дій повязаних з вселенням (виселенням) з квартири №1, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Вишенька, 55, будь-яким особам; заборонити реєстрацію осіб в зазначеній квартирі, крім тих, що були зареєстровані в ній станом на 29.07.2015 року; заборони будь-яких дій будь-яких осіб, що повязані з ремонтом, добудовою, перебудовою, переобладнанням та реконструкцією житла, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Заява мотивована тим, що теперішній власник зазначеної квартири та орендар цієї квартири щоденно намагаються виселити позивача та членів її сімї з спірної квартира №1, що знаходиться за адресою: м. Вінниці по вул. Вишенька,55. Оскільки позов поданий до суду стосується визнання недійсним договору дарування спірної квартири у заявника є побоювання, що у нинішнього власника квартири є намір відчужити квартиру до ухвалення рішення по справі, що унеможливить виконання рішення суду у випадку задоволення позову. Позивач вказує також на те, що спірна квартира є її єдиним житлом.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України, позов може забезпечуватись зокрема, шляхом накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб, забороню вчиняти певні дії.

У цьому звязку судом встановлено, що майно, яке є предметом спору перебуває у власності відповідача ОСОБА_3, однак фактично у спірному майні проживає позивач, яка являлась власником спірної нерухомості раніше.

Згідно преамбули Постанови пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»: забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

В п. 4 Постанови пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» наведено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З аналізу наведених вище норм Цивільного процесуального кодексу України, а також розяснень Постанови пленуму Верховного суду України вбачається, що суд може забезпечити позов, у випадку реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

З позовної заяви вбачається, що предметом позову є спірне майно, на яке позивач просить накласти арешт, заборонити будь-яким особам до вирішення справи по суті вчиняти будь-які дії повязані з вселенням (виселенням) з квартири №1, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул.Вишенька, 55; заборонити реєстрацію осіб в зазначеній квартирі, крім тих, що були зареєстровані в ній станом на 29.07.2015 року; заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії, що повязані з ремонтом, добудовою, перебудовою, переобладнанням та реконструкцією житла, що знаходиться в АДРЕСА_2, а тому таке забезпечення позову безперечно не порушить принцип ЦПК України щодо співмірності забезпечення позову та заявлених позовних вимог.

Разом з тим, відносно прохання позивача щодо забезпечення позову шляхом заборони реєстрації осіб в зазначеній квартирі, крім тих, що були зареєстровані в ній станом на 29.07.2015 року, то така вимога підлягає до часткового задоволення, а саме в частині заборони реєстрації осіб в зазначеній квартирі, оскільки справа по суті судом не розглядалась, та встановлення такої заборони (як просить позивач) змусить суд висловитись з приводу майбутнього рішення суду, якщо станом на час розгляду заяви про забезпечення позову позивача та членів її сім»ї уже знято з реєстрації за вказаною адресою.

З матеріалів справи, а саме з копії договору купівлі-продажу квартири, вбачається, що власником спірної квартири є відповідач по справі ОСОБА_3. Попереднім власником квартири був ОСОБА_2, якому спірна квартира була подарована за договором дарування позивачем у справі ОСОБА_1 Позивач у справі зазначає в позові, що відчуження нею квартири, яка є єдиним місцем проживання заявника та її сім»ї, було зумовлене впливом, важкої обставини, а саме побоюваннями, що на вищезазначену квартиру в майбутньому буде звернуто стягнення для погашення заборгованості за розпискою. Наведені позивачем обставини мають бути перевірені в судовому засіданні на предмет достовірності, та отримати свою правову оцінку.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно наявний спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

З огляду на викладене заяву слід задоволити частково.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 151, ст.152, ст. 153, 209, 210 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву задоволити частково.

Накласти арешт на квартиру №1, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Вишенька, 55 та належить на праві власності ОСОБА_3.

Заборонити будь-яким особам до вирішення справи по суті вчиняти будь-які дії повязані з вселенням (виселенням) з квартири №1, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Вишенька, 55.

Заборонити до вирішення справи по суті реєстрацію та зняття з реєстрації осіб в квартирі №1, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Вишенька, 55.

Заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії, що повязані з ремонтом, добудовою, перебудовою, переобладнанням та реконструкцією житла, що знаходиться в АДРЕСА_2.

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Копію ухвали направити до сектору громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Ленінського РВ ВМУ ГУМВС України у Вінницькій області (м. Вінниця, вул. Ф. Кона 19) для виконання в частині заборони реєстрації осіб в квартирі №1, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Вишенька, 55.

Копію ухвали направити до Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (м. Вінниця, вул. Соборна 59) для виконання в частині накладення арешту на квартиру №1, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Вишенька, 55 та належить на праві власності ОСОБА_3.

Копію ухвали направити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для виконання в частині заборони до вирішення справи по суті вчиняти будь-які дії повязані з вселенням (виселенням) та заборонити вчиняти будь-які дії, що повязані з ремонтом, добудовою, перебудовою, переобладнанням та реконструкцією житла, що знаходиться в АДРЕСА_2.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з отримання копії ухвали.

Суддя: