Cправа № 127/1180/15-ц
Провадження № 2/127/1642/15
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

12 жовтня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Прокопчук А.В.,

при секретарі Поливаній Ю.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Златобанк" в особі відділення "Вінницька регіональна дирекція АТ "Златобанк" про захист прав споживачів, стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ПАТ "Златобанк" в особі відділення "Вінницька регіональна дирекція АТ "Златобанк" про захист прав споживачів, стягнення коштів.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 3 січня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір банківського рахунку фізичної особи. На виконання умов договору ПАТ "Златобанк" відкрив на ім'я ОСОБА_2 поточний рахунок № 1648, на якому станом на 23 січня 2015 року залишок коштів становить 203 146,00 грн.. За цим договором банк зобов'язався виконувати розпорядження клієнта, зокрема, видавати відповідні суми готівкових коштів з рахунку та проведення інших операцій за рахунком. 12 грудня 2014 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою, в якій просив видати йому кошти з його рахунку. Проте, ПАТ "Златобанк" кошти не видав. Таким чином, відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання щодо видачі грошових коштів, чим намагається у такий спосіб незаконно уникнути від виконання договірних обов'язків і цим самим порушує права позивача як споживача.

Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача на користь позивача коштів в сумі 203 146,00 грн., які знаходять па поточному № 1648, відкритому на ОСОБА_2 договір банківського рахунку фізичної особи від 3 січня 2014 року.

В ході розгляду справи представником позивача було надано суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, а саме: представник позивача просила суд стягнути з відповідача на користь позивача 3 146,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог підтримала, аргументуючи мотивами викладеними у позовній заяві та заяві про зменшення розміру позовних вимог. Просила позов задовольнити в повному обсязі. Також не заперечила проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у його відсутність, на підставі наявних в справі доказів, оскільки представник позивача не заперечила проти такого порядку вирішення спору.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.

Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 3 січня 2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Златобанк» було укладено договір банківського рахунку фізичної особи, на виконання якого на ім'я позивача відповідач відкрив рахунок № 1648 (а.с. 6-10).

Також судом встановлено, що на поточному рахунку № 1648, відкритого на ім'я ОСОБА_2 станом на 23.01.2015 року залишок коштів становить 203 146,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно п. 2.1.1 договору банківського рахунку фізичної особи від 3 січня 2014 року, банк зобов'язується в порядку, встановленому чинним законодавством України, приймати і зараховувати на Рахунок, відкритий Клієнтові, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження Клієнта про перерахування відповідних сум безготівкових грошових коштів з Рахунку, перерахування грошових коштів для купівлі іноземної валюти та суму збору на обов'язкове державне пенсійне страхування (за необхідності сплати такого збору) згідно наданої заяви про купівлю іноземної валюти, здійснювати комісійне обслуговування за операціями з обміну іноземної валюти, видачу відповідних сум готівкових грошових коштів з Рахунку та проведення інших операцій за Рахунком.

Відповідно до п. 4.1 вказаного договору, операції за Рахунком Клієнта виконуються Банком у межах залишку коштів на початок операційного дня з урахуванням поточних надходжень коштів на Рахунок Клієнта протягом операційного дня.

Згідно п.4.2. договору банківського рахунку фізичної особи від 26 травня 2014 року, банк приймає розрахункові документи Клієнта протягом всього робочого дня. Операції за розрахунковими документами, що надійщли протягом операційного часу (операційний час: понеділок четвер з 09-00 до 16-00, п'ятниця та передсвяткові дні з 9-00 до 15-00), здійснюються Банком того ж дня. Операції за рахунком по розрахунковим документам, які надійшли після операційного часу, Банк виконує наступного робочого дня.

Відповідно до п. 3.2.3. вказаного договору, клієнт має право вимагати від Банку належного виконання умов цього Договору.

З письмової заяви позивача від 12 грудня 2014 року вбачається, що він звернувся до відповідача та відповідно до п.п. 2.1.1, 3.2.1, 3.2.3, 4.8 Договору банківського рахунку фізичної особи від 03.01.2014 р., керуючись ч.1 ст. 1058 і ч.1 ст. 1060 ЦК України, просив видати грошові кошти готівкою через касу банку в розмірі 203 146,00 грн. з рахунку № 1648 (а.с. 11).

На вказане відповідач надав відповідь № 18 від 9 січня 2015 року, згідно якої станом на 12.01.2015 р. залишок на рахунку № 1648, відкритому на Ваше ім'я у відділенні Вінницька регіональна дирекція" АТ "ЗЛАТОБАНК", згідно з Договором банківського рахунку фізичної особи від 03.01.2014 року, складає 203 146,00 грн., що перевищує встановлені обмеження щодо видачі готівкових коштів у національній валюті через каси банку, відповідно до Постанови Правління Національного банку України № 758 від 01.12.2014 р. "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України", а саме, пп. 5) п.6, згідно з яким банки зобов'язані обмежити видачу готівкових коштів у національній валюті через каси та банкомати. Такі заходи прийняті Національним банком України з метою забезпечення стабільності грошової одиниці України та виходячи із пріоритетності збереження стабільності банківської системи України (а.с. 12).

Згідно п/п 5 п.6 постанови Правління Національного банку України № 758 від 01.12.2014 р. "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України", - банки зобов'язані обмежити видачу готівкових коштів у національній валюті через каси та банкомати в межах до 150 000 гривень на добу на одного клієнта.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання, що відповідач міг виконати свої зобов'язання в рамках обмежень одного дня видати позивачу з рахунку 149 000 грн., а в інший день решту 54 146 грн.

Судом встановлено, що взяте на себе зобов'язання відповідач не виконав, грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку позивача в сумі 3 146,00 гривень позивачу не повернув.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

20 травня 2015 року позивач направив Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо ліквідації АТ "Златобанк" ОСОБА_3 заяву про включення його кредиторських вимог щодо виплати 203 146,00 грн. до загального реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Златобанк" (а.с. 119). Докази відправлення вказаної заяви та її отримання Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо ліквідації АТ Златобанк надані суду та долучені до матеріалів справи (а.с. 120).

Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3. ч. 1 ст. 3 ЦК України.

В статті 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банківські рахунки - рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов'язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1067 ЦК України, договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Згідно ч. 2 ст. 1066 ЦК України, банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1068 ЦК України, банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Згідно з ч.1 ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов'язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України.

Застосування судами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який регулює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, ніяким чином не перешкоджає вкладнику звернутися до суду за захистом порушеного права та вимагати стягнення сум, які йому не повернуті за системою гарантування, виходячи із наведених норм ЦК України та умов договорів банківського вкладу.

Зазначена правова позиція міститься в ухвалі Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №6-13275св14 від 16.07.2014 року.

Відповідно до п. 11.3 положення Відділення "Вінницької регіональної дирекції" ПАТ "Златобанк" за виконання зобовязань перед вкладниками та розрахунки з працівниками Відділення, яке припинило свою діяльність, відповідальність несе банк (а.с.29-34).

Згідно ч.3 ст. 1068 ЦК України, банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Статтею 1074 ЦК України визначено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Відповідно до ст. 509 ЦПК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Договір банківського рахунку фізичної особи від 3.01.2014 року є домовленість сторін цього договору, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України.

Предметом виконання як невід'ємним елементом виконання договору є ті конкретні суб'єктивні права і конкретні юридичні обов'язки для набуття, здійснення і виконання яких конкретні суб'єкти права вступають в конкретні правовідносини і, відповідно, до вимог норми права, що реалізується, вчиняються належні правомірні дії.

Згідно положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), відповідно до ст. 610 ЦК України.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, відповідно до ст. 611 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 4 ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Судом прийнято до уваги, що на час звернення позивача до відповідача із вимогою про видачу коштів, наявних на його банківському рахунку, та на момент звернення до суду із позовом, в ПАТ "Златобанк" тимчасову адміністрацію запроваджено ще не було.

Окрім того, ні запровадження тимчасової адміністрації, ні ліквідація банку не є підставою для невиконання зобов'язань, визначених договором.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відповідачем не було виконано умови договору, а саме відмовлено позивачу у видачі грошових коштів з банківського рахунку останнього. Таким чином, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав належним чином.

Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_2 до ПАТ "Златобанк" в особі відділення "Вінницька регіональна дирекція АТ "Златобанк" про захист прав споживачів, стягнення коштів знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи належать витрати на правову допомогу.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу в сумі 4000,00 гривень з відповідача на користь позивача, то суд приходить до висновку, що дані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача з наступних підстав.

22.01.2015 року між ОСОБА_2 та адвокатом ОСОБА_1 було укладено договір №б/н про надання правової допомоги ОСОБА_2 по даній справі (а.с. 72).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є адвокатом в АО АК "Якименко та Партнери", що підтверджується ордером на надання правової допомоги серії ВН № 004335 (а.с. 71).

Згідно наявних в матеріалах справи квитанцій, ОСОБА_2 було сплачено гонорар у розмірі 4 000,00 грн. адвокату ОСОБА_1 (а.с. 134).

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Представником позивача надано довідку, з якої вбачається, яку саме роботу було зроблено представником позивача, в якому обсязі і скільки часу було витрачено (а.с. 135).

А тому, зважаючи на Закон України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", суд прийшов до висновку, що розмір компенсації витрат на правову допомогу становить 4 000 грн.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 4 000 грн. витрат на правову допомогу, які документально підтверджені (а.с. 134). Отже, з ПАТ "Златобанк" слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", ст.ст. 3, 15, 16, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 626, 627, 629, 638, 1061, 1066, 1067, 1068, 1074 ЦК України, Положенням про порядок здійснення банками вкладних операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління НБУ від 03.12.2003 року № 516, ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Законом України "Про захист прав споживачів", ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", Законом України "Про судовий збір", ст.ст. 10, 11, 57 - 60, 79, 84, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Златобанк" в особі відділення "Вінницька регіональна дирекція АТ "Златобанк" про захист прав споживачів, стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Златобанк" (м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 17/52, ) на користь ОСОБА_2 3 146 (три тисячі сто сорок шість) грн., які знаходяться на поточному рахунку № 1648, відкритого на ім?я ОСОБА_2, згідно з Договором банківського рахунку фізичної особи від 03.01.2014 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Златобанк" (м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 17/52, ) на користь ОСОБА_2 витрати на оплату правової допомоги в сумі 4 000 (чотири тисячі) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: