Справа № 742/19/15-ц Провадження № 22-ц/795/558/2015 Головуючий у I інстанції -Зарічна Л. А. Доповідач - Позігун М. І.
Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді: Позігуна М.І.

суддів: Губар В.С., Мамонової О.Є.

при секретарі: Козлачковій Ю.В.

з участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення,

В С Т А Н О В И В :

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 лютого 2015 року, якою зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення до розгляду справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 його частину у Вищому спеціалізованому суді з розгляду цивільних та кримінальних справ; направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Незаконність судового рішення апелянт обгрунтовує невідповідністю висновку суду щодо наявності підстав для зупинення провадження фактичним обставинам справи. ОСОБА_3 посилається, що відповідно до рішення Прилуцького міськрайонного суду від 05 листопада 2014 року, яке набрало законної сили, квартиру АДРЕСА_1 визнано спільною сумісною власністю подружжя і визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку зазначеної квартири. Дане рішення є чинним і ніким не скасовано та не призупинене. Крім того, право власності було зареєстровано за ОСОБА_3 На даний час Птахофабрика „Прилуцька" подала касаційну скаргу на вказане рішення суду. Проте, судом першої інстанції не враховано, що відповідач ОСОБА_1 не є власником спірної квартири, проживає в ній незаконно, а також не є стороною у справі, яка оскаржується у Вищому спеціалізованому суді з розгляду цивільних та кримінальних справ, тому дана обставина не перешкоджає розгляду даної справи та прийняття рішення по суті спору, оскільки майно ділять власники квартири.

Заслухавши доповідача, представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, у січні 2015 року ОСОБА_3 звернулась з позовом до суду, в якому просила усунути перешкоди в користуванні власністю, вселити її в квартиру АДРЕСА_1; виселити ОСОБА_1 з вказаної квартири.

Зупиняючи провадження в даній справі, суд першої інстанції виходив з неможливості розгляду даної справи до розгляду у Вищому спеціалізованому суді з розгляду цивільних та кримінальних справ цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 його частину, тобто саме тієї квартири, яка на даний час є предметом спору.

Проте, такий висновок суду не грунтується на вимогах закону.

Так, дійсно пунктом 4 ч.1 ст.201 ЦПК України передбачено обов'язок суду зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Однак, відповідно до п.33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 „Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Разом з тим підставою зупинення провадження у справі не може бути касаційне оскарження попередніх судових рішень у справі.

Оскільки рішення Прилуцького міськрайонного суду від 05 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та права власності на 1/2 частину нерухомості оскаржено в касаційному порядку, зазначена обставина не перешкоджає розгляду справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення.

Таким чином, у суду першої інстанції не було підстав для зупинення провадження в даній справі, в зв'язку з чим ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 303, 307, 312 ч.1 п.3, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 лютого 2015 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: