Справа № 643/7342/15-ц
Провадження № 2/643/3080/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2015 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Погасій О.Ф., при секретарі Бровкіної М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Карафетова К.В., про розірвання договору дарування квартири та зобовязання повернути дарунок в натурі, -

В С Т А Н О В И В:

З позовною заявою до суду 30 квітня 2015 року звернулась ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору дарування квартири АДРЕСА_1 та зобовязання повернути дарунок в натурі.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 28 травня 2014 року приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Карафетовою К.В. був посвідчений договір дарування квартири АДРЕСА_1, за яким вона безоплатно передала зазначену квартиру своїй дочці ОСОБА_2, яка передала цю квартиру у дарунок. Між нею та відповідачем була усна домовленість, що вона, позивач, дарує їй зазначену квартиру, а відповідач не перешкоджає їй мешкати у цій квартирі. Після дарування квартири дочка та її чоловік почали вимагати, щоб вона залишила квартиру, виганяти її з квартири, погрожувати фізичною розправою, з приводу чого вона зверталась до Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області із заявами про злочин. Загальною підставою для розірвання договору дарування є злісна невдячність обдаровуваного, оскільки відносно неї відповідачем систематично вчиняються кримінальні правопорушення у вигляді погроз життю і здоровю, застосовувалось фізичне насилля.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі та розірвати договір дарування квартири через невдячність обдаровуваного, оскільки відповідач погрожує їй фізичною розправою та у березні 2015 року спричинила їй тілесні ушкодження.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Білик А.В., який діє на підставі договору та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила у задоволенні позову відмовити, посилаються на те, що з січня 2015 року між нею та її матірю, позивачем у справі, склалися неприязні відносини, звинувачення позивача у скоєнні нею правопорушень здійснюється лише для того, щоб штучно створити видимість підстав для розірвання договору дарування, про що виклала у письмових запереченнях проти позову, що долучені до матеріалів справи.

Представник відповідача ОСОБА_5, яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні просила у задоволенні позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,як свідки, та допитана як свідок ОСОБА_2, показали, що з початку 2015 року між сторонами у справі склалися неприязні стосунки, факт нанесення відповідачем позивачу тілесних ушкоджень не підтвердили.

Третя особа в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином.

Суд, заслухавши пояснення сторін і їх представників, покази свідків та дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Згідно договору дарування квартири, укладеного 28 травня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Карафетовою К.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2054, ОСОБА_1 передала безоплатно у власність своїй доньці ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1, а ОСОБА_2 цей дарунок прийняла.

Відповідно до листа приватного нотаріуса ХМНО Харківської області Карафетової К.В., що надійшов до суду 20.05.2015 року, при укладанні договору дарування квартири 28.04.2014 року, сторони були ознайомленні з вимогами цивільного законодавства, зокрема, з вимогами щодо недійсності цього правочину, перебували при здоровому розумі, ясній памяті, діяли добровільно, розуміли значення своїх дій, умови правочину, правові наслідки укладання договору для кожної із сторін, в них були відсутні заперечення щодо кожної з умов правочину.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст. 727 ЦК України дарувальник має права вимагати розірвання договору дарування нерухомих речей чи іншого особливо цінного майна, якщо обдаровуваний умисно вчинив злочин проти життя, здоровя, власності дарувальника, його батьків, дружини (чоловіка) або дітей. Якщо обдаровуваний вчинив умисне вбивство дарувальника, спадкоємці дарувальника мають право вимагати розірвання договору дарування. Дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо обдаровуваний створює загрозу безповоротної втрати дарунка, що має для дарувальника велику немайнову цінність. Дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо внаслідок недбалого ставлення обдаровуваного до речі, що становить історичну, наукову, культурну цінність, ця річ може бути знищена або істотно пошкоджена.

Підстави для розірвання договору дарування квартири, що визначені ст. 727 ЦК України, судом не встановлені, зібраними у справі доказами не підтверджуються.

Така підстава для розірвання договору дарування, як злісна невдячність обдаровуваного, не передбачена чинним законодавством.

Крім того, позивач звернулась до суду з позовом після спливу встановленого ст. 728 ЦК України однорічного строку позовної давності.

За таких обставин позовна заява не підлягає задоволенню.

Ухвалою суду від 12.05.2015 року за заявою позивача в порядку забезпечення позову була накладена заборона на відчуження квартири АДРЕСА_1 (а.с.18).

Відповідно до ч.6 ст. 154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Таким чином, суд скасовує вжиті заходи забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 727, 728 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 154, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору дарування квартири АДРЕСА_1, та зобовязання повернути дарунок в натурі, відмовити.

Скасувати заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1, що накладена ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 12 травня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ф. Погасій