БОРИСПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
11 березня 2015 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Ткаченка Д.В.,
за участю секретаря Пузирна А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Фарелл», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування недержавних пенсійних фондів «Фінансова компанія «Партнер - Капітал», Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська мандатна компанія» про розірвання договору та стягнення збитків, -
ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Фарелл», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування недержавних пенсійних фондів «Фінансова компанія «Партнер - Капітал», Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська мандатна компанія» про розірвання на підставі ч. 3 ст.. 612 ЦК України договору про внесення змін і доповнень №90/к від 15.06.2009 року до договору про резервування цільового об'єкту від 22.04.2008 року №241-189, укладеного між сторонами та стягнення з Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» збитків в розмірі 443292 грн.
В судове засідання належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи представники позивача не з'явилися, проте у своїй заяві від 11.03.15 року просили суд розглядати справу без їх участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідачі належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився.
У зв'язку із неявкою в судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені і від яких не надійшло заяв про розгляд справи за їх відсутності, на підставі ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред'явлений позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що у січні 2013 року ОСОБА_1 вже зверталась до суду з іншим позовом, в якому просила розірвати Договір про бронювання цільового об'єкту нерухомості №241- 189 від 22.04.2008 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Фарелл», Державним підприємством Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» та ОСОБА_1, про розірвання договору про внесення змін і доповнень №90/к від 15.06.2009 року до договору про резервування цільового об'єкту від 22.04.2008 року за №241- 189, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Фарелл», Державним підприємством Міністерства оборони України «Укрвійськбуд», Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування недержавних пенсійних фондів «Фінансова компанія «Партнер капітал», Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська мандатна компанія» та ОСОБА_1; про розірвання договору №03/02-к/213-В купівлі-продажу цінних паперів від 22.04.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська мандатна компанія», Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Фарелл», а також про стягнення з Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» на користь ОСОБА_1 пені за порушення строків виконання своїх зобов'язань у сумі 46 708 грн. 31коп. та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування недержавних пенсійних фондів «Фінансова компанія «Партнер-Капітал» на користь ОСОБА_1 443 292 грн. 00 коп.
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 червня 2013 року №359/731/13ц вищевказаний позов ОСОБА_1 було задоволено частково. Водночас, рішенням апеляційного суду Київської області від 07 листопада 2013 року зазначене рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове про відмову в задоволенні позову. Ухвалою ВССУ від 06 серпня 2014 року рішення апеляційного суду Київської області від 07 листопада 2013 року в частині стягнення пені було скасовано та направлено на новий апеляційний розгляд, в решті рішення апеляційного суду залишено без змін.

Так, вищевказаним рішенням апеляційного суду Київської області від 07 листопада 2013 року було встановлено, що 22 квітня 2008 року між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Фарелл» у якості емітента облігацій та Державним підприємством Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» у якості замовника будівництва було укладено договір про бронювання цільового об'єкту нерухомості № 241-189 від 22.04.2008 року.

Відповідно до 1-2 зазначеного договору позивач після переходу до нього права власності на пакет облігацій з характеристиками, встановленими договором купівлі продажу цінних паперів, що укладений між ним та ТОВ «Компанія з управління активами та адміністрування недержавних пенсійних фондів «Фінансова компанія «Партнер капітал», отримує право на отримання цільового об'єкту нерухомості - квартиру, що буде знаходитись в об'єкті будівництва за адресою АДРЕСА_1, запланована дата введення об'єкту будівництва в експлуатацію II квартал 2008 року, яка може бути змінена Емітентом облігацій в односторонньому порядку.

При цьому, відповідно до умов п. 1.1. Договору № 03/02-к/213-В купівлі-продажу цінних паперів від 22.04.2008 року, укладеного між покупцем - ОСОБА_1 та продавцем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адмініструванню недержавних пенсійних фондів «Фінансова компанія «Партнер-Капітал», торговцем Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська мандатна компанія», емітентом облігацій Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Фарелл», Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська мандатна компанія» передало, а позивач придбала та оплатила пакет цільових облігацій - неподільну сукупність облігацій у кількості 6519 піт., за вартістю придбання однієї облігації 68,00 гри., всього 443 292 (чотириста сорок три тисячі двісті дев'ятсот дві) грн. 00 коп.. форма випуску облігацій без документарна, серія В, номер свідоцтва та дата реєстрації емісії облігацій у ДКЦПФР №723.2.06-Т від 08.1 1.2006 р.. що давало його власнику право на отримання житлового приміщення в 189 квартирному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 (за проектом).

Вартість пакету цільових облігацій була сплачена позивачем на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адмініструванню недержавних пенсійних фондів «Фінансова компанія «Партнер-Капітал» у повному обсязі, що підтверджується Квитанцією №69 від 13.05.2008 та квитанцією №091401508 від 28.05.2008.

15 червня 2009 року у договір «Про бронювання цільового об'єкту нерухомості» №241-189 від 28.04.2008 було внесено зміни та доповнення шляхом укладання Договору про внесення змін і доповнень №90/к від 15.06.2009 року до договору про резервування цільового об'єкту від 22.04.2008 року за №241-189. Зокрема підпунктом 2.4.2. договору Замовник будівництва прийняв на себе зобов'язання закінчити будівництво об'єкту будівництва та ввести його в експлуатацію до 01 жовтня 2010 року. А згідно з пунктом 3.2 зазначеного договору встановлено, що за порушення строків виконання своїх зобов'язань перед покупцем (Позивачем по справі) Замовник будівництва має сплатити покупцю пеню у розмірі 0.1% від загальної номінальної вартості Пакету облігацій за кожен день прострочення.

Таким чином, як вказано у рішенні апеляційного суду, при укладенні спірних правочинів сторони досягли домовленості по всіх його істотних умовах, в тому числі щодо строку їх виконання які відповідно до умов договорів становлять 01 жовтня 2010 року. Однак станом на день подання позову Державним підприємством Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» зобов'язання за договором про бронювання цільового об'єкту нерухомості» №241-189 від 22.04.2008 та договором про внесення змін і доповнень №90/к від 15.06.2009 року до договору про резервування цільового об'єкту від 22.04.2008 за №241-189 не виконані, будівництво об'єкту нерухомості - квартири, що буде знаходитися в об'єкті будівництва за адресою АДРЕСА_1 за умовними номером 153 не закінчено, а сам об'єкт не введений в експлуатацію.

При укладанні у 2008 році договору купівлі - продажу цінних паперів позивач розраховувала на отримання у власність 6519 штук облігацій, ТОВ «Компанія з управління активами та адмініструванню недержавних пенсійних фондів «Фінансова компанія «Партнер-Капітал» жодним чином не обмежував її в реалізації її права та після повної оплати ціни договору, здійснив видачу цінних паперів - цільових облігацій на рахунок позивача. Факт придбання та оплати позивачем пакету облігацій, набуття права власності на пакет облігацій, тобто повного виконання договору купівлі-продажу підтверджується також і позивачем за текстом позову.

Оскільки переказ пакету облігацій на користь позивача був здійснений, у позивача відсутні підстави вимагати розірвання зазначеного договору купівлі-продажу. Договір купівлі-продажу був виконаний 17 червня 2008 року (дата переказу пакету облігацій). Таким чином, апеляційний суд прийшов до висновку , що договір купівлі-продажу цінних паперів був припинений шляхом його повного виконання сторонами.

Також судами було встановлено, що 22 квітня 2008 року між Позивачем та ТОВ «Виробнича компанія «Фарелл» та ТОВ «Компанія з управління активами та адмініструванню недержавних пенсійних фондів «Фінансова компанія «Партнер-Капітал»був укладений Договір про бронювання цільового об'єкту нерухомості від 22.04.2008 року № 241-189. Пунктом 1 договору бронювання було встановлено предмет вказаного договору, а саме: отримання права на отримання позивачем у майбутньому у власність квартири з характеристиками, наведеними у п. 2 договору бронювання, а саме: двокімнатної квартири площею 65,19 кв. м., на 2 поверсі, за умовним № 153, яка буде знаходитись у будинку за адресою: АДРЕСА_1 (далі - квартира) за умови придбання Позивачем у власність пакету цільових облігацій у кількості 6519 штук (далі - Пакет облігацій), емітентом яких є ТОВ «Виробнича компанія «Фарелл».

Укладаючи цей договір, позивач розраховувала на те, що за нею буде закріплено право на отримання у майбутньому саме обраної нею квартири. Зазначена умова Договору бронювання, як і решта інших умов цього Договору бронювання, порушеними не були. В подальшому, через укладання Договору №90/к, встановлено, що Договір бронювання був припинений через новацію зобов'язань.

15 червня 2009 року між позивачем та відповідачами був укладений Договір про внесення змін і доповнень № 90/к від 15.06.2009 року до Договору про резервування цільового об'єкту від 22.04.2008 №241-189. Цим Договором № 90/к сторони змінили умови закріплення (бронювання) за позивачем квартири, а також досягли згоди щодо повної заміни старих та встановлення нових істотних умов її передачі позивачу у майбутньому, у зв'язку з чим між сторонами було укладено договір № 90/к.Тобто, сторони змінили Договір бронювання на Договір № 90/к.

У відповідності до п. 1.1. договору № 90/к сторони досягли згоди щодо отримання позивачем у власність квартири у майбутньому на наступних умовах: позивач передає відповідачу 1 у власність пакет облігацій, тобто - здійснює переказ облігацій зі свого рахунку у цінних паперах на рахунок у цінних паперах відповідача 2 (здійснює процедуру перерахування пакету облігацій до погашення, в розумінні проспекту емісії), а Відповідач 1 передає позивачу у власність майнові права на квартиру, що належать відповідачу 1 на підставі Інвестиційного договору на будівництво житлового будинку № 405/2005 від 29.12.2005 в обмін на цей Пакет облігацій. договором № 90/к було також змінено строки добудови та введення в експлуатацію будинку, в якому знаходиться квартира.

Посилаючись на ст. 604, 653 ЦК України суди встановили, що договір № 90/к за своєю суттю є договором міни, що передбачав обмін Пакету облігацій на майнові права на квартиру. На виконання умов договору № 90/к, позивач передав відповідачу пакет облігацій, а відповідач в обмін на пакет облігацій передав позивачу, а позивач прийняв у власність майнові права на квартиру, що підтверджено актом прийому-передачі майнових прав на цільовий об'єкт від 15.06.2009 № 90/к та актом прийому-передачі Пакету облігацій 2009 року.

Враховуючи вищевикладене, судами встановлено, що договір купівлі - продажу цінних паперів припинений шляхом повного виконання. Договір бронювання припинений шляхом новації зобов'язання, а Договір № 90/к є чинним та підлягає виконанню. Облігації були перераховані до погашення ТОВ «Виробнича компанія «Фарелл». Позивач с власником майнових прав на квартиру та може вільно ними розпоряджатися. Вартість майнових прав повинна відповідати вартості придбання цільових облігацій, що складає 443292,00 грн. Заміна майнових прав на квартиру повинна відбутися після введення об'єкту будівництва в експлуатацію за участі ТОВ «Виробнича компанія «Фарелл» та Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд».

Суди встановили, що обов'язок по будівництву об'єкту нерухомості покладений на відповідача - Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд». Саме це підприємство прострочило виконання свого обов'язку та повинно нести за це відповідальність. Позивач, володіючи майновими правами на квартиру не може їх реалізувати та отримати у власність квартиру, через порушення допущені Державним підприємством Міністерства оборони України «Укрвійськбуд».

Ухвалюючи рішення про відмову в позові у справі №359/731/13ц, апеляційний суд та суд касаційної інстанції виходили з того, що позивач повинен був звертатися до суду з вимогою про розірвання договору № 90/к, керуючись ч. 3 ст. 612 ЦК України, а саме якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитись від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Таким чином, відповідач - Державне підприємство Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» у зв'язку з розірванням договору №90/к зобов'язаний відшкодувати позивачу завдані збитки. При цьому, посилаючись на ст. 22, 623 ЦК України суди вказали, що до збитків позивача у разі розірвання договору №90/к повинні бути віднесені витрати на придбання пакету облігацій, а саме 443992 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У даному позові ОСОБА_1, посилаючись на винесені у попередній справі судові рішення, просить суд на підставі ч. 3 ст.. 612 ЦК України розірвати договір про внесення змін і доповнень №90/к від 15.06.2009 року до договору про резервування цільового об'єкту від 22.04.2008 року №241-189, укладеного між сторонами та стягнути з Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» збитки в розмірі 443 292 грн.

Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Частина 3 вищевказаної статті передбачає, що якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Суд погоджується із доводами позивача щодо прострочення боржника - Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд», який у відповідності до умов договору про внесення змін і доповнень №90/к від 15.06.2009 року до договору про резервування цільового об'єкту від 22.04.2008 року №241-189 не закінчив будівництво об'єкту у відповідний строк та не здав його до експлуатації. Приймаючи до уваги, що виконання вказаних зобов'язань втратило інтерес для позивача як кредитора, позовна вимога про розірвання договору в порядку ч. 3 ст. 612 ЦК України підлягає задоволенню.

Також, суд вважає за необхідне стягнути із Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» збитки завдані позивачу у зв'язку із невиконанням взятих на себе зобов'язань за спірним договором та розірванням такого договору. На підставі ст. 22, 623 ЦК України до таких збитків позивача слід віднесені витрати на придбання пакету облігацій, а саме 443 992 гривень. Таким чином, вимога про стягнення з Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» на користь позивача збитків в розмірі 443 992 гривень також підлягає задоволенню.

В порядку ст.. 88 ЦПК України оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог.

Керуючись ст. 88, 208, 213-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Договір про внесення змін і доповнень №90/к від 15.06.2009 року до договору про резервування цільового об'єкту від 22.04.2008 року №241-189, укладений між ОСОБА_1, Державним підприємством Міністерства оборони України «Укрвійськбуд», Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Фарелл», Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування недержавних пенсійних фондів «Фінансова компанія «Партнер - Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська мандатна компанія» - розірвати.

Стягнути з Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» (і.к.24308300) на користь ОСОБА_1 (і.к.НОМЕР_1) збитки в сумі 443292 грн.

Стягнути з Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» (і.к.24308300) в дохід держави судовий збір в розмірі 3897,60 грн.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в загальному порядку до апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його оголошення.

Відповідач має право подати лише заяву про перегляд заочного рішення до суду першої інстанції протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення. У разі відмови у задоволенні цієї заяви відповідач може оскаржити заочне рішення до апеляційного суду в загальному порядку.

Суддя: Д.В. Ткаченко