Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Гончарука В.П.

при секретарі Лисенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва, з позовом про стягнення боргу з відповідача за договором позики.

Свої вимоги мотивує тим, що 15 березня 2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики відповідно до якого позивач передав відповідачу 40 000 грн., строком до 31 грудня 2014 року.

Даний договір було позики було написано власноручно відповідачем по справі ОСОБА_2

Відповідно до даного договору позики строк повернення коштів був визначений до 31 грудня 2014 року. В порушення умов надання позики відповідач в обумовлений строк кошти не повернув, виходячи з чого позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2, суми боргу у розмірі 40 000грн., та витрат по оплаті судового збору в розмірі 400грн., та 121, 80 грн., судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

В судовому засіданні позивач не з'явився, однак через канцелярію суду подав заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак через канцелярію суду подав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи 15 березня 2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики відповідно до якого позивач передав відповідачу 40 000 грн., строком до 31 грудня 2014 року.

Договір позики складено в двох примірниках та засвідчений сторонами.

Граничний строк повернення суми позики був визначений до до 31 грудня 2014 року.

Факт передачі коштів позичальнику позикодавцем підтверджується розпискою від 015 березня 2007 року на грошову суму 40 000 грн.

Статтею 509 ЦК України зазначено, що зобов'язанням є правовідношеня, в якому одна сторона (боржник ) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати робот, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 4. ст. 174 ЦПК України, У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З урахуванням викладених обставин суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є доведеним та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1046 509,526, 610 - 614, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 8, 10, 11, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПННОМЕР_2, що зареєстрована у АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, що зареєстрована у АДРЕСА_2) суму боргу у розмірі 40 000грн., та суму сплаченого судового збору у розмірі 400 грн., а всього стягнути 40 400 (сорок тисяч чотириста грн.) 00 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя: