РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Бородіної О.В.

при секретарі Алімурадовій Т.Я.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживачів та стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

22 грудня 2014 року позивачка, ОСОБА_1, звернулася до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживачів та стягнення коштів, який уточнила. В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що між сторонами укладені договори на відкриття та обслуговування поточних рахунків з використанням та обслуговуванням платіжних карток. Договори укладені на умовах видачі вкладу на першу вимогу. Станом на 10.12.2014 року на рахунках відкритих на імя позивачки знаходились грошові кошти відповідно у розмірі 21128,53 грн. та 11025,02 грн. За необхідністю позивачка бажала зняти більшу частину вкзаних грошових коштів за допомогою електронної картки. Але зняти грошові кошти не змогла в звязку з тим, що банком були введені обмеження на зняття грошових коштів. Позивачка була взмозі зняти лише невелику частину грошових коштів, що для неї завдавало незручності. ОСОБА_1 була вимушена звернутися до 7 відділення ПАТ Дельта Банк у м. Харкові із заявами щодо видачі грошових коштів через касу відділення, на що їй було запропоновано звернутися на імя голови Ради Директорів ПАТ Дельта Банк. Після подання заяви у запропонованому порядку, картки позивачки були заблоковані, та грошові кошти через касу вона так і не отримала. Вважає, що такі дії ПАТ Дельта Банк порушують її права, та банком проігноровані їх зобовязання визначені законом. У звязку з чим просить стягнути з відповідача пеню відповідно до ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», якою передбачено відповідальність виконавця роботи (послуги) за її не виконання в обумовлений договором строк, у розмірі 81027,24 грн. за період з 13.12.2014 року по 02.03.2015 року, тобто до часу коли введено Фондом гарантування вкладів Тимчасову адміністрацію в ПАТ Дельта Банк.

Представник позивача у судовому засіданні заявлені уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, проти задоволення позовних вимог заперечувала, були надані також письмові заперечення.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 09.07.2013 року між сторонами укладено договір № 004-20542-090713 на відкриття поточного рахунку з використанням та обслуговуванням платіжної картки № НОМЕР_1.

Відповідно до п. 1.2 банк відкриває поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривнях, та надає у користування платіжну картку платіжної системи Visa Іnternashional та/або Master Card..

У п. 1.3. договору передбачено, що за відкриття та обслуговування рахунку клієнт сплачує комісійну винагороду відповідно до Тарифів викладених у тарифному пакеті Ощадна картка № 1.

За користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку, банк сплачує клієнту проценти згідно з умовами Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ Дельта Банк, затверджених Рішенням Ради Директорів Банку від 20.03.2013 року протокол № 14. (п. 1.4.)

Крім того, між сторонами було укладено аналогічний договір № 003-20523-011014 від 01.10.2014 року, за яким була видана позивачці картка № НОМЕР_3.

З наданих позивачкою копій чеків, оригінали яких були оглянуті судом, вбачається що станом на 13.12.2014 року на платіжній картці № НОМЕР_5 знаходились грошові кошти у розмірі 11025,02 грн., на платіжній картці № НОМЕР_4 станом на 24.12.2014 року - відповідно у розмірі 21128,53 грн.

Для зняття з рахунку вказані грошові кошти були недоступні.

Статтею 526 Цивільного Кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного Кодексу України).

Частиною 1 статті 1058 Цивільного Кодексу України, передбачено, що за договором банківського вкладу одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплати вкладнику відповідно до законодавства та умов договору.

Крім того відповідно до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу віповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Згідно ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що права позивачки були порушені.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів.

В той же час, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню вимоги позивачки щодо стягнення 3% неустойки (пені) за недоліки у наданні банківських послуг споживачу за вказаними договорами відповідно до ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», якою передбачено відповідальність виконавця роботи (послуги) за її не виконання в обумовлений договором строк у вигляді сплати пені.

Судом встановлено, що відповідач надавав позивачці послугу, яка зводилась до прийняття ним від позивача грошової суми з обов'язком відкрити банківські рахунки та виплати процентів за користування грошовими коштами. Надання такої послуги було оформлено укладеними банком з позивачем договорами на відкриття поточного рахунку від 09.07.2013 року та від 01.10.2014 року.

Після укладення цих договорів між банком та позивачем виникли зобов'язальні відносини, які регулюються нормами зобов'язального права та положеннями укладених договорів. Положення ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», яка встановлює відповідальність виконавця робіт (послуг) за її невиконання в обумовлений договором строк у вигляді сплати пені, виниклих між сторонами відносин не регулюють.

За таких обставин відсутні правові підстави для задоволення заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 211-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживачів та стягнення коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, або якщо рішення було ухвалене за відсутності осіб, що приймають участь у справі, протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя О.В. Бородіна