Справа № 454/1618/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2015 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Струс-Духнич Т. В. ,

при секретарі Коваль Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в позовній заяві вказала, що 11.10.1997 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, реєстрацію якого проведено в Телязькій сільській раді Сокальського району. У зв'язку з тим, що спільне життя у сторін не склалось, рішенням районного суду від 27.06.2013 рокуїх шлюб розірвано. Вказує, що в період спільного життя ними придбано квартиру по вул. Братів Онишкевичів (в даний час Героїв УПА), 57/40, загальною площею 37,7кв.м., що стверджується реєстраційним посвідченням на квартиру. Квартира була придбана за кошти позивачки і її батьків, але так як усіма справами займався відповідач, квартира була оформлена на його ім'я. Як вбачається із технічного паспорта на квартиру від 25.06.2015 року інвентаризаційна її вартість становить 87772грн.. В зв'язку з тим, що відповідач відмовляється добровільно переоформити частину квартири на позивачку і хоче фактично позбавити її права на користування нею, тому позивач змушена звернутися з позовом до суду. Просить суд визнати за нею право спільної власності на 1/2 частину квартиру, що знаходиться за адресою Львівська область, м. Сокаль, вул. Героїв УПА,57/40, загальною площею 37,7м.кв., іншу 1/2 частину даної квартири залишити у власності відповідача.

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_2 вказав, що після одруження вони з позивачкою проживали у її батьків у с.Трудолюбівка Сокаського району Львівської області. Зазначає, що умови проживання та житловий стан будинку в с.Трудолюбівка за час їх спільного проживання у шлюбі з позивачкою значно змінились в кращу сторону. Він власним коштом провів ремонт у будинку, відремонтував фасад будинку, привів у відповідність та відремонтував веранду, благоустрій та ремонт подвір'я. Вказує, що будинок у с. Трудолюбівка в 2010р. мати позивачки заповіла їй. Так як заповіт був складений на момент коли вони з позивачкою перебували у зареєстрованому шлюбі, мали спільні кошти та вели спільне господарство, вважає, що цей будинок та кошти які він затратив на приведення його у відповідність також повинні бути предметом даного позову. Крім того йому стало відомо що позивач в липні 2013 року придбала квартиру своєму сину від першого шлюбу. На час придбання даної квартири вони перебували у зареєстрованому шлюбі, вели спільне господарство та мали спільні кошти. Тому ця квартира також повинна бути предметом даного позову. Крім цого за час спільного проживання у шлюбі з позивачкою ним придбано квартиру АДРЕСА_1, що в м.Сокаль Львівської області. Договір купівлі продажу був укладений 07.07.2000 року. В результаті укладеного договору він отримав реєстраційне посвідчення на квартиру у ДКП Червоноградському міжміському БТІ від 26.07.2000 року. Коли він купував спірну квартиру її вартість складала 2500 доларів. Дана квартира є предметом цього позову, про інше майно, що стало спільним за час перебування у шлюбі сторін позивачка чомусь не зазначає. Вказує, що за період з 2013р., а саме після розірвання шлюбу з позивачкою, між ними неодноразово виникали розмови про добровільний поділ майна подружжя. Позиція відповідача відносно поділу спірної квартири АДРЕСА_2 не змінилась, він готовий сплатити позивачці вартість її частки. Заперечує факт придбання спірної квартири позивачкою за її власні кошти, так як також отримує дохід, відповідно квартиру було придбано за спільні кошти. Таким чином, зазначає, що спірна квартира є об'єктом їх із позивачкою права спільної сумісної власності. Таким чином, як відповідач він згідний сплатити позивачці частку спірної квартири у сумі що визначена у позовній заяві та вказана позивачкою у технічному паспорті на квартиру.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить задовольнити, в обґрунтування зіслався на доводи аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково повідомив, що факт придбання спірної квартири сторонами в шлюбі не заперечується, відповідно така є обєктом їх права спільної сумісної власності та позивач має право на визнання за нею права власності на її частку.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому зсіданні позовні вимоги визнав, не заперечує щодо визнання за позивачкою права спільної власності на 1/2 часину їх квартири, наслідки визнання позову йому зрозумілі.

Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке відповідає вимогам закону, інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Як встановлено в ході розгляду справи, сторони з 11.10.1997р. перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними згідно рішення районного суду від 27.06.2013р. розірвано, вказаний факт сторонами визнається та не оспорюється.

Відповідно до ч.3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до роз»ясень, викладених у п. 23 постанови Пленому Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з»ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає розподілу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2,3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з обороту), незалежно від того, на ім»я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Із реєстраційного посвідчення на квартиру, виданого 26.07.2000р. ДКП «Червоноградське МБТІ», встановлено, що квартира АДРЕСА_3 (Братів Онишкевичів) в м. Сокаль на підставі договору купівлі-продажу посвідченого державним нотаріусом Сокальської державної нотаріальної контори 07.07.2000р. за реєстровим номером 2-1410 належить ОСОБА_2.

В ході розгляду справи встановлено, що спірну квартиру придбано 07.07.2000р. на підставі договору купівлі-продажу в період коли сторони спільно проживали і перебували у зареєстрованому шлюбі, та відповідно до приписів ст. 60 СК України, дана квартира належить сторонам на праві спільної сумісної власності.

Разом з тим, згідно ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, позовні вимоги щодо визнання за позивачкою права приватної власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 та іншої 1/2 частки даної квартири за відповідачем підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Провести поділ майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1, 23.12.1960р.н. право приватної власності на 1/2 ідеальну частку квартири АДРЕСА_5.

Визнати за ОСОБА_2, 27.08.1948р.н. право приватної власності на 1/2 ідеальну частку квартири АДРЕСА_5.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий: Т. В. Струс-Духнич