УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Колодійчук В.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення компенсації за Ѕ частину вартості будинку,

в с т а н о в и в :

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила суд ухвалити рішення, яким стягнути із відповідача на її користь компенсацію Ѕ частини відновної вартості будинку АДРЕСА_1, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, у порядку розподілу спільного сумісного майна подружжя.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони з березня 1986 року по 06 серпня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, у період якого було придбано вказаний вище житловий будинок, який було знесена, а на його місці почалось будівництво нового будинку.

У 2012 році було вирішено судовий спір бувшого подружжя відносно спільного майна, однак питання щодо права власності позивача на Ѕ частину спірного незавершеного будівництвом житлового будинку з господарчими будівлями, було залишено без задоволення, так як спірний будинок не введено в експлуатацію і право власності на нього не зареєстровано.

ОСОБА_2, зважаючи на те, що спільної згоди з ОСОБА_3, щодо розподілу спірного будинку знайдено не було, і останній створює їй певні перешкоди у користуванні незавершеним будівництвом, при цьому відповідач створив нову сім'ю, а тому спільне проживання у спірному будинку не можливе, просила суд задовольнити заявлені нею позовні вимоги.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2015 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 Ѕ частину залишкової вартості будинку, що становить 264 634 грн 50 коп. Вирішено питання про судові витрати.

Додатковими рішеннями Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого та 02 квітня 2015 року вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2015 року скасовано рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2015 року та додаткові рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого та 02 квітня 2015 року, і ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалене судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції, ухвалюючи нове рішення у справі, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює та дійшов вірного висновку що позивачем, у відповідності до положень ст.ст. 58, 60 ЦПК України, не було надано докази відповідно до викладених обставин, якими він обґрунтовував свої вимоги, у зв'язку з чим, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення компенсації за Ѕ частину вартості будинку.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути, особі яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук