АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
провадження № 22ц/790/4647/15 Головуючий 1 інст. Березовська І.В.
Справа № 635/3979/14-ц Доповідач - Шаповал Н.М.
Категорія: право власності
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Шаповал Н.М.,

суддів: - ОСОБА_1,

- ОСОБА_2,

за участю секретаря Макаренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 24 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору,- Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області, про припинення права на частку у спільному майні,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив припинити право власності ОСОБА_5 на ? на частку будинку №13, розташованого по вул. 2-ї П»ятирічки у смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області, та визнати за ним право власності на ? на частку спірного будинку.

В обґрунтування позову посилався на те, що позивач є власником 2/3 частин спірного будинку на підставі договору дарування частки житлового будинку від 20 грудня 2013 року. Іншим співвласником вказаного домоволодіння, а саме ? його частини, є ОСОБА_5 на підставі рішення апеляційного суду Харківської області від 02 квітня 2013 року. 1/12 частина зазначеного будинку залишена відкритою за іншими спадкоємцями.

ОСОБА_4 зазначив, що відповідач в спірному будинку зареєстрована, проте ніколи не проживала, будинок тривалий час непридатний до проживання, в ньому відсутні електро-, водо- та газопостачання, стіни будівлі зруйновані. Відповідач участі в утриманні будинку не приймає, за земельною ділянкою не доглядає. ОСОБА_5 разом зі своєю малолітньою донькою проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, який належить її рідній бабці ОСОБА_6 Інша донька відповідачки проживає разом з батьком ОСОБА_7

Частка ОСОБА_5 в спірному домоволодінні є незначною у звязку з чим ОСОБА_4 просить позов задовольнити.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 24 квітня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено. Повернуто ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 470 грн. та 2 770 грн., внесені на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області.

В апеляційній сказі ОСОБА_3 представника ОСОБА_4 ставиться питання про скасування вказаного рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_4 в повному обсязі.

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін з підстав, передбачених ст. 308 ЦПК України.

У силу положень ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Згідно рішення апеляційного суду Харківської області від 02 квітня 2013 року визнано право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок будинку № 13, по вул. 2-ї П»ятирічки у смт. Безлюдівка, Харківського району Харківської області, за ОСОБА_8 на ? частину, за ОСОБА_5 на ? частину, за ОСОБА_9 на ? частину, за ОСОБА_10 на 1/6 частину; 1/12 його частина залишилася неоформленою за іншими спадкоємцями. (а.с. 18-19)

За договором дарування від 20.12.2013 року ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_8 подарували ОСОБА_4 2/3 частки спірного житлового будинку. (а.с. 5, 6)

Як вбачається з технічного паспорту, загальна площа будинку становила 19,3 кв.м., житлова 14,3 кв.м., будинок складався з житлової кімнати та веранди.

Згідно технічного звіту про стан будівельних конструкцій житлового будинку №13, розташованого по вул. 2-ї П»ятирічки у смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області, та можливості виділу ? частини житлового будинку, виконаного ПП «Спецстройпроект», технічний стан будівельних конструкцій вказаного житлового будинку відноситься до категорії IV аварійний, відновленню не підлягає, оскільки ступінь руйнування на момент обстеження складає 98%. Експлуатація житлового будинку та відновлення існуючих будівельних конструкцій не є можливою. Залишки існуючих будівельних конструкцій підлягають зносу. Виділ ? частини житлового будинку не є можливим ні в поточному стані, ні при зведенні нових конструкцій в існуючих габаритах будинку. (а.с. 33-39)

Частиною 1 ст. 365 ЦК України передбачено підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов про припинення права особи на частку у спільному майні: частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім»ї.

Зі змісту зазначеної норми випливає, що припинення права особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-якого з передбачених п.п. 1-3 ч. 1ст. 365 ЦК України випадку, але лише в тому разі, коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім»ї.

Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об»єкта, який є спільним майном. При вирішенні справ цієї категорії істотним є наявність у сторін іншого житла, крім спірного.

ОСОБА_5 на праві власності належить ? частина спірного житлового будинку.

Вказану частку у порівнянні з часткою співвласника ОСОБА_4, а також у співвідношенні до загальної площі будинку суд першої інстанції обгрунтовано не визнав незначною.

Крім того, відповідач іншого житла, окрім спірного, не має.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою при розгляді

справи № 6-68цс14, який в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 365 ЦК України право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що припинення права власності ОСОБА_5 в спірному будинку завдасть її інтересам істотної шкоди, оскільки вона проживає без реєстрації у бабусі, ОСОБА_6 за адресою: смт. Безлюдівка, Харківського району Харківської області, вул. Чайковського, 77, та власником цього житла не є, а фактично з 2003 року зареєстрована у спірному житловому будинку.

Що стосується посилань відповідача на неможливість спільного володіння і користування спірним житлом, оскільки відповідачка не бере участі у його відновленні та підтриманні в належному стані земельної ділянки, то позивач не позбавлений можливості захистити свої права власника у інший спосіб, передбачений ст.. 16 ЦК України, а не шляхом припинення права власності ОСОБА_5

При розгляді спору судом враховано, що для припинення права власності на частку у майні необхідно дотримуватися принципу пропорційності між переслідуваною метою та позбавленням особи її власності.

При цьому, особу може бути позбавлено її власності лише на умовах, передбачених законом, виходячи з вимог розумності та справедливості.

Доводи позивачів про те, що спільне володіння та користування спірною квартирою є неможливим, не може бути достатньою підставою для позбавлення осіб права власності на житло, частка яких не є незначною.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 24 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом. копія вірна,

Суддя -