Ухвала

іменем україни

05 серпня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Ступак О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 19 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 05 грудня 2014 року позов задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зареєстрований 11 листопада 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 2103.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19 травня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, рішення суду першої інстанції скасовано, позовну заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Відповідно до ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Зміст ухвали суду апеляційної інстанції передбачено в ст. 315 ЦПК України, в якій, зокрема, зазначаються узагальнені доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі; встановлені судом першої інстанції обставини; мотиви, з яких апеляційний суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався; у разі відхилення апеляційної скарги зазначаються мотиви її відхилення.

Проте ухвала апеляційного суду наведеним нормам закону не відповідає.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, апеляційний суд виходив із наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 207, п. 4 ч. 1 ст. 307, ст. 310 ЦПК України, оскільки, як встановив суд, позов подано особою, яка не мала на це відповідних повноважень.

При цьому суд дійшов висновку, що розірвання шлюбу є правочином, який відповідно до його змісту може бути вчинено тільки самою ОСОБА_3 і не може вчинятися за дорученням, а ОСОБА_3 особисто до суду з цим позовом не зверталася.

Так, апеляційний суд встановив, що указаний позов подано до суду 29 жовтня 2014 року, проте відповідно до відмітки у закордонному паспорті ОСОБА_3 вона з 26 жовтня 2014 року до 09 лютого 2015 року перебувала у Тайланді; позовну заяву подав її представник за довіреністю.

Однак із вказаними висновками погодитися не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 26 ЦПК України у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Частиною 1 ст. 38 ЦПК України установлено, що сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження (крім справ про усиновлення) можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника.

Представником у суді може бути адвокат або інша особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність і належно посвідчені повноваження на здійснення представництва в суді, за винятком осіб, визначених у ст. 41 цього Кодексу (ст. 40 ЦПК України).

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (ст. 29 цього Кодексу).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 44 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності.

Отже, представництво в цивільному процесі - це процесуальна діяльність особи (представника), спрямована на захист суб'єктивних прав і охоронюваних законом інтересів іншої особи (яку представляють), яка бере участь у справі та сприяє суду в повному й об'єктивному з'ясуванні обставин справи, і в ухваленні законного й обґрунтованого рішення.

Таким чином, представництво у суді є самостійним процесуальним інститутом, яке передбачає надання юридичної допомоги громадянам і організаціям при розгляді і вирішенні цивільних справ у суді та не є різновидом загальноцивільного права (ст. ст. 244, 1000, 1003 ЦК України).

Проте апеляційний суд не звернув уваги на співвідношення понять представника у цивільному праві та цивільному процесі, не надав належної оцінки тій обставині, що подаючи 29 жовтня 2014 року до суду позовну заяву про розірвання шлюбу, ОСОБА_5 діяв на підставі довіреності (а. с. 19) як представник ОСОБА_3 і відповідно до вищенаведених норм процесуального права мав необхідний обсяг повноважень на вчинення цих процесуальних дій.

Крім того, поза увагою апеляційного суду залишилася та обставина, що указана позовна заява підписана особисто ОСОБА_3 (а. с. 5).

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, а постановлена у справі ухвала апеляційного суду - скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду з підстав, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 19 травня 2015 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Ступак

О.В. Умнова

І.М. Фаловська