печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2015 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Фаркош Ю.А.,

при секретарі Заїкіній Д.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеними вимогами посилаючись на те, що 13.08.2014 між ним та ПАТ "Імексбанк" було укладено договір № 811-14/22 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 в національній валюті. Відповідно до умов даного договору позивач передав, а відповідач прийняв на депозитний (вкладний) рахунок грошові кошти у сумі 76 500,00 грн. Разом з тим, по закінченню строку депозиту відповідач не виконав умови договору не видав одноразово усі кошти вкладу, незважаючи на неодноразові усні та письмові заяви позивача. Таким чином, позивач згідно уточнених вимог просить стягнути з відповідача суму вкладу в розмірі 53000,00 грн., 25% річних від простроченої суми в розмірі 4973,29 грн., 3% річних в розмірі 596,79 грн., 7391,29 грн. індексу інфляції, а також 5000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з урахуванням уточнень та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо позовних ввимог, заперечення надав в письмовому виді.

Заслухавши думку сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, 13.08.2014 між ОСОБА_1 та ПАТ "Імексбанк" було укладено договір № 811-14/22 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 в національній валюті.

Відповідно до п. 1.1 Договору позивач передав, а відповідач прийняв на депозитний рахунок № НОМЕР_2 грошові кошти у сумі 76500,00 грн., що підтверджується квитанцією № 28775 від 13.08.2014.

14.11.2014 по закінченню договору банківського вкладу, Банк перерахував грошові кошти в розмірі 76500,00 грн., на поточний рахунок позивача, відкритий у філії АТ «Імексбанк» у м. Києві № НОМЕР_1, з якого позивач отримував частково грошові кошти готівкою, що підтверджується випискою операцій по вказаному рахунку (а.с. 27-43).

Також судовим розглядом встановлено, що ПАТ "Імексбанк" знаходиться в стадії ліквідації і відповідно до рішення виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.01.2015 № 16 з 27.01.2015 по 26.04.2015 в ПАТ «Імексбанк» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Імексбанк» Северина Ю.П.

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 26.01.2015 № 50 ПАТ «Імексбанк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Таким чином, вимоги позивача після початку процедури ліквідації можуть бути задоволені лише в порядку передбаченому ст. 52 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» і застосуванню підлягає спеціальний Закон, а саме: ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», якою передбачені наслідки запровадження тимчасової адміністрації банку.

Так, у відповідності ч.5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється:

1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку;

3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку;

4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом;

5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Статтею 1 цього Закону визначено, що ним встановлені правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за вкладами фізичних осіб, а його метою є захист прав і законних інтересів вкладників банку.

Відповідно до ч.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону, законодавчі та інші нормативно-правові акти прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Частиною 5 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено право кредиторів на заявлення уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

Таким чином, позивач має право звернутись з відповідною заявою до Фонду в межах гарантованої суми Фондом та до уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "Імексбанк" Северина Ю.П., що виходить за межі суми гарантованої Фондом, однак цього не зробив, а звернувся безпосередньо до суду з даним позовом, чого не оспорював в судовому засіданні позивач.

Згідно з п. п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах по відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 р. № 4 у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Таким чином, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв'язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов'язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ст. ст. 10, 60 ЦПК України.

Разом з тим, в порушення наведених норм позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачами заподіяно шкоду та не довів наявність такої шкоди, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями відповідачів та вину останніх в її заподіянні.

Позивачем з урахуванням заявлених позовних вимог не було доведено наявності передбачених ст. ст. 23, 1167 ЦК України підстав для відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, враховуючи вищевикладане, у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1058, 1061, 625, 526 ЦК України, ст.ст. 26, 36, 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та ст.ст. 10, 57, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» про стягнення коштів, - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Ю.А.Фаркош