Справа № 642/1199/15-ц
Провадження № 2/642/654/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2015 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді - Гримайло А.М.

при секретарі - Смородськой М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав,суд ,-

В с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду із вищевказаним позовом, яким просила позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що відповідач по справі є батьком ОСОБА_3, яка мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Після розірвання шлюбу між ними відповідач мешкає окремо, не спілкується з донькою, не проявляє до неї батьківської турботи, не цікавиться її життям, не відвідує доньку, не турбується про її фізичний і духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на її утримання, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до доньки ОСОБА_3. Позивач зі свого боку повністю матеріально забезпечує та займається вихованням та духовним розвитком неповнолітньої доньки. Позивачка також зазначала, що відповідач не лише ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, а чинить перешкоди їй у вихованні доньки - кожного разу, коли вона з донькою намагаються виїхати за кордон на відпочинок чи в лікувальних, чи у освітніх цілях, відповідач чинить їм перепони, тим що з великим зусиллям надає їм нотаріальний дозвіл для тимчасового виїзду за кордон, чи взагалі безпідставно відмовляється надати цей дозвіл.

Відповідач у судове засідання не з'явися, повідомлений судом належним чином, просив розглядати справу без його участі нотаріальною заявою, що міститься в матеріалах справи.

Представник третьої особи, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, у судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням розглядати справи без участі їх представника та висновок про доцільність позбавлення батьківських прав.

За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитини, яка досягла дванадцяти років. Згідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач з відповідачем ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.07.2006 року по 11.11.2009 рік .

Від шлюбу сторони тають доньку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З 2009 року сторони мешкають окремо один від одного, і з того часу їх доньказалишилася проживати з матірью, відповідач з дочкою не спілкується, допомоги не надає, участі в вихованні дитини не приймає, аліменти на її утримання не сплачує.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 30.09.2009 року шлюб між сторонами було розірвано.

Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 11.08.2009 року з відповідача стягнуті на корить позивача аліменти на утримання доньки, які він не сплачує, та за якими вже велика заборгованість.

Позивач щороку за власні кошти оздоровлює дитину, але кожного разу має проблеми з отриманням дозволу на виїзд дитини за кордон, у зв'язку з чим позбавлена можливості виїхати на відпочинок за межі України, а також до родичів у Росію, тому постійно змушена звертатися до суду з позовами про дозвіл на виїзд за кордон без згоди батька.

З 2013 року позивачка мешкає з чоловіком, з яким має намір офіційно оформити стосунки, який фактично став батьком її донці та виконує усі батьківські обов'язки по відношенню до неї. В родині створенні всі умови для проживання дитини, її розвитку та виховання, в свою чергу відповідач не бажає виховувати та утримувати доньку.

На сьогоднішній день відповідач взагалі не має ніякої ролі в житті доньки, він не знає в якій школі вона навчається, чи навчається взагалі, якими хворобами хворіє, які її інтереси та улюблені захоплення в спорті та музиці.

Як роз'яснив Верховний Суд України у п. 16 Пленуму № 3 від 30 березня 2007 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 18 грудня 2008 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і кожен в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що відповідач після розірвання шлюбу у 2009 році повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно доньки ОСОБА_3, фізичним та моральним розвитком своєї доньки не займається, не цікавиться нею, не проявляє турботу, матеріально не підтримує.

При прийнятті рішення суд також враховує висновок управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, тобто органу, який безпосередньо займається проблемами виховання дітей, згідно з яким цей орган вважає доцільним та необхідним позбавити відповідача батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_3, в інтересах самої дитини. За своєю правовою природою позбавлення батьківських прав є: по - перше, засобом захисту прав та інтересів дитини; а по - друге, певною юридичною відповідальністю за протиправну та винну поведінку одного чи обох батьків дитини по відношенні до неї.

За встановлених судовим розглядом обставин слід дійти висновку, що відповідач виключно з власної вини вчиняв дії, які привели до невиконання ним своїх батьківських обов'язків, і позбавлення його батьківських прав матиме для дитини виключно позитивні наслідки у вигляді виховання її у іншій повноцінній сім'ї, яка забезпечує усі необхідні умови для її фізичного, духовного і творчого розвитку, а також усунення перешкод у можливості отримання освіти та лікування за межами України.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради за № 789 від 27.02.91р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

У відповідності до вимог ст.ст.7, 155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно із ст. 12 ЗУ „Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.

Статтею 9 Конвенції ООН про права дитини від 27 лютого 1991 року визначено неможливість розлучення дитини з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків коли таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

На обсяг батьківських прав та обов'язків не впливає та обставина, що один із батьків проживає окремо від дитини і виконувати батьківські обов'язки належним чином потрібно не тільки відносно дитини, яка проживає разом з батьком, а й в такому ж обсязі й відносно дитини, яка проживає окремо.

Батьківські права та обов'язки належать до невідчужуваних. Але якщо ці права та обов'язки використовуються не за призначенням, можлива їх втрата через позбавлення батьківських прав. По суті це є особлива сімейно-правова міра відповідальності по відношенню до батьків.

Факт невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків в судовому засіданні підтверджений, нотаріальною згодою відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає: АДРЕСА_1, на позбавлення його батьківських прав, засвідчена приватним нотаріусом Жовнір В.В. від 12.02.2015 року.

З урахуванням якнайкращих інтересів дитини, оскільки беззаперечно є факт свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками по відношенню до доньки. Крім того, в майбутньому взяти на себе батьківські обов'язки та набути відповідні права по відношенню до дитини, виявляє бажання іншій чоловік і формальне батьківство відповідача не повинно стояти на заваді інтересів дитини.

Одночасно відповідачу роз'яснюється, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору в сумі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 30, 60, 77, 88, 112, 213, 218, , 256- 259, 294 , 295 ЦПК України, ч.7 ст.7 СК України ст.ст. 71, 150 ,152, 155 п.2 ч.1 ст.164 СК України, ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ст.8, 11, 14 «Закону України «Про охорону дитинства», Постанови Пленуму Верховного Суду України п.п.15, 16,17 від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення про позбавлення та поновлення батьківських прав суд», суд -

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити у повному обсязі.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що мешкає з матір`ю ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовій збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Судове рішення може бути оскаржено в судову палату по цивільним справам до апеляційного суду Харківській області у 10 денний строк через суд першої інстанції с моменту його проголошення, учасниками процесу які не приймали участь у розгляді справи, з моменту отримання копії рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції .

Суддя: Гримайло А.М.