Справа № 709/1274/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2015 року смт.Чорнобай
Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді Левченко В.В.,
за участі секретаря - Нікітенко В.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Чорнобай цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька та виготовлення проїзного документу дитини для виїзду за кордон без згоди батька,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона проживала однією родиною. 17.09.2007 року у них народилася донька - ОСОБА_3. У даний час дитина проживає з нею, вона матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
З серпня 2012 року вони з відповідачем не проживають, участі у вихованні та догляду за дитиною він не бере, розвитком не цікавиться. Більш того відповідач безпідставно чинить їй перешкоди у здійсненні нею заходів, спрямованих на покращення здоров'я дитини, так як відмовляється надати дозвіл на виїзд у її супроводі їхній дитини за кордон для відпочинку та оздоровлення.
На її неодноразові прохання надати дозвіл на виїзд за кордон та оформлення проїзного документу дитини відповідачем ігноруються, а тому це питання в добровільному порядку між ними не врегульовано.
23.07.2013 р. вона возила доньку на обстеження до Тель-Авівського медичного центру ім.Сураскі. Професором Урі Крамером було встановлено діагноз епілепсія та було призначено проти епілептичне лікування.
Оскільки відповідач, зловживаючи своїми правами, відмовляється від надання згоди на виїзд доньки для відпочинку та оздоровлення за межі України, чим перешкоджає забезпеченню реалізації охоронюваних законом прав та інтересів дитини, з метою захисту прав дитини вона вимушена звернутися до суду з позовною заявою про надання дозволу на її тимчасовий виїзд за кордон до Словаччини та Туреччини на період з 01.07.2015 р. до 01.09.2015 р. без дозволу батька.
В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання двічі не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи маються відповідні розписки. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило.
Зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляду справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.
Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.
Сторони мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).
З серпня 2012 року сторони разом не проживають. Малолітня донька сторін проживає з матірю, позивачем по справі - ОСОБА_1 та перебуває на утриманні останньої (а.с.31).
Заочним рішенням Шевченківського районного суду від 13.01.2014 р. було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1500 грн. (а.с.22).
На підставі зазначеного рішення суду про стягнення аліментів був виданий виконавчий лист та відкрито виконавче провадження ВП №43052769 від 23.04.2014 р. (а.с.23).
Малолітня ОСОБА_3 хворіє на епілепсію та потребує відповідного лікування, що підтверджується консультативним медичним заключенням (а.с.26).
Висновком Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації №109/02/40-2255 від 24.03.2015 р. визнано за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_3О.( а.с.32).
Судом також встановлено, що позивач, турбуючись про виховання та утримання дитини має бажання та можливість виїзду за кордон, де може забезпечити відпочинок та оздоровлення дитини, а відповідач відмовляється від надання згоди на виїзд доньки для відпочинку та оздоровлення за межі України.
Згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини.
Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», постановою КМУ від 07.05.2014 р. №152 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилучення».
Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року N 3857-XII оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Відповідно до п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 (із змінами та доповненнями) виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску, або без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, зокрема на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Згідно пунктів 20 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилучення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 2014 р. № 152 (далі Порядок), оформлення, видача та обмін паспорта для виїзду за кордон здійснюється особі, яка не досягла шістнадцятирічного віку, - на підставі заяви-анкети одного з батьків (якщо батьки не перебувають у шлюбі - на підставі заяви-анкети того з батьків, з ким проживає особа), усиновлювачів, опікунів, піклувальників або інших представників. Заява від другого з батьків не вимагається, якщо він є іноземцем або особою без громадянства.
Таким чином, для оформлення проїзного документа для дитини заява від другого з батьків не вимагається лише у двох випадках - якщо він є іноземцем або особою без громадянства. Відповідач, до таких осіб не відноситься.
Оскільки у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд малолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог та надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька та оформленні всіх пов'язаних із перетинанням дитиною державного кордону України документів для тимчасового виїзду.
Враховуючи те, що тимчасовий виїзд малолітньої дитини сторін за кордон відповідає її інтересам, заявлений позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька та виготовлення проїзного документу дитини для виїзду за кордон без згоди батька - задовольнити.
Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, дозвіл на виїзд малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до Словаччини через перетин кордону Польської Республіки та до Туреччини, на період з 01 липня 2015 року до 01 вересня 2015 року, без згоди та супроводу батька дитини - ОСОБА_2.
Надати ОСОБА_1, або її офіційному представникові, дозвіл на оформлення без згоди батька - ОСОБА_2, всіх пов'язаних із перетинанням державного кордону України документів для тимчасового виїзду малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до Словаччини через перетин кордону Польської Республіки та до Туреччини, на період з 01 липня 2015 року до 01 вересня 2015 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Черкаської області через Чорнобаївський районний суд.

Копію заочного рішення направити відповідачу протягом трьох днів з дня його проголошення.

Заява про перегляд заочного рішення, може бути подана відповідачем до Чорнобаївського районного суду, на протязі 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Чорнобаївського

районного суду ОСОБА_4