У Х В А Л А

17.06.2015 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого судді Данко В.Й.,

при секретарі Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді заяву представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення суду по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського МРУЮ, за участю третіх осіб ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» про звільнення майна з під арешту,

ВСТАНОВИВ:

23.12.2014 року Ужгородським міськрайонний судом було винесено рішення з розгляду цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського МРУЮ, за участю третіх осіб ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» про звільнення майна з під арешту.

20.05.2015 року представник позивача ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій винести додаткове рішення в частині звільнення з під арештів, накладених державним виконавцями МВ ДВС Ужгородського МРУЮ 09.09.2014 року та 03.04.2015 року в рамках ВП №44342529 та ВП №46887393. Обгрунтовуючи свої вимоги вказує на те, що при звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» до МВ ДВС Ужгородського МРУЮ з вищенаведеним рішенням було встановлено, що 09.09.2014 року та 03.04.2015 року в рамках ВП №44342529 та ВП №46887393 (при виконанні все того ж виконавчого листа №2п-2119/09, виданого Ужгородським міськрайонним судом про стягнення суми боргу з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Київська Русь») виконавцями знову ж таки накладено арешт на все майно ОСОБА_2, в тому числі й на заставний автомобіль, що в свою чергу призвело до унеможливлення банком провести звернення стягнення на предмет застави для задоволення кредитних зобовязань позичальника.

Сторони в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце слухання заяви були повідомлені належним чином, не повідомивши суд про причини неявки. Суд розглядає справу у їх відсутності, так як у відповідності до вимог ч.3 ст.220 ЦПК України неявка сторін не є обовязковою при ухваленні додаткового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України вбачається, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Зважаючи на те, що рішенням суду від 23.12.2014 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про звільнення майна з під арешту задоволенні в повному обсязі, а вимоги про винесення додаткового рішення суду виходять за межі позовних вимог даної цивільної справи, суд приходить до переконання, що вимога про винесення додаткового рішення суду заявлена безпідставно.

Керуючись ст.ст. 214, 220 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення суду по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського МРУЮ, за участю третіх осіб ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» про звільнення майна з під арешту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в загальному порядку шляхом подання протягом пяти днів апеляційної скарги протягом до Апеляційного суду і набере законної сили в разі неподання такої в установлений строк.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_4