Справа № 367/500/15-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді Оладько С.І.,

при секретарі Оніщенко В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів дарування,визнання права власності на 1/2 частину земельних ділянок

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом,відповідно до якого зазначив 03 липня 1988 року по березень 2005 року, він перебував у шлюбних відносинах з ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в шлюбі народилася донька - ОСОБА_3.

На підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.10.2005 року шлюб між ними було розірвано.

За час перебування в шлюбі серед іншого майна, подружжям було набуто земельну ділянку площею 0,15га по АДРЕСА_1, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на підставі Рішення Гостмельської селищної ради 24 сесії 23 скликання від 07.12.2001 року, про що свідчить державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-КВ № 003936 .

Згідно з рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 28.12.2010 року, рішенням Апеляційного суду Київської області від 16.04.11 р., ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.07.2011 року, постановою Верховного Суду України від 11.06.2012 року, за ним, серед іншого було визнано право власності на 1/2 частини земельної ділянки площею 0,15га розташованої по АДРЕСА_1 .

Після остаточного вирішення питання щодо розподілу майна подружжя, з метою здійснення реєстрації належного йому майна, ним було розпочато підготовчі дії по збору необхідних документів.

Зокрема, 25.06.2012 року, ним було направлено звернення до Відділу Держкомзему у м. Ірпені Київської області з приводу реєстрації права власності на 1/2 частину спірної земельної ділянки та отримання державного акта на право власності на земельну ділянку.

У відповідь на його звернення, була надана інформація, що станом на 25.06.2012 р. Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-КВ № 003936, реєстраційний № 781 від 23 жовтня 2001 року, не є правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 0,15га в АДРЕСА_1. За вказаною адресою громадянкою ОСОБА_4 були зареєстровані земельні ділянки площами: 0,1112га. 0. 0388га, 0,3380га Отримавши дану відповідь, 19.07.2012 року ним було направлено повторне звернення, у відповідь на яке Відділом Держкомзему в м. Ірпені Київської області, було надано інформацію, що за громадянкою ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 були зареєстровані земельні ділянки площами:

0,1112га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (державний акт від 06 березня 2012 року за № 02115);

0,0388га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (державний акт від 06 березня 2012 року за № 2117);

0,3380га для ведення особистого селянського господарства (державний акт від 06 березня 2012 року за № 016) .

Зі змісту цього листа встановлено, що ОСОБА_4 було здійснено поділ земельної ділянки площею 0,15га, що являється спільною сумісною власністю на дві роздільні ділянки площею 0,1112га та площею 0,0388га.

Внаслідок такого поділу попередня земельна ділянка як об'єкт права власності перестала існувати, при цьому утворилися два нових об'єкти права власності - нові земельні ділянки.

Однак, поділ здійснювався без його відома, жодного погодження з цього приводу, ним як співвласником спірної земельної ділянки, не надавалося.

06.09.2013 року, ним було подано запит до Реєстраційної служби Ірпінського МУЮ про надання актуальної інформації щодо власника земельної ділянки площею 0,15га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, розташованої по АДРЕСА_1.

24.09.2013 року Реєстраційною службою у відповідь було надано Інформацію з Державного реєстру прав на нерухоме майно, згідно якої стало відомо про наступне:

- 12.02.2013 року була проведена державна реєстрація права власності земельної ділянки площею 0, 0388 га розташованої по АДРЕСА_1. на ім'я ОСОБА_3 на підставі договору дарування № 747 від 20.07.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5;

- 12.02.2013 року була проведена державна реєстрація права власності земельної ділянки площею 0,1112га розташованої по АДРЕСА_1. на ім'я ОСОБА_3 на підставі договору дарування №719 від 18.07.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5

04.11.2013 року ним було зареєстровано право власності на 1/2 незавершеного будівництвом житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1.

07.12.2013 року, він звернувся до Реєстраційної служби Ірпінського МУЮ з заявою про державну реєстрацію права власності на 1/2 земельної ділянки площею 0,1500га, що розташована за адресою АДРЕСА_1.

Однак 19.12.2013 року йому було відмовлено в проведенні державної реєстрації, у зв'язку з тим що на підставі ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заявлене право не підлягає державній реєстрації, так як фактично спірної земельної ділянки площею 0,15га не існує .

В зв'язку з чим, 23.06.2014 року, ним було повторно подано звернення до Реєстраційної служби Ірпінського МУЮ вх. №189 від 23.06.2014 року, в якому викладено прохання надати розширену інформацію та копії документів на підставі яких була проведена державна реєстрація спірних земельних ділянок.

Реєстраційною службою було надано копії договору дарування № 719 від 18.07.2012 року, № 747 від 20.07.2012 року, витяги з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, рішення про державну реєстрацію прав .

Зі змісту договору дарування земельної ділянки площею 0,1112 га № 719 від 18.07.2012 року укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 встановлено наступне.

Згідно п. 3.2 Договору, Дарувальник, яким виступила ОСОБА_4, гарантувала, що вона має всі права власника щодо вільного розпорядження земельною ділянкою, яка є предметом цього договору, прав третіх осіб на дане майно відсутнє.

Відповідно до п. 3.4 Договору, від Обдарованої не приховано обставини, що мають істотне значення та про які відомо Дарувальнику. які можуть вплинути на волю щодо укладення цього договору, не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб.

Як зазначає п. 3.5 Договору, Дарувальник стверджує, що на момент придбання майна вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі, вказане майно є його особистою приватною власністю. Заява про що, знаходиться у справах приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_5 та доведена до відома обдарованої.

Зі змісту договору дарування земельної ділянки площею 0,0388 га № 747 від 20.07.2012 року укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 встановлено наступне.

Згідно п. 3.2 Договору, Дарувальник, яким виступила ОСОБА_4, гарантувала, що вона має всі права власника щодо вільного розпорядження земельною ділянкою, яка є предметом цього договору, прав третіх осіб на дане майно відсутнє.

Відповідно до п. 3.4 Договору, від Обдарованої не приховано обставини, що мають істотне значення та про які відомо Дарувальнику. які можуть вплинути на волю щодо укладення цього договору, не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб.

Як зазначає п. 3.5 Договору, Дарувальник стверджує, що на момент придбання майна вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі, вказане майно є його особистою приватною власністю.

Заява про що, знаходиться у справах приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_5 та доведена до відома обдарованої.

Позивач ,посилаючись на норми Сімейного Кодексу України та Кодексу України про шлюб та сім»ю зазначає,що право власності на земельну ділянку площею 0,15га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, було набуто в 2001 році, тобто в період шлюбних відносин подружжя ОСОБА_4, дане майно є спільною сумісною власністю, а тому розпоряджання земельною ділянкою має здійснюватися з погодженням співвласників.

На вчинення правочинів щодо дарування майна, яке знаходиться у спільній сумісній власності та підлягає нотаріальному посвідченню та держаній реєстрації, його-позивача згода, як співвласника, є обов'язковою та повинна бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена, тим паче що здійснивши такі правочини ОСОБА_4 було подаровано не тільки свою частину в праві спільної сумісної власності, а й його частину.

ОСОБА_4, без його відома було здійснено розподіл земельної ділянки площею 0,15га, на дві ділянки площами 0,1112га та 0,0388га, при укладенні договору дарування, ОСОБА_4 ввела в оману нотаріуса зазначивши, що на момент придбання майна вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі, вказане майно є її особистою приватною власністю, права третіх осіб на дане майно відсутні, а також, що укладення цього договору, не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб.

Його, як співвласника даної земельної ділянки про здійснення відчуження майна повідомлено не було, письмової нотаріально посвідченої згоди на вчинення правочину не надавалося.

З урахуванням всього вищевикладеного, договори дарування, укладені між відповідачами є недійсними, так як ОСОБА_4, як співвласник, на момент вчинення правочину не володіла необхідними повноваженням щодо відчуження майна, згоди на вчинення нею даного правочину з його боку не надавалася, протиправними діями ОСОБА_4 було позбавлено його права власності на частину земельної ділянки, співвласником якої він являєся.

ОСОБА_3, являється їхньою спільною з ОСОБА_4 донькою, та на момент укладення договору дарування володіла повною цивільною дієздатністю, їй було відомо про те, що земельна ділянка була набута її батьками в шлюбі, а рішенням суду, було розподілено спільне майно, в тому числі й земельну ділянку, усвідомлюючи свої дії та їх наслідки, нею не було повідомлено нотаріусу про це, тому добросовісним набувачем вона не являється.

З 2001 року він та ОСОБА_4 являються співвласниками спірної земельної ділянки, однак ОСОБА_4 його право власності на спірне майно не визнається.

Не визнання ОСОБА_4 його права власності на спірну земельну ділянку проявляється, зокрема, у вчиненні нею дій, що унеможливлюють проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку, а саме, здійснення без його відома та погодження, як співвласника земельної ділянки - розподілу спільної земельної ділянки площею 0,15га на дві роздільні ділянки площею 0,1112га та площею 0,0388га, відчуження земельної ділянки за договорами дарування, в якому нею, серед іншого, вказано що земельна ділянка являється її особистою приватною власністю.

Таке свавілля ОСОБА_4 по розпорядженню спільним сумісним майном, очевидно говорить про те, що співвласником спірного майна вона його не вважає, право власності на частину спірних земельних ділянок не визнає.

Тому він вимушений ставити перед судом вимоги щодо визнання за ним, права власності на 1/2 земельної ділянки площею 0,1112га кадастровий номер :01:075:8820 розташованої за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 1/2 земельної ділянки площею 0,0388га кадастровий номер :01:075:8819 розташованої за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Позивач просить визнати недійсним договір дарування земельної ділянки № 747 від 20.07.2012 року, укладеного між ОСОБА_2, та ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5;

Визнати недійсним договір дарування земельної ділянки №719 від 18.07.2012 року, укладеного між ОСОБА_2, та ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5;

Визнати за ним право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1112га кадастровий номер :01:075:8820 розташованої за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0388га кадастровий номер :01:075:8819 розташованої за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі,підтвердили обставини викладені у позовній заяві та просили задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідачки ОСОБА_2-ОСОБА_6 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав,просив у позові відмовити,поскільки Державні акти на право власності на спірні земельні ділянки,які були видані на ім.»я ОСОБА_2 2012р не визнані недійсними.

Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання не з»явилась,про день розгляду справи була повідомлена належним чином.

Суд,заслухавши пояснення учасників процесу,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.3 ЦПК України «Кожна особа має право у порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.У випадках,встановлених законом,до суду можуть звертатися органи та особи,яким надано право захищати права,свободи та інтереси інших осіб,або державні чи суспільні інтереси».

Відповідно до ст..11 ч 1 ЦПК України «Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі».

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України»Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень,крім випадків,встановлених ст.. 61 цього Кодексу».

Відповідно до ст.. 61 ч 3 ЦПК України «Обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини».

У судовому засіданні було встановлено,що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 1988р по 2005р.Рішенням Броварського міськрайонного суду від 2005р шлюб було розірвано.Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мають доньку ОСОБА_3

Крім того,у судовому засіданні було встановлено,що згідно з рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 28.12.2010 року, рішенням Апеляційного суду Київської області від 16.04.11 р., ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.07.2011 року, постановою Верховного Суду України від 11.06.2012 року, за позивачем було визнано право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,15га розташованої по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку,господарських будівель і споруд (а.с.17-23).

Також,у судовому засіданні було встановлено,що 06.03.2012р ОСОБА_4 отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку пл..0,1112 га по АДРЕСА_1 ,цільове призначення якої для будівництва,обслуговування житлового будинку,господарських будівель і споруд,кадастровий номер земельної ділянки :01:075:8820 .Також, 06.03.2012р ОСОБА_4 отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку пл..0,0388 га по АДРЕСА_1, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку,господарських будівель і споруд,кадастровий номер земельної ділянки :01:075:8819.Наведені обставини справи стверджуються у судовому засіданні копіями зазначених державних актів (а.с.33-35).

Також,у судовому засіданні було встановлено,що 18.07.2012р між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір дарування земельної ділянки пл..0,1112 га по АДРЕСА_1 кадастровий номер земельної ділянки :01:075:8820,який був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5 (а.с.36-37).20.07.2012р між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір дарування земельної ділянки пл..0,0388 га по АДРЕСА_1 кадастровий номер земельної ділянки :01:075:8819,який був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5 (а.с.38-39).

12.02.2013 року була проведена державна реєстрація права власності земельної ділянки площею 0, 0388 га розташованої по АДРЕСА_1. на ім'я ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 20.07.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5;

12.02.2013 року була проведена державна реєстрація права власності земельної ділянки площею 0,1112га розташованої по АДРЕСА_1. на ім'я ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 18.07.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5

Крім того,у судовому засіданні було встановлено,що 04.11.2013 року позивачем було зареєстровано право власності на 1/2 незавершеного будівництвом житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1.(а.с.28-30)

07.12.2013 року, позивач звернувся до Реєстраційної служби Ірпінського МУЮ з заявою про державну реєстрацію права власності на 1/2 земельної ділянки площею 0,1500га, що розташована за адресою АДРЕСА_1.Рішенням від 19.12.2013 року позивачу було відмовлено в проведенні державної реєстрації земельної ділянки площею 0,1500га, що розташована за адресою АДРЕСА_1.(а.с.31-32).

Позивач просить визнати недійсними зазначені договори дарування земельних ділянок площами 0,1112 га та пл..0,0388 га по АДРЕСА_1 цільове призначення яких для будівництва, обслуговування житлового будинку,господарських будівель і споруд, посилаючись на ті обставини,що дані земельні ділянки є спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_1,що згідно рішення суду за позивачем було визнано право власності на 1/2 частину даних земельних ділянок і позивач,як співвласник зазначених земельних ділянок не давав згоду на відчудження своєї частини земельної ділянки.

Зазначені позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення,поскільки у судовому засіданні було встановлено,що земельні ділянки пл.. 0,1112 га та пл..0,0388 га по АДРЕСА_1 цільове призначення яких для будівництва, обслуговування житлового будинку,господарських будівель і споруд, згідно Державних актів серія ЯМ № 302562 від 06.03.2012р та серія ЯМ №3025653 від 06.03.2012р по праву власності належали ОСОБА_4Зазначені Державні акти були підставою для укладання 18.07.2012р та 20.07.2012р договорів дарування спірних земельних ділянок,зазначені Державні акти у передбаченому законом порядку не оскаржуються позивачем,дані Державні акти у передбаченому законом порядку не визнані недійсними та не скасовані.Посилання позивача на ті обставини,що спірні земельні ділянки пл.. 0,1112 га та пл..0,0388 га по АДРЕСА_1 є спільним сумісним майном подружжя є безпідставним,поскільки з даного приводу суду не було надано відповідних доказів.Як уже зазначалось раніше,шлюб між позивачем та ОСОБА_4 було розірвано у 2005році.Рішенням Ірпінського міського суду від 28.12.2010р та рішенням апеляційного суду Київської області від 26.04.2011р за позивачем було визнано право власності на 1/2 частину земельної ділянки пл..0,15га по АДРЕСА_1.Позивач не зареєстрував своє право власності на 1/2 частину вказаної земельної ділянки,відповідний Державний акт про право власності на земельну ділянку чи Свідоцтво про право власності на землю із визначенням меж належної йому земельної ділянки у передбаченому законом порядку не отримував.Посилаючись у позовній заяві на ті обставини,що відповідачка ОСОБА_4 без його відома та згоди розділила земельну ділянку пл..0.15 га по АДРЕСА_1 на дві земельні ділянки пл.. 0,1112 га та пл..0,0388 га,позивач з даного приводу не надав відповідних доказів по справі ,не оскаржив та не оскаржує на даний час зазначені дії .

Враховуючи викладені обставини справи,суд вважає відсутні підстави для визнання недійсними договорів дарування земельної ділянки пл..0,0388га від 20.07.2012 року,та пл..0,1112 га від 18.07.2012р укладених між ОСОБА_2, та ОСОБА_3, та посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5

Поскільки судом відмовлено позивачу у визнанні недійсними зазначених договорів дарування спірних земельних ділянок,на даний час власником земельних ділянок пл..0,1112 га та пл..0,0388га по АДРЕСА_1 є відповідачка по справі ОСОБА_3,то не підлягають до задоволення і позовні вимоги позивача в частині визнання за ним права власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1112га кадастровий номер :01:075:8820 розташованої за адресою: АДРЕСА_1, та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0388га кадастровий номер :01:075:8819 розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі ст. 321,369,392 ЦК України,керуючись ст..3,10,60,61,213,215 ЦПК України,суд, -

в и р і ш и в :

ОСОБА_1 у позові відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

З мотивованим рішенням суду сторони зможуть ознайомитись 17.03.2015р.

Суддя: С. І. Оладько