Справа № 209/2772/14-ц
Провадження № 2/209/391/15
15 липня 2015 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Решетник Т.О.,
при секретарі - Погрібній О.В.,
за участі позивача - ОСОБА_1,
особи, що надає правову допомогу ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяних в результаті ДТП, та витрат, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень, просить: стягнути з відповідача на його, позивача користь, 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди, 1229,83 грн. - вартість проведених експертних досліджень із урахуванням інфляційних витрат та 3% річних в сумі 53,68 грн.; 527,07 грн. - вартість послуг з евакуації автомобіля із урахуванням інфляційних витрат та 3% річних в сумі 23,01 грн., 149,34 грн. - вартість медичного обстеження внаслідок ДТП із урахуванням інфляційних витрат та 3% річних в сумі 6,52 грн., вартість витрат на правову допомогу в сумі 2200 грн. та сплачений судовий збір.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених у позовній заяві.
Особа, що надає правову допомогу ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову.
Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У звязку з чим суд, з урахуванням згоди позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Вислухавши позивача, особу, що надає правову допомогу, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
За оцінку матеріального збитку заподіяного пошкодженням автомобіля НОМЕР_4 ОСОБА_1 сплатив ФОП ОСОБА_9 700,00 грн., що підтверджується відповідною копією товарного чека (а.с.16).
За судово-медичне обстеження позивач сплатив 85,00 грн. (а.с.13).
За доставку автомобіля НОМЕР_4 ОСОБА_1 сплатив ФОП ОСОБА_7 300,00 грн., що підтверджується розрахунковою квитанцією від 10.10.2012 року (а.с.12).
В контексті викладених відносин, судом встановлено, що спірні правовідносини по справі врегульовані Цивільним кодексом України.
Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник який прострочив виконання зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів на встановлений договором або законом.
Виходячи з диспозитивності цивільного судочинства (ст. 11 ЦПК України) та розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування вартості проведених експертних досліджень з урахуванням інфляційних витрат та 3% річних з вказаної суми, вартості послуг з евакуації автомобіля з урахуванням інфляційних витрат та 3 % річних з вказаної суми, вартості медичного освідчення ОСОБА_1 внаслідок ДТП з урахуванням інфляційних витрат та 3 % річних з вказаної суми є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню, розмір таких витрат підтверджується дослідженими у судовому засіданні розрахунковими квитанціями, товарними чеками та актами прийому-передачі виконаних робіт (послуг).
Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Частиною першою ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пунктом 1 частини 2 цієї ж статті передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Відповідно ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.
Як роз'яснює Пленум Верховного Суду України в п.5 своєї постанови №4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (з послідуючими змінами) при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди суд обов'язково повинен з'ясувати: наявність такої шкоди, чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.
Суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка полягала у моральних та душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою.
Але враховуючи ступінь душевних страждань позивача, та виходячи з принципу розумності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача на відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню 1000,00 грн.
Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат за надання правової допомоги суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на правову допомогу.
За ч.ч. 1, 2 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.
Згідно з вимогами ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Обчислюючи розмір компенсації витрат на правову допомогу, суд враховує фактичну кількість годин, витрачену адвокатом, складність справи тощо.
Питання граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу регулюється Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».
Склад та розмір, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ).
З матеріалів справи вбачається, що 23 квітня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір про надання правової допомоги та представництва в суді та Додаткова угода до Договору про надання правової допомоги та представництва в суді від 23.04.2014 року, предметом якого є надання правової допомоги, пов'язаної з представництвом та захистом інтересів ОСОБА_1 Вартість наданих виконавцем позивачу послуг становить 2200 грн.(а.с.59,61).
На підтвердження виконання Договору про надання правової допомоги та представництва в суді ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 2200 грн., що підтверджується розписками від 25.04.2014 року та від 30.06.2015 року (а.с.60,62). Крім того підтвердження виконання Договору про надання правової допомоги та представництва в суді позивачем ОСОБА_1 15.07.2015 року був складений акт виконаних робіт (а.с.63).
Проте, позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо відпрацьованих годин особою, яка надавала правову допомогу, розрахунок її вартості здійснено з порушенням ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", із розрахунку 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, не наведено у чому саме полягала правова допомога, не надано відповідних платіжних документів про оплату правової допомоги. Таким чином позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат за надання правової допомоги, не підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, відповідно ст. 88 ЦПК України враховуючи результат вирішення справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі, що складаються з судового збору.
Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 57-61, 84, 88, 209, 212-215, 223-226, 232 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяних в результаті ДТП, та витрат - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН 310990250, грошові кошти в сумі 2989 (дві тисячі дев'ятсот вісімдесят дев'ять) гривень 45 копійок, з яких: 1000,00 грн. - відшкодування завданої моральної шкоди; 1229,83 грн. - вартість проведених експертних досліджень з урахуванням інфляційних витрат та 3 % річних з вказаної суми 53,68 грн.; 527,07 грн. - вартість послуг з евакуації автомобіля з урахуванням інфляційних витрат, а також 3 % річних з вказаної суми 23,01 грн.; 149,34 грн. - вартість медичного освідчення ОСОБА_1 внаслідок ДТП з урахуванням інфляційних витрат, а також 3 % річних з вказаної суми 6,52 грн.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІПН 310990250, судовий збір у розмірі 243, 60 грн.
У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.ст. 223, 232 ЦПК України. Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська.
Cуддя Т.О. Решетник