Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/2912/15 Головуючий у 1 інстанції: Ревуцький С.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.,

суддів: Коваленко А.І.,

Кримської О.М.,

при секретарі: Бурак А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 лютого 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року ПАТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, який в ході судового розгляду уточнено.

У позові зазначалось, що 30.05.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_4 укладено договір №ZPRWAE00000552 у відповідності до якого відповідач отримав кредит в сумі 12 060,95 доларів США строком погашення до 29.05.2013 року.

Відповідач не виконав свої зобов'язання і станом на 17.10.2014 року заборгованість становить 33 936,79 доларів США, яка складається із : заборгованості за кредитом у розмірі 618,04 доларів США, процентів за користування кредитом у розмірі 3030,94 доларів США, комісії у розмірі 741,51 доларів США, пені у розмірі 21221,02 доларів США, штрафу (фіксована частина) у розмірі 1325,28 доларів США.

30.05.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 укладено договір поруки.

15.09.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ЗАТ «Акцент-Банк» укладено договір факторингу, за яким до позивача перейшло право вимоги за вказаним договором кредиту.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 33 936,79 доларів США та судові витрати в розмірі 3654 грн.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 лютого 2015 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитно-заставним договором № ZPRWAE00000552 від 30.05.2008 року, що на 17.10.2014 року становить 33 936,79 доларів США і складовими частинами якого є: 7618,04 доларів США - борг за кредитом, 3030,94 доларів США - проценти за користування кредитом, 741,51 доларів США - комісія, 21 221,02 доларів США - пеня, 1 325,28 доларів США - штраф та судові витрати в сумі 3654 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині стягнення з нього заборгованості за кредитним договором та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволені позову. Відповідачем ОСОБА_4 рішення суду не оскаржується.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання апеляційного суду 13.05.2015 року та 05.08.2015 року не з'явився. На зазначену в апеляційній скарзі адресу місця його проживання судом направлялися судові повістки, які повернулися до суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». За таких обставин судова колегія вбачає в діях ОСОБА_4 зловживання процесуальними правами та порушення вимог ч. 3 ст. 27 ЦПК України, згідно якої особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Відповідно до вимог ст.305 ЦПК України колегія суддів вважає можливим розглядати справу за відсутності належним чином повідомленого відповідача.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення апелянта та його представника, заперечення представника ПАТ «Акцент-Банк», обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 30.05.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_4 укладено кредитно-заставний договір №ZPRWAE00000552, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 12 060,95 доларів США та зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами, строком погашення до 29.05.2013 року. Також, предметом застави за цим договором є автомобіль?

Відповідач не виконав свої зобов'язання і станом на 17.10.2014 року заборгованість становить 33 936,79 доларів США, яка складається із : заборгованості за кредитом у розмірі 618,04 доларів США, процентів за користування кредитом у розмірі 3030,94 доларів США, комісії у розмірі 741,51 доларів США, пені у розмірі 21221,02 доларів США, штрафу (фіксована частина) у розмірі 1325,28 доларів США.

30.05.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 укладено договір поруки.

Відповідно до п. 2, п. 4 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором в тім же розмірі, що і боржник, враховуючи сплату кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, винагороди, штрафів, пені і інших платежів, відшкодування збитків, у разі невиконання боржником будь-якого зобов'язання за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

15.09.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ЗАТ «Акцент-Банк» укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» передало ЗАТ «Акцент-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Акцент-Банк», права вимоги за цим кредитним договором, що підтверджується витягом з додатку №1 до договору факторингу (а.с. 5, 24).

Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно зі ст. 514 вказаного Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Відповідно до положень статей 1077 , 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно зі ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Частинами 1, 2 ст. 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним.

Суд повно і всебічно дослідив обставини справи, пояснення та заперечення сторін, дав належну оцінку всім наданим суду доказам у їх сукупності та дійшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог та солідарне стягнення з боржника ОСОБА_4 та поручителя ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № ZPRWAE00000552 від 30.05.2008 року в загальній сумі 33 936,79 доларів США. Тому рішення суду в цій частині відповідає вимогам ст.ст. 526, 530, 553, 554, 610, 612, 629,638, 1054 ЦК України, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано доказу наявності у нього права заявляти вимоги про стягнення заборгованості за цим договором спростовуються матеріалами справи. Так, суду надано копію договору факторингу №1 від 15.09.2008 року укладеного між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ЗАТ «Акцент-Банк», підписаного сторонами (а.с.24-25). Оскільки в суді першої інстанції ці обставини не оспорювалися, представником позивача надано суду апеляційної інстанції копію витягу з додатку №1 до зазначеного договору факторингу, з якого вбачається, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» передало ЗАТ «Акцент-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Акцент-Банк», права вимоги за кредитним договором № ZPRWAE00000552 від 30.05.2008 року.

Доводи апеляційної скарги про невиконання позивачем вимог ст. 1082 ЦК України та п.5, п6 договору поручительства, безпідставні. За змістом наведених положень ст.ст.1077, 1078, 1081, 1082 ЦК України неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов'язання є належним.

Посилання апелянта на те, що суд не взяв до уваги факт продажу заставного автомобіля необґрунтовані, оскільки апелянтом не надано суду доказів реалізації цього майна. В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача пояснив, що відсутні будь-які докази про реалізацію заставного майна і суду не надано жодного рішення суду про звернення стягнення на це майно.

Доводи апелянта про те, що він не підписував зазначений договір поручительства, оскільки в цей час перебував у м. Харкові є неприйнятними. На підтвердження цього ОСОБА_3 надав суду першої інстанції договір підряду від 27.05.2008 року, акт виконаних робіт від 20.06.2008 року та прибуткові касові ордери від 27.05.2008 року та від 20.06.2008 року, проте, зазначені документи не свідчать про його відсутність у м. Бердянську на час підписання договору поручительства. Крім того, ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 березня 2014 року була призначена судова почеркознавча експертиза. 14.07.2014 року Науково-дослідний експертно-криміналістичний центр при ГУМВС України в Запорізькій області повідомив про неможливість проведення експертизи, оскільки зразки підпису значно різняться, наявна різниця ряду загальних та окремих зразків підписів суттєва та вказані обставини неможливо усунути експертним шляхом або наданням додаткових матеріалів. Тому, суд дійшов обґрунтованого висновку, що договір поруки був укладений між сторонами.

Разом з тим, ухвалюючи рішення в частині розподілу судових витрат та стягуючи солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 3654 грн., суд не врахував положення ч.1 ст. 88 ЦПК України, відповідно до яких при повному задоволенні позову майнового характеру до кілької відповідачів судові витрати, понесені позивачем, відшкодовуються ними пропорційно розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів.

У зв'язку з викладеним, рішення суду в частині розподілу судових витрат шляхом солідарного стягнення з відповідачів на користь ПАТ «Акцент-Банк», сплаченого судового збору у розмірі 3654 грн. на підставі п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК Україні підлягає зміні, необхідно стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_3, на користь ПАТ «Акцент-Банк» судовий збір по 1827 грн. з кожного, що в загальній сумі складає 3654 грн.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 лютого 2015 року по цій справі в частині солідарного стягнення судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» судовий збір по 1827 грн. з кожного, в загальній сумі 3654 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: