Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2015 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Василенка В.В.

при секретарі Демиденко Л.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, Черкаської районної державної адміністрації, КП «Черкаське обласне обєднане БТІ», треті особи Черкаська районна державна нотаріальна контора, нотаріус Другої Черкаської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 про визнання незаконними та скасування свідоцтва про право власності на жилий будинок та свідоцтва про право на спадщину та скасування їх реєстрації, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_4, Черкаської районної державної адміністрації, Комунального підприємства «Черкаське обласне обєднане БТІ», треті особи Черкаська районна державнв нотаріальна контора та нотаріус Другої Черкаської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності № 92 видане Черкаською районною державною адміністрацією 26.09.1997 року на імя ОСОБА_6 зареєстрованого в Черкаському бюро технічної інвентарізації за №1115 та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину № 6170 від 05.12.1997 року видане державним нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_7 на імя ОСОБА_8 та скасування реєстрації права власності ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на будинок з надвірними спорудами по вул. Кошового-Жовтнева, 1/48 в с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області.

Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що при розгляді в Черкаському районному суді цивільної справи за його позовом до ОСОБА_9 ради про визнання права власності на домоволодіння по вул. О.Кошового, 1/48 в с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області 16.03.2015 року йому стало відомо про існування свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.12.1997 року на вказаний будинок виданого на імя його покійного брата ОСОБА_8. Згідно даного свідоцтва ОСОБА_8 на підставі заповіту від 01.07.1988 року успадкував все майно їх матері ОСОБА_6, яка померла 21.09.1996 року. В звязку з тим, що свідоцтво про право власності від 16.09.1997 року видане його матері ОСОБА_6 після її смерті, яка померла 21.09.1996 року, вважає його незаконним та недійсним, в звязку з цим також вважає і свідоцтво про право на спадщину № 6170 від 05.12.1997 року видане державним нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_7 на імя ОСОБА_8 також є недійсним, тому просить суд реєстрацію вказаних свідоцтв скасувати.

Також вважає, що він є власником 3/4 частин вказаного домоволодіння по вул. О.Кошового-Жовтневій, 1/48 в с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області на тій підставі, що рішенням народного суду Черкаського району від 20 квітня 1971 року за ним і його мамою ОСОБА_6 та його колишньою дружиною ОСОБА_10 визнано право власності по 1/2 частину даного домоволодіння. А враховуючи те, що він виплатив ОСОБА_10 грошові кошти за виділеній їй судом 1/2 частину домоволодіння, то став власником 3/4 частин вказаного господарства.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав і суду пояснив, що в 1958 році його мамі ОСОБА_6 в с.Червона Слобода Черкаського району була надана земельна ділянка для будівництва житлового будинку.

В 1959 році будівництво будинку було закінчене і в ньому стали проживати та були зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 мама ОСОБА_6, він ОСОБА_1 та його брат ОСОБА_8 В 1960 році він одружився і в даному домоволодінні до 1971 року проживали та були зареєстровані його дружина ОСОБА_10 та двоє дітей.

Рішенням народного суду Черкаського району від 20 квітня 1971 року спірне домоволодіння було розділене, йому з мамою та дружині з дітьми було виділено по 1/2 частини спірного домоволодіння. В ході виконання вказаного рішення суду він колишній дружині ОСОБА_10 сплатив за виділену рішенням суду 1/2 частину будинку і вважав себе власником 3/4 частин домоволодіння. В 1978 році він одружився вдруге, добудував будинок і проживав у ньому із другою сімєю до 1992 року, до переселення в новий будинок за адресою с. Червона Слобода вул. О.Кошового, 1. Стверджує, що на даний час є власником 3/4 частини доволодіння по вул. О.Кошового-Жовтневій, 1/48 та будинку по вул. О. Кошового, 1-а в с. Червона Слобода Черкаського району, яким чином його мама ОСОБА_6 стала власником домоволодіння по вул. О.Кошового - Жовтневій, 1/48 не зможе пояснити, також не знав що мама заповідала все своє майно його брату ОСОБА_8 і що той після смерті матері став власником спірного домоволодіння. В звязку з вказаними обставинами просить суд поновити строк звернення до суду та скасувати свідоцтва про право власності на житловий будинок по вул. О.Кошового-Жовтнева, 1/48 видані на імя його матері ОСОБА_6 та брата ОСОБА_8Г та скасувати право власності за ними на цей будинок.

Представник відповідача ОСОБА_3 позову не визнала і суду пояснила, що позивач до 1982 року проживав із своєю сімєю в будинку своєї матері ОСОБА_6 В 1982 році мати дала згоду виділити із земельної ділянки якою вона користувалась позивачу ОСОБА_1, 0,08 га для будівництва будинку в с. Червона Слобода Черкаського району по вул. О.Кошового, 1-а. В 1984 році позивач із сімєю почав проживати в новому будинку по вул. О.Кошового, 1. Власниками будинку за адресою по вул. О.Кошового-Жовтневій в с. Червона Слобода Черкаського району завжди були на законних підставах, спочатку мати позивача ОСОБА_6, а після її смерті її син і брат позивача ОСОБА_8 Дійсно згідно рішення суду від 20 квітня 1971 року першій дружині позивача ОСОБА_10 було виділена 1/2 частина спірного домоволодіння, у виконання цього рішення суду позивач спільно із своєю мамою ОСОБА_6 виплатили останній грошові кошти за 1/2 частина будинку та майно зазначені у рішенні суду. В звязку з тим, що позивачем оскаржуються свідоцтва про власності видані ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в 1997 році, просить відмовити в позові в звязку з пропущенням строку позовної давності звернення до суду.

Заслухавши сторони, свідків, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд встановив слідуючі обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частини 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно вимог частини 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи, виник спір.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням народного суду Черкаського району від 20 квітня 1971 року проведений розподіл колгоспного двору в с. Червона Слобода Черкаського району в якому проживала мама позивача голова колгоспного двору ОСОБА_6 та позивач із своєю дружиною ОСОБА_10 та їх двома дітьми. Дружині з дітьми та позивачу з його мамою вказаним рішенням суду було виділено по 1/2 частині спірного домоволодіння. В ході виконання вказаного рішення суду ОСОБА_1 колишній дружині ОСОБА_10 за виділену їй рішенням суду 1/2 частину колгоспного двору сплатив грошові кошти, що підтверджується наданими ним розписками та квитанціями.

Згідно заяви позивача ОСОБА_1 та його матері ОСОБА_6 наказом директора радгоспу ім. Леніна № 124 с. Червона Слобода Черкаського району від 11.12.1982 року ОСОБА_1 з присадибної ділянки матері було виділено 0,08 га для будівництва нового будинку.

Відповідно по господарської книги № 9 ОСОБА_9 сільської Ради Черкаського району за 1983 1985 роки та довідки ОСОБА_9 сільської Ради від 12.03.2015 року № 312/02-9 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована та являлась власником домоволодіння за адресою: с. Червона Слобода вул. О.Кошового, 1/48, суспільна група господарства колгоспний двір.

Позивач по справі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 на даний час був власником та зареєстрований разом з дружиною ОСОБА_11 та синами ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в домоволодінні за адресою с.Червона Слобода вул. О.Кошового,1.

01.07.1988 року ОСОБА_6 уклала заповіт яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось заповідала своєму синові ОСОБА_8 батькові відповідача по справі ОСОБА_4. Даний заповіт вимогам ст. 541 ЦК УРСР (1963 р.) був посвідчений секретарем Червонослобідської сільської Ради і на даний час не скасований.

ОСОБА_6 померла 21.09.1996 року про що зроблений актовий запис № 128 в книзі реєстрації актів про смерть ОСОБА_9 сільської Ради та 21.09.1996 року.

Дані правовідносини відповідають встановленим фактам та врегульовані Перехідними та Прикінцевими положеннями ЦК України від 16.01.2003 року та нормами ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Щодо позовних вимог позивача ОСОБА_1 про скасування свідоцтва про право власності на жилий будинок від 26.09.1997 року видане на імя його матері ОСОБА_6 суд приходить до слідуючого.

26.091997 року відповідно розпорядження представника Президента України № 393 на імя ОСОБА_6 було видано свідоцтво № 92 на право особистої власності на житловий будинок по вул. О.Кошового-Жовтнева, 1/48 в с.Червона Слобода Черкаського району, оскільки на виконання ст. 13 Закону України «Про власність» та постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про державний облік житлового фонду», «Інструкції по веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів» затвердженої наказом Міністерства статистики України від 22 лютого 1995 року № 48 сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювались рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали, тобто свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок по вул. О.Кошового-Жовтнева, 1/48 в с. Червона Слобода ОСОБА_6 отримала на законних підставах, так як за свого життя вона подавала заяву про видачу їй свідоцтва на право індивідуальної власності на належний їй жилий будинок по вул. ОСОБА_14, 1/48 в с.Червона Слобода Черкаського району.

Позивач ОСОБА_1 такої заяви на приватизацію будинку по вул. О.Кошового, 1/48 в с.Червона Слобода не подавав, так як виділився з даного господарства суспільної групи колгоспний двір в 1982 році і на час оформлення права власності на будинок ОСОБА_6 в 1996-1997 р.р. був власником окремого будинку по вул. О.Кошового, 1 де проживав разом із сімєю, про свідчать дані погосподарських книг ОСОБА_9 сільської Ради за 1983-1995 р.р. та довідки ОСОБА_9 сільської Ради Черкаського району.

Не відповідають вимогам ЦК УРСР (1963 р.) твердження позивача ОСОБА_1, що він має право на 3/4 частини будинку по вул. О.Кошового, 1/48 в с. Червона Слобода в звязку з тим, що на виконання рішення народного суду Черкаського району від 20 квітня 1971 року він виплатив грошові кошти своїй першій дружині ОСОБА_10 за виділену їй 1/2 частину вказаного домоволодіння.

Рішенням народного суду Черкаського району від 20 квітня 1971 року у відповідності ст. 123 ЦК УРСР (1963 р.) проведений поділ колгоспного двору де головою двору була ОСОБА_6, а членами двору були ОСОБА_1, його перша дружина та їх двоє дітей. ОСОБА_10 та її двом дітям виділена 1/2 частину домоволодіння та іншого майна колгоспного двору. На виконання даного рішення суду ОСОБА_6 та ОСОБА_1 виплатили ОСОБА_10 грошові кошти за виділену їй 1/2 частину майна колгоспного двору.

Відповідно ст. 120 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, а відповідно ч.3 ст.120 ЦК УРСР (1963 р.) колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними в власність двору майно, таким чином виплата ОСОБА_1 грошових коштів його дружині ОСОБА_10 за виділену їй 1/2 частину майна колгоспного двору не були підставою про визнання за ним права на 3/4 частини цього майна, в тому числі і жилого будинку.

Крім цього судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 1983 року став власником будинку по ву. О. Кошового,1, де проживав разом із своєю другою дружиною ОСОБА_11 та двома синами, тобто вийшов з колгоспного двору за адресою вул. О.Кошового,1-Жовтнев, 1/48 де головою двору була його мама ОСОБА_6 і у відповідності до ст.124 ЦК УРСР (1963 р.) не скористався своїм правом виділу майна при виході з членів колгоспного двору.

Згідно ст. 534 ЦК України (1963 р.) кожний громадянин міг залишити за заповітом усе своє майно одній особі або кільком особам як тим,. що входять, так тим, що не входять до кола спадкоємців за законом. В даному випадку спадкодавець ОСОБА_6 визначила в своєму заповіті лише одного спадкоємця свого сина ОСОБА_8Г, який 05 грудня 1997 року звернувся із заявою Черкаської районної державної нотаріальної контори про видачу йому свідоцтва на право на спадщину за заповітом на майно померлої ОСОБА_6 і 05.12.1997 року отримав вказане свідоцтво. Вказані дії як спадкодавця ОСОБА_6, так і спадкоємця ОСОБА_8, а також державного нотаріуса відповідали діючому на той час ЦК УРСР (1963) і підстав для скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом видане ОСОБА_8 суд не знаходить.

В звязку з відсутністю підстав для скасування свідоцтва про право власності № 92 видане Черкаською районною державною адміністрацією 26.09.1997 року на імя ОСОБА_6 зареєстрованого в Черкаському бюро технічної інвентаризації за № 1115 та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину № 6170 від 05.12.1997 року видане державним нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_7 на імя ОСОБА_8 та скасування реєстрації права власності ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на будинок з надвірними спорудами по вул. Кошового-Жовтнева, № 148 в с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області відсутні підстави для скасування реєстрації вказаних свідоцтв.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.10, 11, 60, 61, 208, 209, 213-215 ЦПК України, Прикінцевими та перехідними положеннями ЦК України та ст.ст.120,124, 534,541 ЦК УРСР (1963 р.) суд,

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4, Черкаської районної державної адміністрації, КП «Черкаське обласне обєднане БТІ», треті особи Черкаська районна державна нотаріальна контора, нотаріус Другої Черкаської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 про визнання незаконними та скасування свідоцтва № 92 про право власності на жилий будинок по вул. О.Кошового, 1/48 в с. Червона Слобода Черкаського району від 26.09.1997 року видане на імя ОСОБА_6 та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.12.1997 року виданого на імя ОСОБА_8 та скасування їх реєстрації - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Василенко