АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Кочкової Н.О., Повєткіна В.В.

за участю секретаря - Левцунова І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду держаного майна України по Дніпропетровській області на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2014 року по справі за заявою ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області до Відкритого акціонерного товариства "Будівельно-монтажний трест "Дніпромістобуд", ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи - комунальне підприємство "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації", Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" про витребування майна, -

в с т а н о в и л а:

05 вересня 2014 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення, яким рішення Індустріального районного суду від 29 травня 2013 року скасовано за нововиявленими обставинами та постановлено нове - про відмову у задоволенні позову прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області до ВАТ "Будівельно-монтажний трест "Дніпромістобуд", ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи - КП "ДМБТІ", ПАТ "Райффайзен банк Аваль" про витребування майна.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, прокуратура Дніпропетровської області подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.09.2014 року. Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.05.2012 року, яким задоволено позовні вимоги, залишити в силі.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2013 року позовні вимоги прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області були задоволені.

Витребувано на користь держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області від ОСОБА_6 нерухоме майно: на третьому поверсі прим. №8 поз. 1-46, І, ІІ; на четвертому поверсі прим. №9 поз. 1-46, І, ІІ; на п'ятому поверсі прим. №10 поз. 1-44, І, ІІ; місця загального користування на другому поверсі поз. І, ІІ, на першому поверсі поз. І, ІІ, ІІІ, IV та V загальною площею - 1968, 9 кв. м., розташоване по АДРЕСА_1;

від ОСОБА_4 нерухоме майно: приміщення в підвалі №1 загальною площею 10,1 кв. м.; приміщення №1 поз. 1-5, 5а загальною площею 58,0 кв. м.; на першому поверсі прим. №2 поз. 1-19, 19а, 21, прим. 3 поз. 1-7; приміщення №4 поз. 1-6; приміщення №5 поз. 1, 2; приміщення №6 поз. 1-3; тамбур поз. ІV площею 622,0 кв. м. та загальною площею 690,1 кв. м., розташоване по АДРЕСА_1;

від ОСОБА_5 нерухоме майно: приміщення №7 поз. 1-20, 24-38 загальною площею - 638,0 кв. м. на другому поверсі; в загальному користуванні на першому поверсі поз. І, ІІ загальною площею 12,0 кв. м., на другому поверсі поз. І загальною площею 12,2 кв.м., розташоване по АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в розмірі 3219,00 грн., по 1073,00 грн. з кожного.

Як встановлено зазначеним вище рішенням суду першої інстанції, наказом РВ ФДМУ по Дніпропетровській області від 22 червня 1995 року №12/68-РП прийнято рішення про приватизацію Будівельно-монтажного тресту "Дніпромістобуд".

Наказом від 28 червня 1995 року №12/256-ИК створено інвентаризаційну комісію по ВАТ "БМТ "Дніпромістобуд", у відповідності з яким комісії наказано провести інвентаризацію станом на 01 липня 1995 року. Наказом від 14 липня 1995 року №12/326 строк інвентаризації продовжено на 15 календарних днів, тобто до 29 липня 1995 року.

Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 27 липня 1995 року №1030 гуртожиток по АДРЕСА_1 переданий на баланс тресту "Дніпромістобуд", але при інвентаризації врахований не був і в оцінку не увійшов.

Листом від 13 червня 2001 року №12/7-23414 РВ ФДМУ по Дніпропетровській області було видано перелік нерухомого майна, яке передається у власність відкритому акціонерному товариству "БМТ "Дніпромістобуд", в якому гуртожиток по АДРЕСА_1 не значиться.

Зазначені обставини встановлені рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2010 року, яке залишено в силі постановою Вищого господарського суду України від 27 січня 2011 року та яким задоволено позов РВ ФДМУ по Дніпропетровській області і визнано за державою в особі РВ ФДМУ по Дніпропетровській області право власності на будівлю гуртожитку по АДРЕСА_1 (т.1, а.с.22-28, 208-210).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2004 року було визнано недійсними рішення загальних зборів акціонерів ВАТ "БМТ "Дніпромістобуд" від 15 травня 1999 року про створення ЗАТ "ЖБТ №2", ТОВ "Битовік", ТОВ "Транспортстрой", а також про наділення Правління повноваженнями по вирішенню питань з передачі майна у статутний фонд ЗАТ "ЖБТ №2"; визнано недійсним рішення загальних зборів акціонерів ВАТ "БМТ "Дніпромістобуд" від 22 липня 2000 року; визнано недійсними акти приймання-передачі основних засобів ЗАТ "ЖБТ №2" від 01 грудня 1999 року та ТОВ "Транспортстрой"; визнано за ВАТ "БМТ "Дніпромістобуд" право власності на ряд будівель, в тому числі на будівлю по АДРЕСА_1; визнано недійсним засновницькі договори ТОВ "Битовік" від 29 листопада 1999 року, ЗАТ "ЖБТ №2" від 24 листопада 1999 року, ТОВ "Транспортстрой" від 17 грудня 1999 року.

Вказане рішення набрало законної сили і зареєстроване в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 16 листопада 2005 року (т.1, а.с.185-187).

На підставі договорів купівлі-продажу від 14 квітня 2006 року, від 27 квітня 2006 року, від 12 вересня 2008 року ВАТ "БМТ "Дніпромістобуд"зробило відчуження приміщень в будівлі гуртожитку по АДРЕСА_1 фізичним особам - відповідно ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які у подальшому розпорядилися спірним майном на свій розсуд.

З інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно КП "ДМБТІ" за вих. №9939 убачається, що станом на 27 липня 2012 року право власності на приміщення № І, 1, 2, 3, 4, 5, 6 в будівлі гуртожитку літ.А-5 по АДРЕСА_1 (приміщення в підвалі №1 загальною площею 10,1 кв. м.; приміщення №1 поз. 1-5, 5а загальною площею 58,0 кв. м.; на першому поверсі прим. №2 поз. 1-19, 19а, 21, прим. 3 поз. 1-7; приміщення №4 поз. 1-6; приміщення №5 поз. 1, 2; приміщення №6 поз. 1-3; тамбур поз. ІV площею 622,0 кв. м. та загальною площею 690,1 кв. м.) з 05 травня 2008 року зареєстровано на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 11 квітня 2008 року за ОСОБА_4 (т.1, а.с. 8-9, 134);

право власності на приміщення №7 (поз. 1-20, 24-38 загальною площею - 638,0 кв. м. на другому поверсі; в загальному користуванні на першому поверсі поз. І, ІІ загальною площею 12,0 кв. м., на другому поверсі поз. І загальною площею 12,2 кв.м.) вказаного гуртожитку з 16 грудня 2010 року зареєстровано на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 27 квітня 2010 року за ОСОБА_5 (т.1,а.с.10-12, 135);

право власності на частину будівлі вказаного гуртожитку (на третьому поверсі прим. №8 поз. 1-46, І, ІІ; на четвертому поверсі прим. №9 поз. 1-46, І, ІІ; на п'ятому поверсі прим. №10 поз. 1-44, І, ІІ; місця загального користування на другому поверсі поз. І, ІІ, на першому поверсі поз. І, ІІ, ІІІ, IV та V загальною площею - 1968, 9 кв. м.) з 15 березня 2011 року зареєстроване на підставі договору дарування від 24 лютого 2011 року за ОСОБА_6 (т.1, а.с.13-15, 136).

Вказане рішення суд першої інстанції залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2013 р., яка є чинною.

Звертаючись із заявою про перегляд рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами, заявник послався, а суд першої інстанції погодився та визначив однією з ново виявлених обставин пропуск строку позовної давності.

Колегія суддів з цим не погоджується, оскільки відповідно до ст. 361 ЦПК України, а також Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Обставини, які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України, не є нововиявленими обставинами.

Судове рішення не може переглядатись у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені ч. 2 ст. 361 ЦПК України відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України (пункти 6 і 7).

Одночасно, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що з матеріалів архівної справи КП "ДМБТІ по спірному гуртожитку вбачається, що вперше право власності на будівлю гуртожитку літ.А-5 по АДРЕСА_1 було зареєстровано за ВАТ "БМТ "Будівельно-монтажний трест "Дніпромістобуд" на підставі наказу Фонду державного майна України по Дніпропетровській області від 08.06.1998 року за № 12/29-3 ВП "Про завершення приватизації" та переліку об'єктів нерухомого майна за № 01/5-34 від 06.03.1998 року, про що видане реєстраційне посвідчення 04.01.2000 р.

Вдруге право власності на будівлю гуртожитку літ.А-5 по АДРЕСА_1 було зареєстровано за ТОВ "Битовик" на праві колективної власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого 07.06.2001 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, зареєстрованого 07 червня 2001 року у КП "ДМБТІ" та записаному у реєстрову книгу № 18 ЖЮ за реєстровим № 1068-14 згідно рішення міськвиконкому за № 1163 від 17.05.2001 року "Про оформлення права власності" з внесенням спірного гуртожитку до статутного фонду підприємства.

Посилання РВ ФДМ України на лист від 13.06.2001 року № 12/7-23414 з переліком нерухомого майна, яке передається у власність відкритому акціонерному товариству "Будівельно-монтажний трест "Дніпромістобуд", в якому гуртожиток по АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську не значився, на думку суду першої інстанції, не можуть бути взяті до уваги, тому, що зазначений гуртожиток 13.06.2001р. вже фактично не міг увійти у перелік нерухомого майна, оскільки 07.06.2001 року право власності було зареєстровано за ТОВ "Битовик" на праві колективної власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого 07.06.2001 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради та такі висновки суду відповідають обставинам справи.

РВ ФДМУ по Дніпропетровській області повинен був забезпечити збереження, контроль за цільовим використанням державного майна, а також вибрати способи та умови подальшого використання майна у межах чинного законодавства відповідно до наказу Фонду державного майна України, Міністерства економіки України від 19.05.1999 року № 908/68 "Про управління державним майном, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі". Дані обставини РВ ФДМУ по Дніпропетровській області не спростував. Документи, що підтверджують внесення спірного гуртожитку до реєстру державної власності, або будь-які інші докази знаходження та контролюючого супроводження спірного майна у своєму віданні не надав.

Крім того, спірний гуртожиток здавався в оренду суб'єктам господарювання під різні види діяльності. Здійснено перепланування гуртожитку, перший та другий поверхи гуртожитку виведені з житлового фонду (переведені в нежитлові приміщення), що вказує на те, що Фонд не здійснював ніякого контролю за цільовим використанням державного майна та не був на той час власником спірного майна. За весь час Фонд не вибрав ні жодного способу управління державним майном, яке не увійшло до статутного фонду ТОВ "Будівельно-монтажний трест "Дніпромістобуд" у процесі приватизації, але перебувало на його балансі, дотримання якого забезпечує надходження коштів до Державного бюджету України.

РВ ФДМУ по Дніпропетровській області не був власником спірного майна, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України передбачено, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Пунктом 3.9. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 № 7/5, діючого на той час, передбачено, що у разі переходу права власності на нерухоме майно, яке вже зареєстроване в Реєстрі прав, реєстратор при реєстрації прав на це майно одночасно скасовує попередній запис щодо права власності на це майно.

За встановлених обставин вибуття спірного майна із володіння власника держави в особі РВ ФДМ України відбувалося з його відома неодноразово, тому Фонд до 2007 року не звертався за захистом свого права та не здійснював контроль за спірним гуртожитком, а наявність в діях власника майна волі на передачу цього майна виключає можливість його витребування у добросовісного набувача у порядку встановленому ст. 388 ЦК України і є підставою для відмови у задоволенні позову.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 є добросовісними набувачами. Укладені угоди, які були нотаріально посвідчені та зареєстровані у органах реєстрації речових прав на майно, ніким не оспорювались та не визнавались недійсними, заборона відчуження на це майно була відсутня. Відповідно до ст. 12 Цивільного кодексу України та виходячи з приписів п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" добросовісність набувача презюмується.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України передбачено, що в разі придбання майна за відплатним договором у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадку, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

07.05.2014 року ВАТ "Будівельно-монтажний трест "Дніпромістобуд" припинив свою юридичну діяльність.

Колегія суддів погоджується з такими висновками, оскільки відповідно до ст..361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні обставини справи, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції, який надав їм оцінку та ухвалив рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Апеляційна скарга не містить посилань на порушення або неправильне застосування норм матеріального права, які б спростовували висновки суду першої інстанції, а складається лише з переписування заперечень, які надавалися в суді першої інстанції та були предметом дослідження. Посилання апелянта на те, що обставини, які суд першої інстанції визнав нововиявленими, були предметом судового розгляду є недоведеними та необґрунтованими, оскільки рішення Дніпропетровської міської ради № 1163 від 17.05.2001 р. та свідоцтво про право власності від 07.06.2001 р., які підтверджують ці обставини, були надані при подачі заяви про перегляд рішення за ново виявленими обставинами і раніше суду не були відомі та не досліджувалися.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Прокуратури Дніпропетровської області відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду чинна з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: