Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Собіна І.М., Оніпко О.В.

секретар судового засідання: Пиляй І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Млинівського районного суду від 18 грудня 2014 року у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Млинівського районного суду від 18 грудня 2014 року Моторному (транспортному) страховому бюро України (далі - МТСБУ) відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування.

У поданій на рішення апеляційній скарзі позивач покликається на неправильне застосування судом норм матеріального права.

На її обґрунтування зазначалося про помилковість висновків щодо пропуску позовної давності, оскільки вимога МТСБУ випливає з цивільно-правового поняття "регрес". Тому перебіг позовної давності починається з дня сплати страхового відшкодування, а не з дати дорожньо-транспортної пригоди, яка стала підставою для його виплати. Позивач належно виконав своє зобов'язання, сплативши відшкодування потерпілому 11 жовтня 2011 року, а тому вважав, що перебіг позовної давності розпочався саме з цієї дати.

Судом хибно застосовано норми ст. 993 ЦК України, дія яких, на переконання позивача, не поширюється на правовідносини, що виникли між відповідачем та МТСБУ, а також не враховано положення ст. 38 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та ч.6 ст. 261 ЦК України.

З цих підстав просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове - про задоволення позовних вимог.

У поданих запереченнях на апеляційну скаргу відповідач, вважаючи оскаржуване рішення законним і обґрунтованим, просив залишити його без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи позивача, колегія суддів прийшла до висновку про задоволення апеляційної скарги повністю.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості і доведеності позову, однак урахувавши те, що позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права за межами позовної давності, а клопотання МТСБУ про поновлення позовної давності не заявлялось, як не було наведено ним й поважних причин пропуску матеріально-правового строку, в задоволенні позову до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, відмовлено.

Проте з такими висновками погодитися не можна.

Як убачається з матеріалів справи, і ці обставини сторонами не оспорюються, 11 січня 2011 року о 21 год. 20 хв. в м. Рівне на регульованому перехресті вулиць Черняка-О.Дундича-Шухевича ОСОБА_1, керуючи автомобілем "Фольксваген LT 35", номерний знак НОМЕР_1, не врахував дорожньої обстановки, повертаючи ліворуч, порушив вимоги п. 16.6 Правил дорожнього руху, не дав дороги, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем "ВАЗ 21063", номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який рухався в зустрічному напрямку прямо. У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Млинівського районного суду від 10 березня 2011 року, що набрала законної сили, ОСОБА_1 визнано винним за ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення - штраф розміром 340 гривень (а.с. 29).

Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до Звіту 008П від 20.01.2011 року про оцінку автомобіля розмір завданих власнику автомобіля ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_3, тобто ОСОБА_2, збитків складає 13 806, 90 гривень з урахуванням податку на додану вартість (а.с. 13-17, зв.).

На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правову відповідальність ОСОБА_1 застраховано не було, а завдана ОСОБА_2 шкода згодом ним не відшкодована.

Жодних договірних правовідносин між МТСБУ та відповідачем не виникало та їх не існує.

Підпункт "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає відшкодування шкоди у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих на умовах, визначених цим Законом.

Норми п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" вказують про обов'язок МТСБУ відшкодувати у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди.

З урахуванням обставин справи та вимог закону на підставі відповідної заяви, додатком до якої був поліс обов'язкового страхування потерпілим цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВЕ/7022773 (термін дії з 23.11.2010 року по 22.11.2011 року), 11 жовтня 2011 року позивачем виплачено на користь ОСОБА_2 10 530, 48 гривень відшкодування без податку на додану вартість (а.с. 30, 31, 32, 33).

Згідно із ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Висновки місцевого суду про необґрунтованість вимог позивача є хибними, оскільки спірні відносини не ґрунтуються на зобов'язаннях, що випливають з договору майнового страхування. Тому судом першої інстанції помилково застосовано норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування".

Щодо посилання суду про існування правовідносин з приводу субгрогації, то з цими висновками також не можна погодитися.

Поняття "суброгація" є запозиченим за аналогією права із Кодексу торговельного мореплавства України (ст. 296) та застосовується виключно у правовідносинах з майнового страхування.

Оскільки спірні права і обов'язки виникли з приводу права МТСБУ на зворотню вимогу (регрес) до ОСОБА_1 у тому розмірі, який був відшкодований на користь потерпілого, тобто 10 530, 48 гривень, тому перебіг позовної давності починається не з моменту дорожньо-транспортної пригоди - як помилково вважав суд першої інстанції, а з дня виплати позивачем грошових коштів на користь ОСОБА_2.

В засіданні суду першої інстанції відповідачем заявлено про застосування до спірних відносин правил про позовну давність і відмову в зв'язку з цим у задоволенні позову.

З роз'яснень, даних пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 27 своєї постанови від 01.03.2012 року №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", вбачається, що у випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону №1961-ІV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку.

На а.с. 39 міститься поштовий конверт, яким МТСБУ відправлено до Млинівського районного суду позовну заяву та додатки до неї. З відбитку штемпеля на конверті видно дату відправлення - 10 жовтня 2014 року.

З урахуванням того, що перебіг позовної давності відповідно до ст.ст. 253, 261 ЦК України почався наступного дня після виплати позивачем страхового відшкодування, тобто 12 жовтня 2011 року, а позов до суду ним подано 10 жовтня 2014 року, тобто у межах трирічного строку, тому підстав для застосування наслідків спливу позовної давності не вбачається.

Так, згідно зі ст. 257, ч. 2 ст. 264, ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного або кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як убачається, суд першої інстанції при вирішенні спірних відносин увагу на наведене не звернув, що призвело до ухвалення рішення, яке не може залишатися чинним.

Підставою для скасування оскаржуваного рішення і ухвалення нового - про задоволення позову відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є неправильне застосування норм матеріального права.

В силу вимог ст. 88 ЦПК України понесений і документально підтверджений судовий збір у розмірі 365, 40 гривень (243, 60 гривень за пред'явлення позову + 121, 80 гривень за подання апеляційної скарги) підлягає стягненню з відповідача на користь МТСБУ.

На підставі ч. 1 ст. 1191 ЦК України, п. 38.2.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 324-325 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити.

Рішення Млинівського районного суду від 18 грудня 2014 року скасувати.

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 10 530 (десять тисяч п'ятсот тридцять) гривень 48 копійок витрат в порядку регресу, що пов'язані з виплатою страхового відшкодування, та 365 (триста шістдесят п'ять) гривень 40 копійок судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: