АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

28 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Борисової О.В., Гаращенка Д.Р.,

при секретарі: Калініній Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 09 червня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», Комунального підприємства «Служба замовника житлово-комунальних послуг» Оболонського району у м. Києві, третя особа: ОСОБА_2, про відшкодування витрат, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1, посилаючись на порушення його права, як споживача, а саме ненадання житлово-комунальних послуг з постачання води згідно наданого рахунку, та відмову у зменшені розміру плати за надані послуги відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до ПАТ АК «Київводоканал», КП «Служба замовника житлово-комунальних послуг» Оболонського району в м. Києві, про відшкодування витрат та просив суд зобов'язати відповідача у наступному обліковому періоді зменшити розмір оплати за житлово-комунальні послуги із холодного водопостачання/водовідведення на 351,70 грн., які були оплачені ним у вересні 2014 року, але фактично не отримувались. Зобов'язати відповідача з жовтня 2014 рок у та в наступних облікових періодах визначати в рахунок на сплату за житлово-комунальних послуг, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, обсяги та формулу визначення фактичного використання води, за рахунок чого сформовано та виставлено відповідний рахунок на оплату комунальних послуг.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 09 червня 2015 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій посилався на те, що рішення прийнято із порушенням норм процесуального та матеріального права, без дослідження доводів по справі та з метою уникнення від оцінки реального стану справи та зібраних матеріалів.

Суд не проводив дослідження (оцінку) зібраних доказів, не надав можливість задати питання відповідачам, запросити до справи свідків та повністю і всебічно дослідити обставини справи, чим порушив загальні засади змагальності у судовому процесі. Судове провадження проведено із порушенням граничних строків на розгляд справи.

Зазначив, що висновки суду ґрунтуються на внутрішніх переконаннях без посилання на норми закону та не ґрунтуються на інших матеріалах справи. Внаслідок чого допущено неповне з'ясування обставин справи та прийнято незаконне судове рішення.

Просив рішення Оболонського районного суду м. Києва від 09 червня 2015 року скасувати.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2, який одночасно є третьою особою у справі, в судовому засіданні апеляційного суду апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених в ній, просив задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «АК «Київводоканал» - Довгалюк А.В. в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач Комунальне підприємство «Служба замовника житлово-комунальних послуг» Оболонського району у м. Києві належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання свого представника не направив, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності Комунального підприємства «Служба замовника житлово-комунальних послуг» Оболонського району у м. Києві.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження та вимог, що заявлялись у суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та визнано сторонами у справі квартира АДРЕСА_1 є неприватизованою. Основним наймачем є ОСОБА_1, крім нього в квартирі зареєстровано ще три особи.

Згідно облікових даних Комунального підприємства «Служба замовника житлово-комунальних послуг» Оболонського району у м. Києві пільги по квартирі не нараховуються, боргів за житлово-комунальними послугами немає, засоби квартирного обліку (лічильники) не встановлені.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суду першої інстанції виходив з їх недоведеності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду та вважає його правильним з огляду на наступне.

ОСОБА_1 відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є споживачем житлово-комунальних послуг.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому право прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/ тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку (ч. 2 ст. 32 Закону).

Положення п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 № 630, передбачає, що у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнанні квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загально будинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.

Пунктом 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992 року передбачено, що за умови відсутності поквартирного (покімнатного) обліку щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: - за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсосних приміщень - за чисельністю членів сім'ї, що проживають у квартирі, житловому приміщенні у гуртожитку, та осіб, які проживають у квартирі, житловому приміщенні у гуртожитку більше ніж місяць.

Згідно з вимогами ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»).

Судом встановлено, що будинок по АДРЕСА_1 обладнаний загальнобудинковим приладом обліку споживання води. Розрахунки за спожиту воду проводяться на підставі показань приладів обліку відповідно до п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року №630. При нарахуванні оплати за холодну воду мешканцям будинку кількість спожитої води орендарями не враховується. Кількість спожитої води мешканцями взяті з розрахунку абонента (табуляграма) ПАТ АК «Київводоканал».

Об'єми наданої питної води до будинку АДРЕСА_1 визначаються за будинковим засобом обліку та щомісячно представниками ПАТ «АК «Київводоканал» та ЖЕО-508 знімаються показання з будинкового засобу обліку питної води (І8-ІЧК-40 № 10690666) і складаються акти про зняття показань.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів неотримання позивачем визначеного у квитанціях обсягу водопостачання за зазначений ним період.

Також матеріали справи не містять оформлених належним чином актів-претензій, які б підтверджували надання послуг не в повному обсязі або неналежної якості тощо.

Пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач має право: одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством.

ОСОБА_1 також ненадано жодних належних та допустимих доказів в розумінні ст. 10, 60 ЦПК України, на підтвердження тимчасової відсутності мешканців квартири в згаданий період.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом.

Розглядаючи спір суд першої інстанції в межах доводів позову повно і всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і у відповідності з вимогами закону прийшов до правильного висновку про те, що позовні не підлягають задоволенню, про що ухвалив відповідне рішення.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при постановленні судового рішення були допущені порушення норм матеріального права які б призвели до неправильного вирішення справи.

Всі висновки суду першої інстанції повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, були предметом дослідження в суді першої інстанції, отримали належну оцінку і висновків суду не спростовують.

За вказаних вище обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального права.

Порушення судом першої інстанції процесуальних строків розгляду справи не призвело до неправильного вирішення спору.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

На підставі викладеного, судова колегія дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін як такого, що є законним та обґрунтованим.

На підставі викладеного та керуючись ст. 218, 303, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 09 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 756/14960/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9800/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Луценко О.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.