Справа № 375/952/14-ц
Провадження № 2/375/279/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2015 року Рокитнянський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Нечепоренка Л.М., при секретарі Киричок В.В., за участю представника позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Рокитне цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Київобленерго» в особі Рокитнянського районного підрозділу ПАТ «Київобленерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, -

УСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 26.08.13 між позивачем, який є власником 1/2 житлового будинку №5 по вул.Заріччя с.Бушево Рокитнянського району та відповідачем укладений договір №200104143 про користування електричною енергією у вказаному житловому будинку. В п.16 договору закріплений обов»язок оплачувати спожиту електроенергію та здійснювати платежі відповідно до умов договору, при цьому в п.4 договору вказані показники лічильника 032422. Згідно особової картки споживача у відповідача виник борг перед позивачем за спожиту електроенергію в сумі 9900,92 грн. за період з 05.03.08 по 12.08.13 з показника 615 до 32422 кв/год.. Просить стягнути з відповідача 9900,92 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та пояснив, що з 26.03.05 відповідач є власником ? житлового будинку, розташованого в с.Бушево по вул.Заріччя,5 Рокитнянського району. У вказаному будинку 05.03.08 був встановлений лічильник електричної енергії з показником 615 кв/год.. 12.08.13 при перевірці лічильника у вказаному домоволодінні були виявлені показники того ж лічильника - 032422 кв/год.. За заявою відповідача 27.05.14 була проведена перевірка правильності роботи лічильника, так як відповідач стверджував, що лічильник самостійно збільшує показники і порушень не виявлено. Тоді ж були виявлені нові показники лічильника 034605, тобто за 213 днів спожито 2183 кв/год.. Важає, що відповідач повинен погасити спожиту елктроенергію відповідно до виявлених показників, так він є власником ? житлового будинку, лічильник встановлений на його половині будинку, друга половина будинку відключена і хто б не жив у половині, належній відповідачу, він повинен погасити борг у вказаній в позові сумі. Це ж він зобов»язався вчинити у п.18 договору від 26.08.13, що він погоджується із показниками на лічильнику та з сумою боргу і зобов»язується погодити графік погашення заборгованості при сумі боргу 9342,03 грн..

В судовому засіданні відповідач позов не визнав та пояснив, що він купив у 2005 році ? частину житлового будинку, в якому проживав ОСОБА_3 і був родичем попереднього власника. Кілька років тому ОСОБА_3 виїхав в м.Біла Церква і там помер. Про зміну власника позивача він не повідомляв і договору на споживання електроенергії не укладав. Згодом в будинку виявили показники лічильника, який був на його половині бідинку, що набагато перевищували можливе споживання і так як він будинком не користувався, важає, що підстав для погашення заборгованості немає, тим паче відповідач у 2001 році уклав договір з ОСОБА_3 на споживання електроенергії і він важає, що лічильник неправильно фіксує показники, значно завищуючи їх. Згоден оплатити використану електроенергію після укладення договору з 26.08.13. Підписав договір на постачання елктроенргії, де вказані останні показники та з сумою не читаючи договір.

В судовому засіданні встановлено, що з 26.03.05 відповідач є власником ? житлового будинку, розташованого в с.Бушево по вул.Заріччя,5 Рокитнянського району. У вказаному будинку проживав ОСОБА_3, з яким позивач 12.09.2001 року уклав договір на споживання електричної енергії. На нього ж була заведена особова картка споживача. Останній платіж за спожиту електроенергію на підставі умов цього договору було здійснено 04.04.2013 на суму 25 грн. 93 коп.. 05.03.08 був встановлений лічильник електричної енергії з показником 615 кв/год.. 12.08.13 при перевірці лічильника працівниками позивача у вказаному домоволодінні були встановлені показники того ж лічильника - 032422 кв/год., 26.08.13 між позивачем та відповідачем був укладений договір №200104143 про користування електричною енергією у вказаному житловому будинку. В п.16 договору закріплений обов»язок оплачувати спожиту електроенергію та здійснювати платежі відповідно до умов договору, при цьому в п.4 договору вказані показники лічильника 032422. Згідно особової картки споживача у відповідача виник борг перед позивачем за спожиту електроенергію в сумі 9900,92 грн. за період з 05.03.08 по 12.08.13 з показника 615 до 32422 кв/год.. За заявою відповідача 27.05.14 була проведена перевірка правильності роботи лічильника, так як відповідач стверджував, що лічильник самостійно збільшує показаники і порушень не виявлено. Тоді ж були виявлені нові показаники лічильника 034605, тобто за 213 днів спожито 2183 кв/год.. У п.18 договору від 26.08.13 вказано, що відповідач погоджується із показниками на лічильнику та з сумою боргу і зобов»язується погодити графік погашення заборгованості при сумі боргу 9342,03 грн..

Відносини з приводу укладення договору на постачання електричної енергії та її споживання регулюються Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1999 року № 1357, Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 (у редакції постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 17 жовтня 2005 року № 910).

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про електроенергетику» споживання електричної енергії можливе лише на підставі договору з екнергопостачальником.

Постачання фізичним особам електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією.

У відповідності до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків.

Ч.1 ст.628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Розкриваючи зміст засади свободи договору, ст.ст. 6, 627 ЦК України визначають, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Водночас ст.ст.20 та 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначають обов»язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг.

В п.1 ч.3 ст.20 вказаного Закону передбачений обов»язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов»язок відповідає зустрічному обов»язку виконавця, визначеному п.3 ч.2 ст.21 ціього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначеннями відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач є власником ? частини житлового будинку, розташованого в с.Бушево по вул.Заріччя,5 з 26.03.2005. Договір на користування електричною енергією був укладений 26.08.13. При укладенні договору у п.18 було зазначено, що заборгованість споживача на 26.08.13 становить 9342,03 грн..

Таким чином, підписавши договір, відповідач визнав факт наявної станом на час його укладення заборгованості, жодних застережень до договору ним не викладено.

Згнідно зі ст.57, ч.ч.1,4 ст.60 та ст.212 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.

Тому суд не приймає до уваги заперечення позову відповідачем та його пояснення, що, підписуючи договір від 26.08.13, він не ознайомився із його змістом і тому не міг знати про п.18 Договору, в якому він визнає заборгованіость за спожиту електричну енергію на суму 9342,03 грн., так як було вказано вище, свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Відповідно до ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Суд вважає, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження порушення відповідачем

ПКЕЕН і таким чином спричинення майнової шкоди позивачу.

Те, що між сторонами не був укладений договір на постачання електричної енергії та її споживання, не звільняє відповідача від відшкодування спричиненої позивачу матеріальної шкоди, так як відповідач з 2005 року є власником ? даного житлового будинку і відповідає, як власник, тобто він є користувачем (споживачем) електроенергії. Крім того, після виявленого порушення відповідач 26.08.13 уклав договір з позивачем про користування електричною енергією у вказаному будинку, тобто він є належним відповідачем.

Керуючись ст. 1166 ЦК України, Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, ст.ст.10, 11, 14, 57, 88, 209, 215, 217 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовільнити.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Київобленерго» в особі Рокитнянського районного підрозділу ПАТ «Київобленерго» заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 9900 грн. 92 коп. на спецівальний розрахунковий рахунок в Головному управлінні ВАТ «Ощадбанк» по м.Києву та Київській області МФО 322669 код 23243188 та судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на поточний рахунок 7301 в філії ПАТ «Альфа Банк» МФО 300346 код ЄРДПОУ 23243188.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області шляхом подання до Рокитнянського районного суду апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Повне рішення буде виготовлено 17.06.15.

Суддя