АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Левенця Б.Б., Мазурик О.Ф.

при секретарі: Прохоровій В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», поданою через представника ОСОБА_1, на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

у лютому 2013 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просило стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором в розмірі 156 855, 35 грн., посилаючись на те, що ТОВ «Український промисловий банк» та відповідач уклали кредитний договір, внаслідок невиконання вимог якого виникла заборгованість. Між позивачем, ТОВ «Український промисловий банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Український промисловий банк» на користь ПАТ «Дельта Банк», у відповідності до якого до останнього перейшло право вимоги до боржників, у тому числі і до ОСОБА_2.

Справа № 754/2319/13-ц Апеляційне провадження № 22-ц-796/3024/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Саламон О.Б.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11.12.2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач через представника подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не звернув уваги на те, що у матеріалах справи відсутні докази повного погашення заборгованості відповідачем, а квитанції, що підтверджують сплату коштів у рахунок виконання рішення суду від 28.01.2008 року не є доказом оплати заборгованості у повному обсязі. Суд не взяв до уваги, що сплата відповідачем заборгованості відбувалася до моменту переходу прав вимоги до ПАТ «Дельта Банк», тому зарахування таких коштів здійснювалося в рахунок погашення строкових та прострочених відсотків. Крім того, наявність судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Крім того, суд не може застосовувати строк позовної давності з власної ініціативи. Борг існує і його сплата не буде подвійним стягненням.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Апелянт у судове засідання не з`явився. Причини неявки у судове засідання, призначене на 24.02.2015 року апелянт не повідомив, причини неявки у друге судове засідання колегією суддів визнані неповажними, оскільки будь яких доказів щодо поважності причин не надано.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.06.2005 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого останньому надано кредит в розмірі 50 000 доларів США, зі сплатою 13,5 % річних, строком до 16.06.2008 року.

ПАТ «Дельта Банк» є правонаступником ТОВ «Український промисловий банк» відповідно до договору від 30.06.2010 року про передачу активів та кредитних зобов'язань Укрпромбанк на користь ПАТ «Дельта Банк».

Рішенням Деснянського районного суду від 28.01.2008 року, яке набрало законної сили, звернено стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 173/ФКВ-05 від 17.06.2005 року - квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2, з метою погашення заборгованості за кредитним договором № 173/ПВ-05 від 17.06.2005 року на загальну суму 211 648, 94 грн. Рішення набрало законної сили.

Згідно з квитанціями відповідачем сплачено заборгованість за кредитним договором у розмірі 211 648, 78 грн., з яких 197 254, 16 грн. - заборгованість по тілу кредиту та 14 394, 62 грн. - проценти за користування кредитними коштами.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідачем у повному обсязі здійснено погашення кредитної заборгованості та позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 598 цього ж Кодексу зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Український промисловий банк» вже звертався до ОСОБА_2 з позовом про дострокове погашення всієї суми заборгованості по кредиту у розмірі 211 648,94 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та рішенням Деснянського районного суду від 28.01.2008 року позов задоволено (а.с. 66-68).

З наданих відповідачем квитанцій вбачається, що сума заборгованості повністю погашена.

За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що зобов`язання за кредитним договором припинилися у зв'язку із їх виконанням у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги про те, що сплачені відповідачем кошти на виконання рішення суду були зараховані на погашення процентів за користування кредитом колегія суддів не може визнати обґрунтованими, оскільки поставивши вимогу про дострокове стягнення всієї суми кредиту банк сам змінив строк виконання зобов`язання за кредитним договором та таке зобов`язання позивальником було виконано.

Доводи апеляційної скарги про відсутність заяви про застосування позовної давності колегія суддів вважає надуманими, оскільки у додаткових поясненнях представник відповідача просив відмовити у позові у тому числі і у зв`язку із пропуском строків позовної давності (а.с. 112-114).

Разом з тим, суд першої інстанції відмовив позивачу у позові і з підстав відсутності заборгованості відповідача за кредитним договором, і з підстав пропуску останньою строку позовної давності.

Такий висновок суду зроблений з порушенням вимог чинного законодавства щодо застосування строку позовної давності.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Такий строк підлягає застосуванню лише у випадку, якщо судом встановлено, що право позивача порушено, але ним пропущено встановлені законом строки на звернення з вимогою про захист цього порушеного права. Якщо ж судом встановлено, що права чи інтереси позивача не порушено, строк позовної давності застосуванню не підлягає.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні із виключенням з мотивувальної частини рішення посилання на застосування позовної давності.

В решті рішення суду є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року змінити, виключивши із мотивувальної частини рішення посилання на застосування строку позовної давності.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді