Справа № 487/2739/15-ц
Провадження № 2/487/1550/15
01.07.2015 м. Миколаїв
Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді ТЕМНІКОВОЇ А.О.
при секретарі ІГНАТЬЄВІ А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
До судового засідання представник позивача не зявився, суду надав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, обставини, викладені в позові підтвердив, просив суд позов задовольнити.
Відповідачка у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду предявленого позову була повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутністю не надходило, таким чином, в силу ч. 2 ст. 77 ЦПК України суд вважає, що відповідачка не зявилася до суду без поважних причин. З урахуванням заяви представника позивача про відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи відповідно до вимог ст. 164 ч. 4, ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим прийняти заочне рішення на підставі доказів, що є у справі.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що підтверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно з ст. 514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача.
Відповідач ОСОБА_2зобовязалася прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені в кредитному договорі.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит це - будь-яке зобовязання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобовязання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобовязання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.
Позивачем зазначене зобовязання виконано в повному обсязі, однак відповідач кредитне зобовязання не виконав, що привело до виникнення заборгованості.
На підставі п. п. 1.5.4, 1.5.5. кредитного договору у звязку з тим, що відповідачем ОСОБА_2 не було дотримано зазначених вище умов кредитного договору, позивачем направлено вимогу про дострокове виконання зобовязань в повному обсязі, однак відповідачем вказана вимога не виконана та відповідні суми не сплачені.
Відповідно до п. 1. ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, в результаті настають правові наслідки, передбачені ст. 611 ЦК України.
Згідно з п. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення частини кредиту за графіком кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася поверненню по графіку та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК до повного погашення кредиту, оскільки він наданий на умовах платності за його користування. Відповідач не виконує своє кредитне зобовязання.
Відповідно до п. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Однак, порушуючи умови кредитного договору, відповідач ОСОБА_2 неодноразово допускала порушення термінів повернення кредиту, нарахованих процентів за користування кредитом.
Розмір вказаної суми заборгованості за кредитом та правильність його розрахунку у судовому засіданні оспорені не були.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Крім того, статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору.
Згідно п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобовязані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ПАТ КБ «Приватбанк» та документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору у сумі 243 гривні 60 копійок.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 59, 60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, ст. ст. 3, 15, 16, 512-514, 525, 526, 530, 610-612, 625-627, 629, 1050, 1054,1056-1 ЦК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судові витрати з оплати судового збору в сумі 456 (чотириста пятдесят шість) гривень 63 копійки.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження. Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Миколаївської області через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.
СУДДЯ: А.О. ТЕМНІКОВА