У х в а л а

4 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Лященко Н.П.,

Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про перегляд рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2013 року, ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 8 грудня 2014 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», селянського (фермерського) господарства «Гал-Агро», ОСОБА_4, приватного підприємства «РТС-Агро», ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 8 грудня 2014 року, позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») задоволено частково: стягнуто з селянського (фермерського) господарства (далі - СФГ) «Гал-Агро» на користь банку 154 тис. 956 грн 98 коп. заборгованості за кредитним договором; стягнуто солідарно з публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», СФГ «Гал-Агро» на користь банку судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1 тис. 549 грн 57 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2015 року касаційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилено, рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 8 грудня 2014 року залишено без змін.

13 серпня 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2013 року, ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 8 грудня 2014 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2015 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) щодо неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме статей 526, 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

На обґрунтування підстави перегляду зазначених судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2012 року, 18 червня 2014 року, 13 травня і 15 липня 2015 року, в яких, на думку заявника, по-іншому, ніж в оскаржуваних рішеннях, застосовано вказані норми матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 22 квітня 2015 року, про перегляд якої порушує питання заявник, та залишаючи без змін судові рішення, суд касаційної інстанції погодився з їх висновками про те, що при визначенні суми заборгованості за кредитним договором підлягають врахуванню грошові суми від реалізації заставного майна, перераховані позивачем на рахунок банку.

Разом з тим в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих для порівняння, містяться такі висновки:

- в ухвалах від 13 травня і 15 липня 2015 року, касаційний суд, направляючи справи на новий судовий розгляд, зазначив про порушення судами норм процесуального права щодо встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення спору;

- в ухвалі від 18 червня 2014 року касаційний суд, залишаючи без змін судові рішення, погодився з їх висновками про солідарне стягнення з боржника та поручителя заборгованості за кредитним договором, про цьому вважав, що розмір відповідальності поручителя обмежується сумою, визначеною в договорі поруки;

- в ухвалі від 17 жовтня 2012 року касаційний суд, залишаючи без змін рішення суду апеляційної інстанції, погодився з його висновком про те, що за відсутності факту реалізації предмета застави не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання.

Отже, порівняння наведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», селянського (фермерського) господарства «Гал-Агро», ОСОБА_4, приватного підприємства «РТС-Агро», ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором за заявою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про перегляд рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2013 року, ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 8 грудня 2014 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : Л.І. Охрімчук

Н.П. Лященко

В.М.Сімоненко