УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Висоцької В.С., Кафідової О.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Білоптторг» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, за касаційними скаргами ОСОБА_4 в особі представників ОСОБА_6, ОСОБА_7 та касаційною скаргою ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_8 на рішення апеляційного суду м. Києва від 18 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Білоптторг» (далі ТОВ «Білопторг») звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5 в солідарному порядку на його користь заборгованість за договором підряду від 27 грудня 2010 року у розмірі 2 995 083 грн та пеню у розмірі 2 995 083 грн; заборгованість за договором підряду від 01 жовтня 2010 року у розмірі 2 649 023 грн та пеню у розмірі 1 351 001,73 грн; заборгованість за договором підряду від 30 червня 2011 у розмірі 2 961 749 грн та пеню за вказаним договором у розмірі 2 961 749 грн; а всього стягнути 15 913 688,73 грн.

Позов мотивовано тим, що 27 грудня 2010 між відповідачами та ФОП ОСОБА_9 укладено договір підряду № 27/12; 01 жовтня 2010 року між відповідачами та ФОП ОСОБА_10 укладено договір підряду № 01/10 та 30 червня 2011 між відповідачами та ФОП ОСОБА_11 укладено договір підряду № 30/06. Відповідно до вказаних договорів ФОП ОСОБА_9, ФОП ОСОБА_10 та ФОП ОСОБА_11 виконали роботу по реконструкції та ремонту житлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1. Відповідачі свої зобов'язання за договорами не виконали, у зв'язку із чим утворилася заборгованість. 15 лютого 2013 між ФОП ОСОБА_9, ФОП ОСОБА_10, ФОП ОСОБА_11 та ТОВ «Білоптторг» було укладено договори цесії, відповідно до яких вказані фізичні особи-підприємці уступили право вимоги за вказаними договорами підряду ТОВ «Білоптторг». Оскільки відповідачі в добровільному порядку заборгованість за виконані роботи не сплатили, позивач звернувся до суду з відповідним позовом про її стягнення.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 листопада 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 18 лютого 2015 року апеляційну скаргу ТОВ «Білопторг» задоволено. Рішення місцевого суду скасовано з ухваленням нового рішення про задоволення позову. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ТОВ «Білоптторг»: 2 995 083 грн основного боргу та 2 995 083 грн пені за договором підряду від 27 грудня 2010 року; 2 649 023 грн основного боргу та 1 351 001,73 грн пені за договором підряду від 1 жовтня 2010 року; 2 961 749 грн основного боргу та 2 961 749 грн пені за договором підряду від 30 червня 2011 року, а всього стягнуто заборгованість у розмірі 15 913 688,73 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Представник відповідача - ОСОБА_5 та представники відповідача - ОСОБА_4, не погоджуючись з даним рішенням суду апеляційної інстанції подали касаційні скарги, в яких, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права просять його скасувати із залишенням в силі рішення місцевого суду.

Дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення місцевого суду. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позову, у зв'язку із чим, обґрунтовано скасував рішення місцевого суду та вирішив спір по суті.

Апеляційний суд, задовольняючи позовні вимоги, правильно виходив з того, що роботи по реконструкції та ремонту житлових приміщень гуртожитку фактично виконані і прийняті відповідачами, відповідають роботам, вказаним в актах приймання-передачі. Відповідачі заборгованість за виконані роботи не сплатили.

З урахуванням наведеного, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача суми заборгованості за договорами підряду та пені за порушення строків оплати вартості робіт, оскільки солідарна відповідальність відповідачів ґрунтуються на умовах укладених договорів та вимогах закону.

Посилання відповідачів на те, що договори підряду були укладені їх представником з перевищенням наданих йому повноважень, а тому не створюють для них правових наслідків необґрунтовані та спростовуються матеріалами справи, зокрема змістом відповідної довіреності. При цьому, вказані договори підряду у встановленому законом порядку недійсними чи неукладеними не визнані і на даний час є чинними.

Крім того, після укладення договорів підряду та на їх виконання відповідачами було вчинено ряд дій, що свідчать про їх схвалення, оскільки підрядні роботи на об'єктах, що належать відповідачам, виконувалися протягом тривалого часу, починаючи з жовтня 2010 року по 29 грудня 2012 року, для проведення робіт підрядникам було надано доступ до приміщень гуртожитку.

При вирішенні даної справи апеляційним судом правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 та касаційні скарги ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 18 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.С. Висоцька
О.В. Кафідова