Номер провадження: 22-ц/785/9610/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за

позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_6, про стягнення суми боргу,

позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8, про визнання недійсним шлюбного договору, визнання права спільної сумісної власності, визнання частково недійсними заповітів, поділ спільного майна,

зустрічним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів, повернення майна у власність, стягнення його вартості,

за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2015 року про передачу справи з одного суду до іншого та про відмову у передачі справи з одного суду до іншого,

встановила:

У травні 2008 р. ОСОБА_6 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому з врахуванням уточнених позовних вимог у червні 2008 р. просила визнати недійсним шлюбний договір, укладений 09.07.2007 р. між нею та її колишнім чоловіком ОСОБА_9, Посилалась на те, що шлюбний договір суперечить вимогам ст. ст. 60, 93 СК України. У звязку з наведеним також просила поділити набуте у шлюбі майно (Т. 1, а. с. 3 7, 38 41).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04.07.2008 р. було визнано мирову угоду між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 (Т. 1, а. с. 75 77).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 03.11.2009 р. апеляційну скаргу ОСОБА_9 задоволено частково. Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 04.07.2008 р. скасовано. Справу направлено до Київського районного суду м. Одеси на новий розгляд іншим суддею (Т. 1, а. с. 117 119).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13.09.2010 р. справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_9, третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8, про визнання недійсним шлюбного договору та поділ набутого у шлюбі майна передано на розгляд до Приморського районного суду м. Одеси. Ухвала мотивована тим, що за час розгляду справи ОСОБА_9 змінив своє місце проживання, став проживати у Приморському районі м. Одеси. Частина спірного майна - дві квартири, також знаходяться у Приморському районі м. Одеси (Т. 1, а. с. 135 135 зворотна сторона).

30.07.2010 р. ОСОБА_9 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_6, в якому з врахуванням уточнень від 17.08.2010 р. та від 14.12.2010 р. просив стягнути з останньої сплачені ним кошти у сумі 42 238,82 грн. та в порядку повороту виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 04.07.2008 р. повернути йому квартиру та два автомобіля (Т. 1, а. с. 152, 267, 321).

30.07.2010 р. ОСОБА_6 знову уточнила свій позов про визнання недійсним шлюбного договору та поділ спільного сумісного майна подружжя (Т. 1, а. с. 158 171).

18.07.2013 р. до суду надійшла заява ОСОБА_6 про зменшення розміру позовних вимог (Т. 1, а. с. 219 224).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19.09.2013 р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20.11.2013 р., в задоволенні позову ОСОБА_6, третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8, про визнання недійсним шлюбного договору відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про поворот виконання ухвали суду та стягнення грошей задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 грошову суму у розмірі 31 829,00 грн.. В іншій частині зустрічного позову відмовлено (Т. 2, а. с. 247 256, 313 316 зворотня сторона).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.03.2014 р. касаційна скарга ОСОБА_6 задоволена частково. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19.09.2013 р. та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20.1.2013 р. скасовано. Справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24.04.2014 р. справа прийнята до провадження. Призначено судове засідання на 03.07.2014 р. (Т. 3, а. с. 49).

16.02.2014 р. ОСОБА_9 помер (Т. 2, а. с. 54).

26.02.2014 р. до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу, в якому позивачка зазначала, що вона 21.10.2013 р. згідно з договором позики позичила ОСОБА_9 - 984 000 грн., що еквівалентно 120 000 доларам США. Позичальник 16.02.2014 р. помер, не повернувши борг. Його зобовязання з повернення боргу має виконати спадкоємець ОСОБА_5, з якої просила стягнути суму боргу, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 18.11.201 р., в якій додатково вказала третьою особою ОСОБА_6, у розмірі 1 840 800 грн. (Т. 4, а. с. 2 2 зворотня сторона, 144 144 зворотня сторона).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.11.2014 р. позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_6, про стягнення боргу обєднано в одне провадження з позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8, про визнання недійсним шлюбного договору та поділ спільного сумісного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів, повернення майна у власність, стягнення його вартості (Т. 4, а. с. 154).

У листопаді 2014р. ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою про уточнення зустрічного позову, в якому просила стягнути з ОСОБА_6 - 100 043,18 грн., які були сплачені їй померлим чоловіком ОСОБА_9 на підставі недійсного правочину (Т. 5, а. с. 139 140).

04.11.2014 р. Приморський районний суд м. Одеси у судовому засіданні оголосив позовну заяву, зясував питання щодо підтримки позовних вимог (Т. 5, а. с. 149 165), почавши таким чином розгляд справи по суті (ч. 1 ст. 173 ЦПК України).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19.11.2014 р. (Т. 5, а. с. 198) зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_10 в частині вимог про поворот виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси від 04.07.2008 р. залишено без розгляду.

16.12.2014 р. до суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8, про визнання недійсним шлюбного договору, поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя та визнання частково недійсним заповіту. В уточненому позові ОСОБА_6 просила визнати недійсними заповіти її колишнього чоловіка від 21.10.2013 р. на імя ОСОБА_4 та від 31.05.2008 р. на імя ОСОБА_5 та ОСОБА_7, визнати за нею право власності на половину спільного сумісного майна подружжя. Посилалася на те, що спірні заповіти порушують її права як подружжя (т. 5, а. с. 242 252).

28.09.2015 р. до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання ОСОБА_5, подане через її представника ОСОБА_11, про розєднання від інших вимог по справі у самостійне провадження позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_7 (Т. 6, а. с. 174 176).

28.09.2015 р. до Приморського районного суду м. Одеси надійшло також клопотання ОСОБА_6, подане через її представника ОСОБА_12, про передачу за підсудністю до Київського районного суду м. Одеси справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8, про стягнення суми боргу з обєднаним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8, про визнання недійсним шлюбного договору, визнання права спільної сумісної власності, визнання частково недійсними заповітів, поділ спільного майна, та зустрічним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів, повернення майна у власність, стягнення його вартості (Т. 6, а. с. 177 179).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28.09.2015 р. (Т. 6, а. с. 184, 186 187) клопотання ОСОБА_5 про розєднання позовів задоволено частково.

Виділено в окреме провадження позов ОСОБА_6 в частині вимог до ОСОБА_7, третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8, про визнання недійсними заповітів.

Виділено в окреме провадження позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_6, про стягнення суми боргу. Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_6, про стягнення суми боргу передано за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси.

У задоволенні клопотання ОСОБА_6 про направлення справи за підсудністю відмовлено у повному обсязі.

ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати. Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_6, про стягнення суми боргу, за обєднаним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8, про визнання недійсним шлюбного договору, визнання права спільної сумісної власності, визнання частково недійсними заповітів, поділ спільного майна, та за зустрічним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів, повернення майна у власність, стягнення його вартості, передати за підсудністю до Київського районного суду м. Одеси. Посилається на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19.10.2015 р., на підставі ст. 293 ЦПК України, відмовлено у відкритті апеляційного провадження в частині оскарження ухвали про розєднання позовів в окреме провадження. В цій частині ухвала в апеляційному порядку не переглядається.

ОСОБА_12, представник апелянта, у судовому засіданні підтримала викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги.

ОСОБА_5 в поданих через представника ОСОБА_11 письмових запереченнях вважала необхідним скаргу відхилити, ухвалу залишити без змін. Посилалася на те, що у 2010 р. Київський районний суд м. Одеси передав за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси позов ОСОБА_6 до померлого ОСОБА_9. Тобто, питання щодо підсудності справи вже вирішувалося судом. У 2013 р. після касаційного перегляду справа також була повернута до Приморського районного суду м. Одеси. Висновками судової будівельно-технічної експертизи щодо визначення вартості спірного майна керуватися не можна, оскільки вони є недостовірними.

ОСОБА_4 в письмових запереченнях вважала необхідним скаргу відхилити, ухвалу залишити без змін. Посилалася на те, що апелянт не оскаржувала ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 13.09.2010 р. про передачу справи до Приморського районного суду м. Одеси. Спори щодо підсудності між судами недопустимі. Докази щодо вартості спірного нерухомого майна не можна приймати остаточно до уваги, оскільки вони не є беззаперечними. Разом з тим, вважає, що суд неправильно визначився із підсудністю її позовних вимог до ОСОБА_6 Малиновському районному суду м. Одеси. Вона, як кредитор, заявила вимоги до спадкоємців померлого ОСОБА_9. Її позов повинен розглядатися судом за місцезнаходженням спадкового майна, частина якого знаходиться у Приморському районі м. Одеси.

ОСОБА_11 та ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримали викладені у письмових запереченнях на скаргу доводи та вимоги.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права при постановлені ухвали, колегія суддів зазначає наступне.

Постановляючи ухвалу про направлення позову ОСОБА_4 до Малиновського районного суду м. Одеси, відмовляючи у передачі справи до Київського районного суду м. Одеси, суд першої інстанції, пославшись на ч. 10 ст. 110, ч. 4 ст. 116, ч. 1 ст. 117 ЦПК України, виходив з того, що повернення справи до Київського районного суду м. Одеси фактично буде свідчити про спір між судами щодо підсудності справи. Крім того, розгляд позовних вимог ОСОБА_6 було розпочато по суті, наслідком чого було ухвалення рішення, яке в подальшому було скасовано (а. с. 186 187).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині відмови у передачі справи до Київського районного суду м. Одеси, вважає, що цих висновків він дійшов без порушень норм діючого законодавства (ст. 116, 117, 173 ЦПК України).

Встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19.09.2013 р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20.1.2013 р., в задоволенні позову ОСОБА_6, третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8, про визнання недійсним шлюбного договору відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про поворот виконання ухвали суду та стягнення грошей задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 грошову суму у розмірі 31 829,00 грн.. В іншій частині зустрічного позову відмовлено (Т. 2, а. с. 247 256, 313 316 зворотня сторона).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.03.2014 р. касаційна скарга ОСОБА_6 задоволена частково. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19.09.2013 р. та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20.11.2013 р. скасовано. Справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Таким чином, позов ОСОБА_6 вже розглядався по суті. Доводи апелянта про те, що після скасування попереднього рішення суду розгляд справи не розпочато по суті спростовуються тим, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24.04.2014 р. справа прийнята до його провадження. Призначено судове засідання на 03.07.2014 р. (Т. 3, а. с. 49). 04.11.2014 р. Приморський районний суд м. Одеси у судовому засіданні оголосив позовну заяву, зясував питання щодо підтримки позовних вимог (Т. 5, а. с. 149 165), почавши таким чином розгляд справи по суті (ч. 1 ст. 173 ЦПК України).

Доводи апелянта щодо знаходження нерухомого майна з більшою вартістю у Київському районі м. Одеси, враховуючи вищезазначене, є неспроможними (ч. 4 ст. 116 ЦПК України).

Ураховуючи, що суд першої інстанції постановив ухвалу в частині відмови у передачі справи до Київського районного суду м. Одеси без порушень діючого законодавства, і підстави для її скасування, зміни відсутні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в цій частині підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо передачі на розгляд Малиновському районному суду м. Одеси позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_6, про стягнення суми боргу.

Встановлено, що 04.11.2014 р. розпочато розгляд справи по суті (ч. 1 ст. 173 ЦПК України).

Забороняється передавати до іншого суду справу, яка розглядається судом, за винятком випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 4 ст. 116 ЦПК України).

На підставі вищевикладеного, колегія судів вважає, що ухвала суду першої інстанції в частині передачі позову ОСОБА_4 до Малиновського районного суду м. Одеси постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню. Справу необхідно направити в цій частині до Приморського районного суду м. Одеси для продовження її розгляду.

За правилами п. 4 ч. 2 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України апеляційний суд за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції у випадку порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315, 317, 319, 324 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2015 року в частині передачі справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_6, про стягнення суми боргу до Малиновського районного суду м. Одеси скасувати.

Ухвалу в частині відмови у передачі справи з одного суду до іншого залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: Л. А. Гірняк

ОСОБА_3