Ухвала

іменем україни

10 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Леванчука А.О., Нагорняка В.А.,

Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Омега Банк» до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про звернення стягнення на предмет іпотеки та встановлення початкової ціни для реалізації предмета іпотеки, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення апеляційного суду Київської області від 29 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, встановлення способу реалізації предмета іпотеки та встановлення початкової ціни для реалізації предмета іпотеки.

Позивач посилався на те, що 09 листопада 2007 року між ЗАТ «ТАС- Інвестбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», яке рішенням загальних зборів акціонерів від 29 квітня 2013 року змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство «Омега Банк» (далі - ПАТ «Омега Банк»), та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 1030-Ф, згідно з умовами якого ОСОБА_4 отримала кредит в сумі 2 млн дол. США терміном до 08 листопада 2010 року зі сплатою 12 % річних за користування кредитом у доларах CШA та 17 % річних за користування кредитом у гривнях.

На забезпечення виконання зазначеного кредитного договору 29 грудня 2007 року між банком та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір № 1030-Ф/ІП, предметом якого є земельна ділянка загальною площею 0,9998 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, яка знаходиться на території Броварської міської ради у Броварському районі Київської області.

ОСОБА_4 порушує умови кредитного договору, оскільки не сплачує проценти за користування кредитними коштами, не повертає чергові суми отриманого кредиту відповідно до встановленого графіка, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 21 серпня 2012 року становить 24 944 937 грн 85 коп. та 310 028 дол. США.

Посилаючись на викладене, позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку загальною площею 1,9998 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, яка знаходиться на території Броварської міської ради у Броварському районі Київської області та належить ОСОБА_3, в межах заборгованості за кредитним договором від 09 листопада 2007 року в розмірі 24 944 937 грн 85 коп. та 310 028 дол. США, з яких: 13 232 377 грн 10 коп. - прострочена заборгованість за кредитом, 8 408 965 грн 71 коп. - прострочена заборгованість за процентами, 1 727 369 грн 22 коп. - пеня за несвоєчасне повернення процентів, 1 576 225 грн 82 коп. - пеня за несвоєчасну сплату основної суми кредиту, 243 327,47 дол. США - прострочена заборгованість за процентами, 66 700 дол. США -пеня за несвоєчасне повернення процентів та судові витрати в розмірі 3 219 грн, а також просив встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах; встановити початкову ціну для реалізації предмета іпотеки.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 жовтня 2013 року позов було задоволено частково.

У рахунок погашення заборгованості в сумі 24 944 937 грн 85 коп. та 310 028 дол. США звернуто стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку загальною площею 1,9998 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, яка знаходиться на території Броварської міської ради у Броварському районі Київської області, цільове призначення - під розміщення житлової забудови та об'єктів інфраструктури, яка належить ОСОБА_3, на користь ПАТ «Омега Банк».

У задоволенні позовних вимог ПАТ «Омега Банк» до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про встановлення способу реалізації предмета іпотеки та встановлення початкової ціни для реалізації предмета іпотеки відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 29 грудня 2014 року рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 жовтня 2013 року в частині задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судові рішення не відповідають вказаним вимогам.

Судами встановлено, що 09 листопада 2007 року між ЗАТ «ТАС- Інвестбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», яке рішенням загальних зборів акціонерів від 29 квітня 2013 року змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство «Омега Банк» (далі - ПАТ «Омега Банк»), та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 1030-Ф, згідно з умовами якого ОСОБА_4 отримала кредит в сумі 2 млн дол. США терміном до 08 листопада 2010 року зі сплатою 12 % річних за користування кредитом у доларах CШA та 17 % річних за користування кредитом у гривнях.

На забезпечення виконання зазначеного кредитного договору 29 грудня 2007 року між банком та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір № 1030-Ф/ІП, предметом якого є земельна ділянка загальною площею 0,9998 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, яка знаходиться на території Броварської міської ради у Броварському районі Київської області.

Станом на 21 серпня 2012 року заборгованість ОСОБА_4 за кредитним договором становить 24 944 937 грн 85 коп. та 310 028 дол. США.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ «Омега Банк» має право на захист порушених прав шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до іпотечного договору від 29 грудня 2007 року № 1030-Ф/ІП, а саме: земельної ділянки загальною площею 0,9998 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, яка належить відповідачу у справі на праві власності.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідно до умов договору від 18 червня 2013 року у зобов'язанні позичальника за кредитним договором відбулася заміна кредитора та ПАТ «Дельта Банк» набуло статусу нового кредитора. З моменту підписання договору купівлі-продажу ПАТ «Омега Банк» не є належним позивачем, оскільки відповідач з того часу не порушує будь-яких прав, за захистом яких позивач звернувся до суду у вересні 2012 року. При цьому зазначено, що суд не може замінити неналежного позивача належним на підставі ст. 33 ЦПК України, яка передбачає можливість заміни виключно неналежного відповідача.

Проте з такими висновками судів погодитись не можна.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2012 року ПАТ «Сведбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, встановлення способу реалізації предмета іпотеки та встановлення початкової ціни для реалізації предмета іпотеки.

25 грудня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПAT «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором, до ПAT «Дельта Банк» перейшли усі права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами.

18 червня 2013 року між ПАТ «Омега Банк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. договір купівлі-продажу прав вимоги № 1, згідно з умовами якого було відступлено право вимоги до позичальника ОСОБА_6 за кредитним договором від 09 листопада 2007 року № 1030-Ф та її майнового поручителя ОСОБА_7 відповідно до іпотечного договору від 29 грудня 2007 року № 1030-Ф/ІП.

Ухвалюючи рішення 14 жовтня 2013 року, суд першої інстанції не з'ясував та не врахував, що 18 червня 2013 року між ПАТ «Омега Банк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, згідно з умовами ПАТ «Омега Банк» відступило ПАТ «Дельта Банк» право вимоги до позичальника ОСОБА_6 та її майнового поручителя ОСОБА_7 Таким чином, заміна кредитора відбулася до ухвалення судом рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Дельта Банк» зверталось до суду з заявою про заміну сторони правонаступником в порядку ст. 37 ЦПК України.

Згідно зі ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не врахував, що ч. 1 ст. 37 ЦПК України передбачено залучення правонаступника на будь-якій стадії цивільного процесу, та, встановивши, що у зобов'язанні відбулася заміна кредитора, не застосував до спірних правовідносин норму ст. 37 ЦПК України, яка підлягала застосуванню.

При цьому суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що процесуальне правонаступництво відрізняється від заміни неналежного відповідача за процесуальними підставами та наслідками, а саме: при заміні неналежного відповідача процес починається спочатку, а при правонаступництві продовжується, щодо прав, то вони є обов'язковими для правонаступника у тій же самій мірі, в якій були обов'язковими для правопопередника, правонаступництво наступає внаслідок переміни суб'єктів спірних відносин, між якими існує матеріально-правовий зв'язок.

За таких обставин рішення суду першої інстанції та рішення апеляційного суду підлягають скасуванню із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 жовтня 2013 року та рішення апеляційного суду Київської області від 29 грудня 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк

Т.О. Писана