Справа № 713/1502/15-ц
Провадження №2/713/582/15
15.10.2015 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Пилип'юка І.В., з участю секретаря Паучек Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулася в суд в інтересах ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням.
В позові вказувала, що згідно договору дарування від 10.11.2006 року ОСОБА_2 є власником житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1. ОСОБА_2 житловий будинок перейшов у дар від батька ОСОБА_7, який за життя дав згоду на тимчасову реєстрацію відповідачів, одночасно допомагав у будівництві житлового будинку своєму синові ОСОБА_3, який з сім'єю приїхав з Росії. Фактично вони проживають в новозбудованому будинку за АДРЕСА_2.
В житловому будинку, який є власністю ОСОБА_2, зареєстровані відповідачі: ОСОБА_3 - брат з 06.12.1979 року, ОСОБА_4 - дружина брата з 06.12.1979 року, та їх діти - ОСОБА_5 з 01.07.1996 року, ОСОБА_6 з 20.07.2003 року. Проте вони не проживають за зареєстрованою адресою, зокрема ОСОБА_3 не проживає приблизно 15 років, ОСОБА_4 та діти не проживають приблизно 6 років.
Відповідачі не є членами сім'ї ОСОБА_2 Вони не зверталися до власника з питанням укладення з ним угоди про користування приміщення у його будинку, не зацікавлені в утриманні житлового будинку, оскільки це не їх власність. Їм пропонувалося звернутися з заявами про зняття з реєстраційного обліку за вказаною вище адресою і зареєструватися до будинку по АДРЕСА_2, забудовником якого є ОСОБА_3 Однак вони відмовляються вирішити питання добровільно, не бажають знятися з реєстраційного обліку, чим порушують права власника щодо користування, розпорядження своїм майном.
Посилалася на те, що ОСОБА_2 єдиний власник житлового будинку №83 і з моменту отримання ним в дар будинку припинилося право власності за колишнім власником, а також припинилося право членів сім'ї колишнього власника на користування будинком, оскільки це право є похідним.
Просила позбавити відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 права користування житлом, що знаходиться в АДРЕСА_1, належний на праві власності ОСОБА_2
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, будучи належно повідомленою про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримують повністю.
Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилися, будучи належно повідомленими про місце, день та годину слухання справи, причини неявки суду не повідомили.
Оскільки позивач не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, то суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що на підставі договору дарування серія ВЕС №967367 від 19.07.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за №8225, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить будинок в АДРЕСА_1, що підтверджується копією вказаного договору та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №15318918 від 22.07.2007 року, виданого ДКП «Вижницьке РБТІ».
Відповідачі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстровані за вказаною адресою, однак ОСОБА_9. не про проживає біля 15 років, ОСОБА_4 з дітьми ОСОБА_5 і ОСОБА_6 не проживають біля 5-6 років, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї ОСОБА_2 №513 від 06.08.2015 року, виданого виконавчим комітетом Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області.
Вказані обставини підтверджуються листами Вижницького РС УДМС України в Чернівецькій області та адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Чернівецькій області, наданими на запити суду.
З акту обстеження житлового будинку по АДРЕСА_2 №533 від 13.08.2015 року, виданого виконавчим комітетом Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області вбачається, що в даному будинку проживають ОСОБА_3 (забудовник), ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8. Вони проживають у м. Чернівці, а на вихідні приїжджають у будинок по АДРЕСА_2
Відповідачі не є членами сім'ї ОСОБА_2 і договір найму житлового приміщення з ним не укладали.
На даний час ОСОБА_2 не може розпорядитися належним йому на праві приватної власності житловим будинком, що розташований по АДРЕСА_1, оскільки в ньому зареєстровані відповідачі.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Вказані положення закріплені також у ЦК України.
Так відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст.150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
У ч.4 ст.9 ЖК Української РСР зазначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Згідно ст.ст.71, 72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається житлове приміщення на протязі 6 місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки здійснюється в судовому порядку.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України та житлового законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.
Враховуючи викладені вимоги закону та встановлені судом обставини, суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 доведено належними та допустимими доказами, що відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 не є членами сім'ї ОСОБА_2, без поважних причин, понад шість місяців не проживають у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, а тому суд приходить до висновку, що їх необхідно визнати такими, що втратили право на користування цим житлом.
Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами, доказів протилежного суду не представлено.
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 обґрунтовані та підлягають до задоволення.
На підставі викладено та ст.41 Конституції України, ст.ст.16, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст.9, 71, 72, 150 ЖК Української РСР, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, Суд, -
Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 такими, що втратили право на користування житловим будинком в АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: І. В. Пилип'юк