ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року. м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Зуй Т.С.,

при секретарі: Антощенко Г.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

третьої особи Капустюка Д.В., представника третьої особи Щербініної А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради про встановлення порядку користування квартирою, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача посилаючись на те, що їм на праві приватної спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1. У неї та в дітей склались неприязні відносини з відповідачем. Тому вона просить визначити порядок користування квартирою, виділивши їй в користування кімнату 17,7 кв.м.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Пояснила суду, що діти хочуть проживати з нею, в них з батьком склались неприязні відносини, вказану велику кімнату можливо переобладнати на дві ізольовані кімнати, для її можливого проживання з синами. ЇЇ вселили за рішенням суду в маленьку кімнату в якій неможливо їй проживати разом з синами. Крім того є рішення про визначення місця проживання неповнолітньої дитини разом з матірю, а також висновок органу опіки та піклування про доцільність та відповідність інтересам дитини відібрання малолітнього ОСОБА_5 від батька ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав.

Відповідач та його представник позов визнали частково. Позивач суду показав, що між ним та старшим сином склались неприязні відносини, погоджується щоб позивачу виділили в користування малу кімнату площею 11, 9 кв.м.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позов ОСОБА_1 та просив його задовольнити.

Представник третьої особи органу опіки та піклування, просила вирішити вказане питання на розсуд суду та пояснила, що неповнолітня дитина проживає з матірю, при обстеженні в маленькій кімнаті неможливо обладнати робоче місце для дитини.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено: квартира АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить сторонам. Квартира складається з 2-х кімнат площею 17,7 кв.м та 11.9 кв.м., коридор площею 7,4 кв.м, ванна кімната площею 2,7 кв.м, вбиральня площею 1,0 кв.м, кухня площею 8,8 кв.м. У спірній квартирі мешкають позивач, відповідач їх неповнолітній син ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_4

Шлюб між сторонами було розірвано та в них склались вкрай неприязні стосунки, за рішенням Апеляційного суду Київської області від 31.03.2014 року позивача було вселено в спірну квартиру, без визначення конкретного приміщення.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Між співвласниками спірної квартири не досягнуто згоди про порядок користування житловим приміщенням. Частка кожного співвласника є рівною.

В судовому засіданні позивач відійшов від рівності часток та просив виділити в володіння та користування їй кімнату площею 17,7 кв.м, пославшись на те, що її можливо переобладнати на дві ізольовані кімнати, щоб там можливо було проживати їй разом з малолітнім сином ОСОБА_5 та повнолітнім сином ОСОБА_4 і просить залишити в загальному користуванні коридор площею 7,4 кв.м, ванну кімнату площею 2,7 кв.м, вбиральню площею 1,0 кв.м, кухню площею 8,8 кв.м.

Відповідно до ст. 64, 156 ЖК України до членів сім'ї власника житлового приміщення віднесено дружину (чоловіка) власника житла (якщо стосовно цього житла в подружжя не виникло право спільної власності), їхніх дітей та батьків, а також інших осіб, якщо вони постійно проживають спільно з власником житла та ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ст. 176 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані передати у користування дитини майно, яке має забезпечити її виховання та розвиток.

Відповідно до п. 52 Правил обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов і надання ним житлових приміщень в Українській РСР при наданні житлових приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі старше 9 років, окрім подружжя.

При цьому, суд бере до уваги надані позивачем пояснення, та вважає її позовні вимоги такими, що відповідають дійсності, оскільки згідно висновку органу опіки та піклування вирішено про доцільність та відповідність інтересам дитини відібрання малолітнього ОСОБА_5, 2004 року народження від батька ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав (а.с.13).

Разом з тим, згідно з рішенням Фастівського міськрайонного суду, яке набрало законної сили 15.11.2013 року, визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_5 разом з матірю (а.с.12).

Таким чином, суд вважає обґрунтованим відхід від рівності часток у власності, оскільки в кімнату площею 17,7 кв.м з балконом, можливо розмістити три особи та обладнати робоче місце для дитини, відійшовши від застосування принципу неможливості заселення до однієї кімнати осіб різної статі, а саме: матері і синів, враховуючи при цьому інтереси малолітньої дитини сторін, а кімната площею 11.9 кв.м є замалою для трьох осіб, ще й різної статі. Тому суд, не може погодитись з твердженнями відповідача про те, що позивачу з малолітнім та повнолітнім синами слід виділити в користування саме кімнату 11.9 кв.м.

Кожен із співвласників має право вимагати визначити порядок користування між ними спільним майном.

Тому, позовні вимоги позивача про встановлення порядку користування квартирою, суд задовольняє в повному обсязі, враховуючи інтереси малолітньої дитини, а також те, що всі власники мають право володіти та користуватись своєю власністю і ніхто і ніяким чином не має право порушувати їх законних прав.

Керуючись ст. ст. 10, 20, 212 ЦПК України, ст. ст. 357, 358 ЦК України, ст. 176 СК України, ст. 64, 156 ЖК України, Закону України «Про власність»,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради про встановлення порядку користування квартирою- задовольнити.

Визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши в користування ОСОБА_1 житлову кімнату площею 17,7 кв.м та балкон.

Залишити в користування ОСОБА_2 житлову кімнату площею 11,9 кв.м, в квартирі АДРЕСА_1;

В спільному користуванні залишити сторонам: коридор площею 7,4 кв.м, ванну кімнату площею 2,7 кв.м, вбиральню площею 1,0 кв.м, кухню площею 8,8 кв.м, в квартирі АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн., а також витрати повязані з наданням юридичної допомоги в розмірі 2000 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: Т.С.Зуй