Справа № 573/425/15-ц
Номер провадження 2/573/143/15
13 березня 2015 року м. Білопілля
Білопільський районний суд Сумської області в складі:
головуючої судді Черкашиної М. С.,
при секретарі: Терещенко О. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля заочно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Білопільський районний сектор Управління державної міграційної служби України в Сумській області, про визнання особи таким, що втратив право користування жилим приміщенням,
24 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 грудня 2008 року. Крім неї в будинку значиться зареєстрований ОСОБА_2. Відповідач не є родичем і ніякого відношення позивачка до нього не має. ОСОБА_2 в зазначеному будинку в 2003 році зареєстрував покійний чоловік ОСОБА_3 за проханням знайомого, але фактично відповідач за зареєстрованою адресою ніколи не проживав, та місце його проживання не відомо. Неодноразово за місцем реєстрації відповідача приходили працівники виконавчої служби з розшуком боржника - ОСОБА_2 у зв'язку з грошовою заборгованістю. На сьогоднішній день відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, що позбавляє можливості позивача як власника будинку оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг. Враховуючи те, що відповідач не є членом сім'ї, на сьогоднішній день за вказаною адресою не проживає, хоча зареєстрований у вищевказаному будинку, у добровільному порядку не знімається із реєстраційного обліку, не оплачує витрати по утриманню будинку та не приймає участі у спільному побуті. Позивачка не має наміру в майбутньому узгоджувати з відповідачем угоду щодо користування та розпорядження будинком та вважає ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Посилаючись на вище викладене, а також те, що відповідач порушує її права як власника будинку, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а. с. 20 ).
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлявся за місцем реєстрації, причин неявки не повідомив, заперечення з приводу позовних вимог до суду не надав. Згідно поштового повідомлення останній за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 не проживає (а. с. 18-19 ). На підставі абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України суд вважає, що відповідач належним чином сповіщений про час, день і місце розгляду справи.
Представник третьої особи - Білопільського РС УДМС України в Сумській області в судове засідання також не з'явився, хоча належним чином був сповіщені про час, день і місце розгляду справи, причин неявки не повідомив ( а. с. 16 ) .
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.
У зв'язку з неявкою сторін, третьої особи суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини.
Стаття 41 Конституції України закріплює право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися свою власністю.
Зі змісту п. 10, 11 Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 року вбачається, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ст.107 ЖК наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст.71 або ст.107 ЖК.
Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована в АДРЕСА_1, що підтверджується відміткою про місце проживання у паспорті серії НОМЕР_1, виданого Білопільським РВ УМВС України в Сумській області 17 квітня 1998 року (а. с. 4).
У відповідності до довідки, виданої РС УДМС Білопільського В УМВС України в Сумській області від 27 лютого 2015 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 (а. с.14).
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 грудня 2008 року, посвідченого державним нотаріусом Білопільської державної нотаріальної контори Сумської області, зареєстрованого в реєстрі за № 2821, спадкоємцем майна ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7, є його дружина ОСОБА_1. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з житлового будинку АДРЕСА_1, що належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Рижівської сільської ради 15 березня 1996 року (а. с. 6).
Відповідно до технічного паспорту та копії прибудинкової книги на будинок АДРЕСА_1 власником є ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Білопільською державною нотаріальною конторою 25 грудня 2008 року. Крім власниці за адресою: АДРЕСА_1 29 вересня 2003 року приписаний ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 7-10).
Зі змісту довідки, виданої виконкомом Рижівської сільсько ради Білопільського району Сумської області № 183 від 19 лютого 2015 року вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, дійсно зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1. За вказаною адресою, крім неї, зареєстрований з 29 вересня 2003 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, який не є родичем та не проживає у зазначеному будинку з 2003 року, місце його проживання не відомо (а. с. 11).
Відповідно до ст. 316 ЦК України право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежного від волі інших осіб.
Згідно ст. 317 ЦК України, власнику надається право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 1 статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
На підставі ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ст. 71 ч. 1 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
За приписами ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені ст.71 ЖК України строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно ч. 2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Статтею 150 ЖК України визначено, що громадяни, які мають в приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Крім того, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2, який не є членом сім'ї був зареєстрований у будинку позивачки ще в 2003 році, але не проживав там жодного дня, між ними не досягнуто будь-якої домовленості щодо укладення в майбутньому договору найму (оренди) зазначеного будинку, тощо.
Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивачки про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Від стягнення із відповідача судового збору, сплаченого при зверненні з даним позовом до суду, позивачка відмовилась.
На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 71, 72, 107, 150 ЖК України, ст. ст. 316, 317, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 4,10, 60, 209, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Білопільський районний сектор Управління державної міграційної служби України в Сумській області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Білопільського районного суду протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя