РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1986/15-ц

13 жовтня 2015 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуюча суддя - Грипіч Л. А.

при секретарі - Мельник Р. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивач не з'явилась, звернулась з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, в письмовому запереченні, направленому на адресу суду позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні їх відмовити. Вказав, що сплачує щомісячно грошові кошти в сумі по 300грн на дитину, що підтвердив копіями квитанцій та вказав, що ніде не працює, доказом чого надав копію трудової книжки.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим частково.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено Свідоцтвом про народження серії І-ГЮ №238370 від 18 серпня 2015 року (видане повторно).

Неповнолітня дитина проживає з матірю, батько дитини, відповідач по справі, добровільно надає допомогу на її утримання в сумі 300грн., що підтверджено письмовими доказами наданими відповідачем.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України), розмір аліментів на одну дитину не може бути нижчим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Проте, відповідно до вимог ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено мінімальний прожитковий мінімум в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить 1286 грн.

Суд вважає, що визначений позивачем розмір аліментів - 1/4 частки від заробітку (доходу) в місяць, є необґрунтованим, оскільки відповідач не має постійного заробітку та офіційно не працює, а з огляду на те, що визнаний відповідачем розмір аліментів в сумі 300 грн., на даний час вочевидь не забезпечує мінімальний прожитковий мінімум, який має отримувати дитина позивача та відповідача, а також враховуючи те, що батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини і майновий стан позивача на даний час не дає можливості повністю забезпечувати дитину, на переконання суду, розмір аліментів, який підлягає стягненню із ОСОБА_2 на утримання його дитини, має бути визначений з врахуванням інтересів дитини, на користь якої стягуються аліменти, визначеного законом прожиткового мінімум для дитини відповідного віку.

З врахування даних обставин, суд вважає за доцільне суму аліментів визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 400грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 487,20грн судового збору.

На підставі викладеного, керуючись керуючись ст.182,183,184,192 СК України, ст.10, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, починаючи з 20 серпня 2015 року, на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 400(чотириста)грн, на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в прибуток держави 487( чотириста вісімдесят сім)грн 20коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:ОСОБА_4