Справа № 215/2275/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2015 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

у складі: головуючого, судді Квятковського Я.А.

за участю секретаря Опалюк О.В.

представника позивача ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодження здоровя,-

ВСТАНОВИВ:

19.05.2015 р. ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди до Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» /далі ПАТ/, яким просить стягнути моральну шкоду у розмірі 701568 грн., у зв'язку з отриманим професійним захворюванням на виробництві, стійкою втратою професійної працездатності.

В обґрунтування вказує, що в період роботи в шкідливих умовах праці тривалий час начальником дільниці №22 гірничо-підготовчих робіт та начальником дільниці №25 гірничо-підготовчих капітальних робіт на ПАТ протягом 4 років 9 місяців, ним отримано два хронічних професійних захворювання хронічне обструктивне захворювання легень другої-третьої стадії (пиловий бронхіт другої-третьої стадії, емфізема легень другої-третьої стадії), група В. ЛН другого-третього ступеня; нейросорна приглухуватість другого ступеня (з помірним зниженням слуху), які відповідно до медичного висновку лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу від 10.02.2015 р., Протокол №259, виникли з вини роботодавця.

Згідно висновку МСЕК від 10.02.2010 р. на первинному огляді встановлено 35 % втрати професійної працездатності з 08.02.2010 року безстроково, при повторному огляді 02.04.2012 р. позивачу безстроково було встановлено 40% втрати працездатності, при повторному огляді МСЕК від 12.03.2015 року ОСОБА_4, було встановлено ІІІ групу інвалідності та 65 % втрати професійної працездатності. Вважає, що йому не було забезпечено безпечних умов праці, він втратив працездатність, виконуючи тривалий час роботи в напружених та шкідливих умовах праці. Виходячи з характеру захворювань позивача стаціонарне та амбулаторне лікування, йому важко виконувати будь яку роботу, він страждає задишкою при незначному фізичному навантажені, кашлем, відчуває біль в грудній клітині та між лопатками, головний біль, слабкість, швидко втомлюється, шум у голові та вухах, зниження слуху він обмежений в вирішенні своїх побутових потреб, що порушує його нормальні життєві звязки. Виходячи з тривалості роботи в відповідача, просить стягнути з ПАТ - 701568 грн. моральної шкоди.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, вказує, що позивач працював в шкідливих і небезпечних умовах, внаслідок чого отримав професійні захворювання, для встановлення розміру шкоди ним також застосовувалася методика проф.Ерделевського.

Представник ПАТ «ЦГЗК» ОСОБА_2 позов не визнав, надав письмові заперечення згідно яких у позивача відсутні законні підстави для відшкодування моральної шкоди, оскільки шкода позивачу завдана іншим підприємством ПАТ. Позивач уклав трудовий договір та свідомо обрав професію зі шкідливими умовами праці.

Вислухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено поясненнями сторін, актом розслідування хронічного професійного захворювання а.с.28-31, що позивачу ОСОБА_4 12.11.2009 р. встановлено хронічне професійні захворювання, а саме хронічне обструктивне захворювання легень першої другої стадії (пиловий бронхіт другої-третьої стадії, емфізема легень другої-третьої стадії), група В.ЛН другого-третього ступеня, нейросенсорна приглухуватість другого ступеня (з помірним зниженням слуху). Позивачу вперше була безстроково встановлена 35 % втрати професійної працездатності з 08.02.2010 року безстроково, при повторному огляді встановлено 40 % втрати професійної працездатності з 02.04.2012 року безстроково. При наступному огляді встановлено третю групу інвалідності та 65 % втрати професійної працездатності з 12.03.2015 року безстроково, а.с.33-35.

З 01.04.2001 року набрав чинності Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності". Ст.ст.21, 28, 34 цього Закону було передбачено обов'язок Фонду по відшкодуванню моральної шкоди, заподіяної умовами виробництва, професійним захворюванням застрахованим та членам їх сімей.

Законами України про Державний бюджет України на 2006 рік та 2007 рік, зупинялась дія на 2006 -2007 р.р., абзацу 4 ст.1, підпункту "є"ч. 1 ст. 21, ч. З ст. 28, ч.3 ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим та членам їх сімей.

Крім цього, Законом від 28.12.2007 року № 107 з п.3 Прикінцевих положень вказаного Закону виключені слова, які свідчили про відшкодування за умов, зазначених у цьому пункті, моральної шкоди потерпілим на виробництві і крім того з 01.01.2008 р. припинено відшкодування моральної шкоди Фондом, незалежно від часу настання страхового випадку.

Конституційний Суд України в абзаці 9 пункту 5 Рішення №20-рп/2008 (справа про страхові виплати) зазначив, що положеннями п.1, абзацу 3 п.5, п.9, абзацу 3 п.10, п.11 розділу 1 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності"від 23.02.2007 року №717, скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції вказаного Закону. Проте, Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.1167 Цивільного кодексу України та ст.237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що при вирішення спору по відшкодуванню моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок отриманого ним професійного захворювання та втрати у зв'язку із цим професійної працездатності, слід застосовувати норми трудового законодавства України, які регулюють спірні правовідносини.

Згідно ст.153 КЗпП України - на всіх підприємствах створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці, безпека технологічних процесів, стан засобів захисту, санітарно побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці, на власника покладається обов'язок впровадження сучасних засобів безпеки, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України - власником проводиться відшкодування моральної шкоди працівнику в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Позивачу, як вказувалося раніше згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання, інформаційних довідок про умови праці на підприємстві а.с.28-31, встановлено хронічне професійне захворювання - хронічне обструктивне захворювання легень першої другої стадії (пиловий бронхіт другої-третьої стадії, емфізема легень другої-третьої стадії), група В.ЛН другого-третього ступеня, нейросенсорна приглухуватість другого ступеня (з помірним зниженням слуху). Виробничими факторами, що спричинили захворювання є шкідливі, напружені умови праці: в умовах запиленості повітря робочої зони та підвищеного рівня шуму. Шкідливі умови праці начальником підземної дільниці на шахті ім. «Орджонікідзе» ВАТ «ЦГЗК» відносилися до 3 класу 3 ступеню шкідливості, напруженість відноситься до 3 класу 2 ступеня. Позивач працював у вказаних шкідливих умовах на виробничому обєднанні «ЦГЗК», правонаступником якого є ПАТ «ЦГЗК», - 4 роки 6 місяців. Встановлена вина роботодавця в пошкодженні здоровя, рекомендовано згідно п.16-18 акту застосування заходів по зменшенню рівня впливу шкідливих факторів, та важкості праці.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд вважає, що слід врахувати роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Суд враховує характер захворювання, пов'язаного з обмеженням в вирішенні своїх побутових потреб, що порушує його нормальні життєві зв"язки, постійними болями в грудній клітині, задухою, фізичних і моральних страждань позивача в зв'язку з цим; їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках.

Відповідно до наслідків, що наступили, які підтверджуються медичним висновком а.с.22-33, позов слід задовольнити частково та стягнути на користь позивача 10 000 грн. моральної шкоди, вважаючи суму, що вимагає позивач, завищеною.

Доводи представника ПАТ ЦГЗК про отримання позивачем під час роботи в шкідливих і небезпечних умовах страхових компенсацій за рахунок державних цільових фондів судом до уваги не беруться, оскільки такі виплати мають інший правовий характер та підстави їх нарахування, а також не ґрунтуються на матеріалах справи.

При частковому задоволенні позову та звільненні позивача від сплати судового збору - судовий збір сумі 243,60 грн. слід стягнути з ПАТ ЦГЗК на користь держави згідно, ст. 88 ЦПК України.

На підставі ст.ст.153, 237-1 КЗпП України, керуючись ст.ст. 10, 27, 31, 60, 88, 209 ч.3, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо - збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІН - НОМЕР_1) моральну шкоду у розмірі 10 000 (тридцять тисяч) грн., без урахування податків та обовязкових платежів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо - збагачувальний комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В інший частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-и денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: