АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/3666/2015 Головуючий у І інстанції - Каліушко Ф.А.
Доповідач - Андрієнко А.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Осмолович В.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до відповідача ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири, обґрунтовуючи тим, що 28 травня 2014 року в квартирі позивачів, розташованій за адресою: АДРЕСА_1, з вини відповідача сталося залиття, в результаті якого стеля та стіни у коридорі були пошкоджені. Відповідно до кошторису спеціалізованої організації ТОВ «Некос Естимейт» від 12 червня 2014 року вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням належного на праві власності позивачам майна складає 816 грн., які вони просили суд стягнути з відповідача.

Також позивачі зазначили, що рішенням суду від 05.07.2010 року з ОСОБА_6, яка померла у 2012 році, стягнуто на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття, яке відбулось 27.01.2010 року, у розмірі 7368 грн. Оскільки відповідач по цій справі є спадкоємцем боржника за вказаним рішенням суду, позивачі просили стягнути з нього залишок невідшкодованих коштів у розмірі 5 062,93 грн., а також моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. та судові витрати у сумі 2 543 грн. (1200 грн. в якості оплати за послуги адвоката та 1000 грн., сплачених за проведення дослідження з визначення вартості матеріального збитку).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 408 грн., моральну шкоду у сумі 100 грн. та судовий збір у розмірі 5,08 грн.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі, мотивуючи тим, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

В суді апеляційної інстанції представник апелянта підтримав апеляційну скаргу , просив рішення суду першої інстанції скасувати, позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні просили апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є власниками квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, у рівних долях на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № 39882 від 04 квітня 2005 року.

Відповідно до свідоцтва про право власності за № 48806 від 21 січня 2008 року власниками квартири АДРЕСА_2 у цьому ж будинку у рівних долях є ОСОБА_5 та ОСОБА_6, яка ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

28 травня 2014 року у квартирі АДРЕСА_1 сталося залиття з розташованої на поверх вище квартири АДРЕСА_2 цього ж будинку, що підтверджується актом про залиття від 30.05.2014 року.

Як вбачається з акту, складеного працівниками ЖЕД-203 та затвердженого його начальником, причиною залиття є неуважність мешканця квартири АДРЕСА_2, яким була розлита вода на підлогу.

Згідно зі звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику, через пошкодження майна - квартири АДРЕСА_1, складеним суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Некос Естимейт», матеріальний збиток завданий внаслідок залиття становить 816 грн.

Відповідно до ст.. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Задовольняючи частково позовні вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири позивачів 28 травня 2014 року, із тих підстав, що відповідач є власником лише 1/2 частки квартири, а тому з нього підлягає стягненню лише 1/2 частина завданої шкоди, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що відшкодування шкоди залежить не від вини особи, яка завдала шкоду, а від її частки у праві власності.

Невідповідність висновків суду обставинам справи є підставою для скасування в цій частині рішення суду та постановлення нового рішення.

Судом встановлено, що на час залиття квартири позивачів квартирою відповідача фактично володів він один, так як інший власник помер.

Із акту, складеного працівниками ЖЕД-203, вбачається, що залиття сталося з вини відповідача. Відповідач в судовому засіданні свою вину в залитті не спростував, а відтак він, як особа винна в спричиненні матеріальної шкоди, повинна її відшкодувати в повному обсязі, а саме в розмірі 816 гривень.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 05 липня 2010 року стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 7 368 грн. - матеріальна шкода, завдана залиттям, а також судові витрати.

20 серпня 2010 року на підставі вказаного рішення суду видано виконавчий лист.

10 вересня 2012 року закінчено виконавче провадження за вказаним виконавчим листом у зв'язку зі смертю боржника та задля встановлення правонаступника. Залишок боргу визначено у розмірі 5 062,93 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивачів боргу в розмірі 5 062,93 грн, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що вимоги позивачів в цій частині є недоведеними.

Відповідно до ст.. 1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов'язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем.

4.Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержано ними у спадщину.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 ЦПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 померла, після її смерті залишився борг перед позивачами в розмірі 5 062,93 грн.

Сторони не надали суду доказів того, хто після смерті ОСОБА_6 прийняв спадщину, в яких частках, яка вартість спадкового майна, чи заводилася спадкова справа після смерті боржника, чи зверталися стягувачі до нотаріальної контори з заявою , що спадкодавець має боргові зобов'язання, які повинні перейти до спадкоємців.

Оскільки зазначені питання не були доведені суду, то судом було вірно відмовлено у задоволенні позову про стягнення з відповідача боргу спадкодавця.

Відповідно до ст.. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Стягуючи моральну шкоду в розмірі 100 грн , суд першої інстанції , на думку колегії суддів, неповно врахував характер цивільного правопорушення, оскільки залиття квартири позивачів з боку відповідачів відбувається не вперше, глибину моральних страждань позивачів у зв'язку з цим , ступінь вини особи, яка завдала моральні страждання, а тому колегія прийшла до висновку про скасування рішення в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 100 грн та стягує з відповідача на користь позивачів 500 гривень моральної шкоди.

Колегія суддів також не погоджується з рішенням суду в частині відмови у стягненні витрат на правову допомогу та за проведення експертної оцінки.

Витрати на правову допомогу є судовими витратами, які в разі задоволення позовних вимог повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача з урахуванням Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах.»

Як вбачається із наданої позивачами квитанції № 408 від 8.08.2014 року позивачі оплатили послуги адвоката в розмірі 1200 грн ( а.с.18)

З урахуванням того, що адвокатом була складена позовна заява, зроблені запити , адвокат приймав участь в судових засіданнях, судова колегія прийшла до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 1200 грн судових витрат.

Як вбачається із квитанції ( а.с.18) позивачами також було оплачено проведення оцінки завданого матеріального збитку суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Некос Естимейт». Оскільки позивачами понесені витрати для визначення розміру матеріальної шкоди, яку суд використав у своєму рішенні, то понесені витрати є судовими витратами і підлягають стягненню з відповідача на користь позивачів в сумі 1000 грн.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст..ст. 303, 307, 313-316 ЦПК України , колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м.Києва від 22 грудня 2014 року скасувати та постановити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 816 гривень, моральну шкоду в розмірі 500 гривень, судові витрати в розмірі 2 205 грн 08 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді :