Справа № 567/571/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Власюк І.В.

з участю

позивача ОСОБА_1

представника ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 сільської ради Острозького району Рівненської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в :

в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_4 сільської ради Острозького району Рівненської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на садибний житловий будинок з надвірними будівлями звернувся ОСОБА_5, мотивуючи свою заяву тим, що у власності його баби ОСОБА_6 перебував житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в с. Хорів Острозького району по вул. Т. Шевченка, 124 і він, як спадкоємець баби за заповітом має право власності на зазначене майно, а реалізувати його не може, так як за життя вона не зареєструвала за собою право власності на будинковолодіння та не виготовила свідоцтво про право власності на нього, що неможливо зробити зараз в звязку з її смертю.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просять суд визнати за позивачем як спадкоємцем ОСОБА_6 право власності на садибний житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в с. Хорів Острозького району по вул. Т. Шевченка, 124.

Пояснили, що дане господарство відносилось до типу колгоспного двору та станом на 15.04.1991 року в ньому, крім ОСОБА_6, був зареєстрованим, але не проживав її син ОСОБА_3 Зазначили, що позивач є спадкоємцем ОСОБА_6 за заповітом та не може реалізувати свого права на спадщину в звязку з тим, що вона не зареєструвала за собою право власності на будинковолодіння та не виготовила документи, що посвідчують право власності на зазначене майно.

Пояснили, що з 1991 року по даний час відповідач ОСОБА_3 з вимогою про визнання за ним права власності як членом колгоспного двору не звертався, у садибному житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями не проживав та не проживає, не брав участі своєю працею та коштами у веденні спільного господарства, а тому втратив свою частку в даному будинку як член бувшого колгоспного двору.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що в 1988 році він повернувся з строкової служби в армії і з того часу в житловому будинку, що розташований в с. Хорів Острозького району Рівненської області по вул.. Шевченка, 124, належному його матері ОСОБА_6 не проживав. Зазначив, що він як член колгоспного двору участі в утриманні даного господарства не приймав, з 1991 року по даний час з вимогою про виділ частки майна в натурі не звертався та такого наміру не має.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Острозького району в судове засідання не зявився, в поданій заяві позов визнав, просить розглянути справу за його відсутності.

Суд, вислухавши позивача, його представника, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями доведений і підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що фактично у власності ОСОБА_6 перебував житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, які розташовані в с.Хорів Острозького району по вул. Т. Шевченка, буд. 124.

Належність ОСОБА_6 зазначеного майна підтверджується випискою з погосподарської книги № 2 (особовий рахунок №0517-1), відповідно до якої встановлено, що житловий будинок № 124 по вул. Шевченка в с.Хорів Острозького району рахується за померлою ОСОБА_6 ОСОБА_7 Зазначене підтверджується й відміткою в технічному паспорті.

Крім того, з довідки ОСОБА_4 сільської ради Острозького району встановлено, що станом на 1991 рік в житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями, що в с. Хорів Острозького району по вул.. Т. Шевченка, 124 проживали та були зареєстровані: ОСОБА_6 та ОСОБА_3

Оскільки до правовідносин, які виникли до моменту введення в дію Закону України "Про власність" необхідно застосовувати діюче на той час законодавство, то при вирішенні питання про власність колгоспного двору необхідно керуватись нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Статтею 126 ЦК УРСР було передбачено, що працездатний член колгоспного двору втрачає частку в майні двору, якщо він не менше 3 років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору.

Оскільки в судовому засіданні з показань позивача, його представника, пояснень відповідача ОСОБА_3 встановлено, що з 1988 року останній був зареєстрований разом ОСОБА_6, але не проживав та не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства, що свідчить про те, що він втратив право на частку в майні двору, відповідно до вимог ст.. 126 ЦК УРСР.

Згідно ст.. 123 ЦК УРСР, розмір частки члена двору встановлюється з рівності часток усіх членів двору, а отже станом на 15.04.1991 року ОСОБА_6 належав житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями в с. Хорів Острозького району по вул. Т. Шевченка, 124.

За життя ОСОБА_6 було складено заповіт, посвідчений ОСОБА_4 сільською радою Острозького району Рівненської області 19.03.1999 року та зареєстрований за №13, відповідно до якого вона заповіла усе своє майно ОСОБА_1 На день смерті ОСОБА_6 та на даний час заповіт не було змінено та скасовано.

Зі свідоцтва про смерть встановлено, що ОСОБА_6 померла 01.10.2013 року. Належне їй майно, за правилами ст. 1268 ЦК України, успадкував ОСОБА_1 - її онук.

На даний час позивач проживає в житловому будинку по вул. Т. Шевченка, 124 в с.Хорів Острозького району, обробляє земельну ділянку, користується усім спадковим майном.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.05.2015 року встановлено, що нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться в с.Хорів Острозького району по вул. Шевченка, 124 у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене майно.

З довідки приватного нотаріуса Острозького районного нотаріального округу №170/02-14 від 27.05.2015 року встановлено, що після смерті ОСОБА_6, яка померла 01.101.2013 року заведено спадкову справу №27 за 2014 рік. Спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_1 Від синів спадкодавця ОСОБА_3 та ОСОБА_3 подано зави про відмову від належних їм часток спадкового майна. Зазначене вбачається і зі спадкової справи №27/2014.

Окрім того, в судовому засіданні встановлено, що приватним нотаріусом ОСОБА_1 було видано свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється зі смертю власника, що перешкоджає реєстрації за ОСОБА_6 права власності на майно, та враховуючи, що відповідно до норм ст. 1216, 1233, 1268, 1269 ЦК України ОСОБА_1 має право на спадщину після смерті баби, то за ним як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_6 слід визнати право власності на садибний житловий будинок (А-1), який складається з коридору 1-1, кухні 1-2, коридору 1-3, житлової 1-4, житлової 1-5, житлової 1-6, санвузла 1-7, кухні 1-8, котельні 1-9, житлової 1-10, коридору 1-11, загальною площею 105,6 кв.м., житловою площею 54,4 кв.м. та господарсько-побутові будівлі: прибудову "а", ганок "а-1", літню кухню "Б", погріб "Г", гараж "Д", сарай "Ж", сарай "ж", сарай "ж-1", огорожу №1, ворота №2, огорожу №3, вбиральню "В", які знаходяться в с. Хорів Острозького району Рівненської області по вулиці Шевченка, 124.

На підставі ст.. 25 п. 4, 346 ч.1 п. 11, 328, 1216, 1261, 1269 ЦК України, ст.. 123 ЦК УРСР, Закону України "Про власність", керуючись ст. 10, 57, 62, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 як спадкоємцем за заповітом ОСОБА_6 право власності на садибний житловий будинок (А-1), який складається з коридору 1-1, кухні 1-2, коридору 1-3, житлової 1-4, житлової 1-5, житлової 1-6, санвузла 1-7, кухні 1-8, котельні 1-9, житлової 1-10, коридору 1-11, загальною площею 105,6 кв.м., житловою площею 54,4 кв.м. та господарсько-побутові будівлі: прибудову "а", ганок "а-1", літню кухню "Б", погріб "Г", гараж "Д", сарай "Ж", сарай "ж", сарай "ж-1", огорожу №1, ворота №2, огорожу №3, вбиральню "В", які знаходяться в с. Хорів Острозького району Рівненської області по вулиці Шевченка, 124.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_8