Єдиний унікальний номер 235/871/15-ц Номер провадження 22-ц/775/148/2015
Єдиний унікальний номер 235/871/15-ц
Номер апеляційного провадження 22-ц/775/148/2015 Головуючий 1 інстанції Величко О.В.
Категорія 48 Доповідач Кішкіна І.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2015 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Кішкіної І.В.,

суддів Новосядлої В.М., Новосьолової Г.Г.,

при секретарі Журавльові О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Артемівську Донецької області справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 29 квітня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

в с т а н о в и в :

19 лютого 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на те, що з відповідачем вона знаходилась в зареєстрованому шлюбі з 14 грудня 2012 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З грудня 2014 року відповідач перестав піклуватися про дитину та неї, матеріально їй не допомагає. Вона мешкає з дочкою окремо від відповідача, займається вихованням дитини одна і не може забезпечувати себе матеріально, тому просить стягнути з відповідача на її користь на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини, але ж не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого законодавством України.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 29 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, віку трьох років, тобто до 12 січня 2016 року, починаючи з 19 лютого 2015 року. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243,60 грн.

З вказаним рішенням суду не погодився відповідач ОСОБА_1 та оскаржив його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачці в задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом неповно зясовані обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, а саме: позивачкою не надано доказів, що дитина проживає з нею, в матеріалах справи відсутні відомості про місце мешкання дитини, при цьому місце проживання дочки залишається не визначеним, дитина проживає окремо від позивачки з її батьками, він забезпечує дитину матеріально, іграшками, необхідними продуктами харчування, також суд не врахував умови за ст. 84 СК України, чи може він надавати матеріальну допомогу.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що сторони перебували у шлюбі з 14 грудня 2012 року, зареєстрованому виконкомом Новоєлизаветівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис № 3 (а.с.3).

Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.2).

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецкої області від 24 березня 2015 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.19).

З довідок, наданих апеляційному суду з місця проживання позивачки ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_1 (а.с.62) вбачається, що дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не зареєстрована ні з матірю, ні з батьком за місцем їх мешкання.

З рішення Красноармійського районного суду Донецької області від 16 березня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини вбачається, що з відповідача на користь позивачки стягнуть аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини заробітку щомісяця, рішення набрало законної сили, при цьому в рішенні суду зазначено, що дочка ОСОБА_4 мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.63-64).

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання позивачки виходив з того, що сторони по справі мають спільну неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає разом з позивачкою. Відповідач має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу та на підставі ст.ст. 84, 91 СК України дійшов обґрунтованого висновку щодо стягнення на користь позивачки аліментів на її утримання.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та визначив матеріальні норми, якими регулюються спірні правовідносини.

Згідно із ст. 84 СК України має право на утримання від чоловіка - батька дитини вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Тобто, виходячи із змісту наведеної норми, суд дійшов обґрунтованого висновку про право дружини на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Також суд першої інстанції врахував, що відповідач має постійне місце роботи, а отже сталий дохід, з огляду на що, суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення аліментів виходячи із частки заробітку. У той же час, при визначені розміру аліментів судом враховано матеріальне становище платника аліментів та його сімейне становище.

Таким чином, доводи апеляційної скарги відповідача про те, що він забезпечує дитину матеріально, іграшками, необхідними продуктами харчування, також суд не врахував умови за ст. 84 СК України, чи може він надавати матеріальну допомогу, апеляційний суд не приймає до уваги як безпідставні, оскільки ОСОБА_1 не довів ті обставини, на які він посилалася як на підставу своїх заперечень, та не довів, що рішенням суду порушенні його права, які потребують захисту та відновлення, з огляду на що, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і встановлених обставин справи

З розяснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання позивачки в розмірі 1/6 частини заробітку відповідача, суд в повній мірі врахував усі обставини справи, матеріальне становище обох сторін, та дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішення Красноармійського районного суду Донецької області від 16 березня 2015 року встановлено, що дочка ОСОБА_4 мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, тобто зазначена обставина, встановлена судовим рішенням, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді цієї справи, а тому доводи апеляційної скарги відповідача про те, що дитина не проживає з позивачкою апеляційний суд вважає такими, що не знайшли свого підтвердження.

Виходячи з наведеного, та враховуючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам та підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи і висновків суду не спростовують.

Тому відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційна скарга відповідача підлягає відхиленню як необґрунтована, а рішення суду підлягає залишенню без змін як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 29 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді