У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2015 року суддя Подільського районного суду м.Києва Декаленко В. С. , розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві про визнання ОСОБА_2 власником майна та зобов'язання здійснити дії,-

В С Т А Н О В И В :

29.09.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання ОСОБА_2 власником майна та зобов'язання здійснити дії.

Дослідивши матеріали позовної заяви, приходжу до висновку про необхідність повернення її ОСОБА_1, виходячи з наступних підстав.

Стаття 3 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 118 ЦПК України, позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється, з дотриманням порядку, встановленого частинами другою і третьою статті 11-1 цього Кодексу, та не пізніше наступного дня передається визначеному судді.

За приписами частини першої статті 26 ЦПК України, у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Як вбачається зі змісту поданої до суду позивачем позовної заяви, останній звертаючись з нею до суду від свого імені (вступна частина позовної заяви в графі позивач містить саме ПІБ - ОСОБА_1.) в той же час вказує, що вона (позовна заява) подається ним як представником, що представляє інтереси за довіреністю від ОСОБА_2, однак такі твердженнями останнього суперечать вимогам чинного законодавства і є помилковими виходячи з наступного.

Мною встановлено, що особою, яка наділена суб'єктивним правом визначеним ст. 3 ЦПК України на звернення із даним позовом до суду за тих правовідносин, які склалися є саме ОСОБА_2

Відповідно до ст.ст. 38, 40 ЦПК України, сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження (крім справ про усиновлення) можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника. Представником у суді може бути адвокат або інша особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність і належно посвідчені повноваження на здійснення представництва в суді, за винятком осіб, визначених у статті 41 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 42 ЦПК України, повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені такими документами: 1) довіреністю фізичної особи; 2) довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують службове становище і повноваження її керівника; 3) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа.

Мною встановлено, що незважаючи на вимоги вищезазначених норм чинного цивільно-процесуального законодавства України, ОСОБА_1 не тільки порушено порядок оформлення позовної заяви відповідно до вимог ст. 119 ЦПК України в частині визначенні суб'єктного складу учасників процесу, а й не надано до суду належних документів визначених ч. 1 ст. 42 ЦПК України, які б посвідчували його повноваження як представника ОСОБА_2 на ведення справи саме в суді і які б надавали йому право на звернення до суду із даним позовом.

Той же документ, який наданий ОСОБА_1, а саме Довіреність від 01.08.2014 року, посвідчена приватним нотаріусом Очаківського районного нотаріального округу Миколаївської області, Корчемахою С.С., не може бути взята мною до уваги, оскільки з її змісту вбачається, що вона не надає право ОСОБА_1 бути представником ОСОБА_2 в судових органах, в тому числі не надає права останньому підписувати від іменні довірителя позовні заяви та подавати їх до суду.

Стаття 121 ЦПК України визначає, що заява повертається якщо її від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про доведеність необхідності повернення позовної заяви ОСОБА_1 у зв'язку із відсутністю у нього повноважень на ведення справи, як представника ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 26, 38, 39, 40, 42, 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві про визнання ОСОБА_2 власником майна та зобов'язання здійснити дії, вважати неподаною та повернути ОСОБА_1

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяВ. С. Декаленко