УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Висоцької В.С., Кафідової О.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до товариства з обмеженою відповідальністю «Кросс-1», ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_6 на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 31 січня 2012 року, рішення апеляційного суду Хмельницької області від 13 травня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2011 року позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за договором кредитної лінії 689714,93 грн.

Мотивував тим, що 20 липня 2006 року між Банком та ТОВ «Кросс-1» в особі директора Цуцмана В.В., укладено договір кредитної лінії № 149 /МК/2006-980 у відповідності до умов якого Банк відкрив Позичальнику кредитну лінію в сумі 500 000 грн, та у відповідності до Додаткових угод №1 від 15 вересня 2006 року, №4 від 22 серпня 2006 року надав у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності два транші: перший - в сумі 191 313 грн зі сплатою 19% річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном погашення кредиту до 15 липня 2011 року; другий - в сумі 172 900 грн зі сплатою 19 % річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном погашення кредиту до 22 липня 2011 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань за договором 14 серпня 2006 року між ОСОБА_4 та Банком і ОСОБА_5 та Банком були укладені договори поруки № 149/2 та № 149/3, згідно яких поручителі взяли на себе зобов'язання за належне виконання договору як солідарні боржники. Оскільки відповідач ТОВ «Кросс-1» свої зобов'язання по поверненню кредиту та процентів за користування кредитом належним чином не виконав, звернувся з вищевказаним позовом до суду.

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 31 січня 2012 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ТОВ «Кросс-1», ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за договором кредитної лінії № 149/МК/2006-980 від 20 липня 2006 року 634536,56 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 13 травня 2015 року рішення районного суду змінено в частині стягнення солідарно з ТОВ «Кросс-1», ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за договором кредитної лінії № 149/МК/2006-980 від 20 липня 2006 року 634536,56 грн.

Стягнуто заборгованість в сумі 634536,56 грн на користь ПАТ КБ «Надра» солідарно з ТОВ «Кросс-1» та ОСОБА_4, та солідарно з ТОВ «Кросс-1» та ОСОБА_5 В іншій частини рішення суду залишено без змін.

Представник відповідача ОСОБА_4, не погоджуючись з даними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи в межах касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами попередніх інстанцій повно встановлені фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовані норми матеріального права та процесуального права до спірних правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для його скасування. При цьому, змінив його в частині щодо визначення солідарної відповідальності боржників та поручителі.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що в результаті несплати ТОВ «Кросс-1» суми кредиту та відсотків, відповідач має заборгованість, яка станом на 09 листопада 2011 року складає: по договору кредитної лінії по кредиту - 211295,20 грн, по відсотках 54498,27 грн; по траншу згідно Додаткової угоди до Договору № 1 - 93250,37 грн по кредиту, 22 070,86 грн по відсотках; по траншу згідно Додаткової угоди до Договору №4 - 91409,81 грн по кредиту, 22358,97 грн по відсотках, що підтверджується розрахунком та умовами кредитного договору. Оскільки, відповідачем ТОВ «Кросс-1» порушено вимоги договору щодо виконання зобов'язань належним чином, наявні підстави для стягнення з позичальника кредиту та поручителів ОСОБА_4, ОСОБА_5 солідарно вказану заборгованість.

Вирішуючи спір, місцевий суд з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані ними докази, дав їм належну оцінку, здійснив вірний розрахунок та дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності правових підстав для задоволення частини позовних вимог.

Апеляційний суд, змінюючи в частині рішення суду першої інстанції, виходив з того, що в даному випадку ч. 3 ст. 544 ЦК України не може бути застосована і поручителі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не несуть солідарної відповідальності між собою, так як відсутня їх спільна порука, оскільки укладено окремі договори поруки. Зазначив, що відносно поручителів солідарна відповідальність має місце за кожним договором окремо. Тому кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі окремого договору, а кожен з поручителів відповідає перед кредитором разом з боржником як солідарні боржники згідно з вимогами ст. 533 ЦК України.

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 31 січня 2012 року, рішення апеляційного суду Хмельницької області від 13 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.С. Висоцька
О.В. Кафідова