Справа № 175/4799/14-ц
Провадження № 2/175/1845/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року смт. Ювілейне

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Шабанова А.М.,

за участю секретаря - Ратушної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Чумаківської сільської ради про встановлення факту належності квартири на праві приватної власності, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулись до суду з зазначеним позовом в якому просила установити факт належності ОСОБА_2, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_3, на праві спільної сумісної власності квартири за АДРЕСА_1, визнати за нею, ОСОБА_4, право власності в порядку спадкування за заповітом від 24.11.2004 року, на квартиру за АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог, у позовній заяві зазначає що, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 знаходились в шлюбі, зареєстрованому 02.02.1946 року в Ворошилівській сільській раді міста Дніпропетровська. Свідоцтво про реєстрацію шлюбу видане повторно Дніпропетровським рай бюро запису актів цивільного стану 9 березня 1967 року. Вони проживали в квартирі за АДРЕСА_1. На їх ім'я було видане свідоцтво про право власності на житло 4 листопада 1993 року, яке було зареєстроване в комунальному підприємстві «Новомосковська міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області за р.№ 195-1. 30 січня 2004 року ОСОБА_2 померла, її чоловік ОСОБА_3 заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору не подавав як не звертався в нотаріальну контору і з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину, що відкрилась після смерті дружини, але він вважається таким, що спадщину прийняв, так як на день її відкриття проживав за однією адресою зі спадкодавцем: АДРЕСА_1 ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження: все належне майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що за законом він матиме право, заповідав ОСОБА_1, яке посвідчено Паранько В.В. секретарем виконкому Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області 24 листопада 2004 року, зареєстровано в реєстрі за № 10. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3. Після його смерті позивач в установлений законом термін звернулася до державного нотаріуса Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори з заявою про те, що спадщину після спадкодавця приймаю. Незважаючи на те, що її право на спадкове майно ніхто не оспорює, нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контор в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 їй було відмовлено, про що 23.10.2014 року було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тому вона звернулась до суду з даним позовом.

Від представника відповідача на адресу суду надійшла заява щодо розгляду цивільної справи без участі їхнього представника.

Позивач в судове засідання теж не з'явився, надала суду заяву щодо розгляду цивільної справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, квартира за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної спільної сумісної власності належить: ОСОБА_3, ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 04.11.1993 року, зареєстрованого в БТІ 04.11.1993 року за р.№ 195-1, що підтверджується листом КП «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» № 1177/13 від 09.08.2013 року (а.с. 8).

Оскільки факт належності квартири АДРЕСА_1 ніким не оспорюється, а матеріалами справи підтверджується право спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , суд не вбачає правових підстав у задоволенні цієї части позовних вимог.

Згідно ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 5).

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, виданого 23.11.2013 року (а.с. 9).

Згідно заповіту від 24.11.2004 року, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповів все своє майно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Відповідно до ст.ст. 1223, 1268, 1270 ЦК України, право на спадкування мають всі особи визначені у заповіті; спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину, якщо протягом 6-місячного строку подав заяву до нотаріуса про її прийняття.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5, та нотаріальною конторою у видачі свідоцтва їй було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Відповідно до роз'яснень ВССУ, наданих в п. ЗЛ Інформаційного листа за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Судом встановлено, що спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, позивач вступила в управління та володіння спадковим майном і є спадкоємцєм за заповітом, право власності спадкодавця ОСОБА_3 не припинено відповідно до ст. 346 ЦК України, а відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва на право власності не позбавляє спадкоємців права на спадщину, а згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права.

За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги частково, оскільки судом встановлені всі обставини, які дають позивачу право на визнання її права власності на спадкове майно в порядку спадкування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216-1218, 1223, 1233, 1258, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 57-60, 77, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Чумаківської сільської ради про встановлення факт належності квартири на праві приватної власності, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Амур-Нижньодніпровським ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 01.07.1997 року, ІПН: НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за заповітом від 24.11.2004 року після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 56,9 кв.м., житловою площею - 39,1 кв.м., що складається з: 1 - коридор, площею 7,6 кв.м.; 2 - кухня, площею 6,7 кв.м.; 3 - ванна, площею 3,5 кв.м.; 4 - житлова кімната, площею 19,6 кв.м.; 5 - житлова кімната, площею 8,3 кв.м.; 6 - житлова кімната, площею 11,2 кв.м. до складу якої входять: літня кухня «Б», площею 12,7 кв.м.; прибудова «б», площею 11,5 кв.м.; 1/2 частина сараю «В», площею 15,2 кв.м.; сарай «Г», площею 7,2 кв.м., погріб «З», площею 7,8 кв.м.; літній душ «И», площею 5,4 кв.м.; вбиральня «К», площею 1 кв.м.; хвіртка №3; огорожа №4; замощення №7.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: А.М. Шабанов