У х в а л а

іменем україни

25 лютого 2015 рокум. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Кузнєцова В.О.,

Наумчука М.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору оренди транспортного засобу з екіпажем, за касаційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Родові Банк» - Дзюрман Оксани Анатоліївни на заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 19 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору оренди транспортного засобу з екіпажем від 07 листопада 2008 року № б/н.

На обґрунтування вимог банк посилався на те, що між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк» (далі - ВАТ «Родовід Банк»), правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк», та ОСОБА_2 10 липня 2008 року укладено кредитний договір № 36/АК-00018.08.2, відповідно до умов якого банк відкриває позичальнику невідновлювану кредитну лінію на загальну суму 16 585 доларів США з терміном повернення 10 липня 2015 року включно.

10 липня 2008 року з метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором від 10 липня 2008 року № 36/АК-00018.08.2, між банком та ОСОБА_2 укладено договір застави транспортного засобу, відповідно до умов якого заставодавець передає у заставу заставодержателю належне йому на праві власності майно, а саме: автомобіль марки «CHEVROLET LACETTI NF №-196», тип - легковий седан, випуску 2008 року, сріблястого кольору, об'єм двигуна 1598, шасі (кузов; рама) НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований в органах Державтоінспекції м. Сімферополя.

Відповідно до п. 1.6. договору застави заставодавець не має права без письмового дозволу заставодержателя передавати право володіння та користування предметом застави, не передавати його у наступну заставу до повного виконання зобов'язань за кредитним договором.

Разом з тим, всупереч нормам законодавства та умов договору застави, без згоди заставодержателя, ОСОБА_2 07 листопада 2008 року уклав договір оренди транспортного засобу з екіпажем № б/н з ОСОБА_3

Крім того, 24 вересня 2013 року Київський районний суд м. Сімферополя ухвалив рішення про стягнення з банку на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди 480 278 грн, у відшкодування моральної шкоди 20 000 грн та судові витрати у сумі 3 590 грн 11 коп., а всього 503 868 грн 11 коп.

16 червня 2014 року з рахунків банку списано грошові кошти у розмірі 503 868 грн 11 коп., що підтверджується платіжною вимогою від 10 червня 2014 року № 1192/9.

Оскільки договір оренди транспортного засобу з екіпажем від 07 листопада 2008 року № б/н є недійсним, а підставою стягнення з банку грошових коштів є саме виконання незаконного правочину, то кошти отримані ОСОБА_2 в сумі 503 868 грн 11 коп. є нанесенням збитків в розумінні ст. 22 ЦК України.

Посилаючись на вказані обставини банк просив суд визнати недійсним договір оренди транспортного засобу з екіпажем від 07 листопада 2008 року № б/н укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, стягнути з ОСОБА_2 на користь банку збитки в сумі 503 868 грн 11 коп.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 19 листопада 2014 року, у задоволенні позову ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору оренди транспортного засобу з екіпажем відмовлено.

У касаційній скарзі представник ПАТ «Родовід Банк» - Дзюрман О.А. порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій із ухваленням нового рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 10 липня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 36/АК-00018.08.2, відповідно до умов якого банк відкриває позичальнику невідновлювану кредитну лінію на загальну суму 16 585 доларів США з терміном повернення 10 липня 2015 року включно (а. с. 13-16).

10 липня 2008 року з метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором від 10 липня 2008 року № 36/АК-00018.08.2, між ВАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_2 укладено договір застави транспортного засобу, відповідно до умов якого заставодавець передає у заставу заставодержателю належне йому на праві власності майно, а саме: автомобіль марки «CHEVROLET LACETTI NF №-196», тип - легковий седан, випуску 2008 року, сріблястого кольору, об'єм двигуна 1598, шасі (кузов; рама) НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований в органах Державтоінспекції м. Сімферополя (а. с. 18-22).

Предмет договору застави належить на праві власності ОСОБА_2

Відповідно до п. 1.6. договору застави заставодавець не має права без письмового дозволу заставодержателя передавати право володіння та користування предметом застави, не передавати його у наступну заставу до повного виконання зобов'язань за кредитним договором.

07 листопад 2008 року між ФОП ОСОБА_2 і СПД ОСОБА_3 укладено договір оренди транспортних засобів з екіпажем № б/н, за умовами якого ФОП ОСОБА_2 надав транспортний засіб марки «CHEVROLET LACETTI NF№-196», 2008 року випуску, шасі (кузов; рама) НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, в оренду СПД ОСОБА_3 (а. с. 23-24).

За змістом ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суди попередніх інстанцій, встановивши, що договір оренди транспортного засобу укладений між фізичною особою-підприємцем та суб'єктом підприємницької діяльності, а позов банком пред'явлено до відповідачів, як фізичних осіб, які не є стороною договору, доказів не підтвердження того, що оспорюваний договір укладено між відповідачами, як фізичними особами, матеріали справи не містять, відповідно до ст. ст. 10, 11, 212-215 ЦПК України, дійшли обґрунтованих висновків про відмову у задоволенні позову з тих підстав, що позов пред'явлений до неналежних відповідачів.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни або скасування не встановлено.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає положенням ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Родові Банк» - Дзюрман Оксани Анатоліївни відхилити.

Заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 19 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: В.О. Кузнєцов

М.І. Наумчук