Ухвала

іменем україни

5 серпня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Ступак О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом дочірнього підприємства «Криворізька автобаза №16» відкритого акціонерного товариства «Криворіжбудтранс» до ОСОБА_3 про стягнення коштів за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 8 квітня

2015 року,

встановила:

У червні 2014 року дочірнє підприємство «Криворізька автобаза

№ 16» відкритого акціонерного товариства «Криворіжбудтранс» (далі -

ДП «Криворізька автобаза № 16» ВАТ «Криворіжбудтранс») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 серпня 2011 року за ДП «Криворізька автобаза № 16»

ВАТ «Криворіжбудтранс» визнано право власності на нежитлову будівлю АДРЕСА_1, загальною площею 2 522,6 кв. м, та це майно витребувано у ОСОБА_3 Станом на 2 вересня 2013 року ОСОБА_3 дане рішення не виконав та не звільнив спірну нежитлову будівлю, що стало підставою для звернення до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні майном, який 13 листопада 2013 року було задоволено та зобов'язано ОСОБА_3 звільнити зазначене вище нежитлове приміщення. Станом на 27 червня 2014 року рішення суду не виконано.

Зазначав, що з жовтня 2002 року до 25 червня 2014 року ОСОБА_3 незаконно володіє та використовує у власних цілях належне позивачу приміщення, здійснюючи підприємницьку діяльність: частину приміщень здає в оренду, частину - використовує для виготовлення металопродукції для подальшої її реалізації.

Посилаючись на викладене, просив стягнути з відповідача на його користь кошти в сумі 8 086 951,08 грн, які ОСОБА_3 одержав або міг одержати за період з 15 січня 2003 року по 25 червня 2014 року, виходячи із середньої ринкової вартості орендної плати за 1 кв. м нежитлової будівлі.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 8 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ДП «Криворізька автобаза № 16» ВАТ «Криворіжбудтранс» кошти в сумі 2 448 057,17 грн, а також судові витрати в сумі 1 695,97 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st213> рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ДП «Криворізька автобаза № 16» ВАТ «Криворіжбудтранс» кошти в сумі 2 448 057,17 грн, апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_3 є недобросовісним набувачем нежитлової будівлі 7 «А», загальною площею 2 522,6 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_1 та використовує зазначену будівлю у своїй підприємницькій діяльності.

Проте повністю з такими висновками погодитися не можна, виходячи з наступного.

Установлено, що на підставі рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 30 серпня 2011 року ДП «Криворізька автобаза

№ 16» ВАТ «Криворіжбудтранс» є власником нежитлової будівлі АДРЕСА_1 загальною площею 2 522,6 кв. м. Вказане майно витребувано у

ОСОБА_3

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від

13 листопада 2013 року зобов'язано ОСОБА_3 усунути перешкоди ДП «Криворізька автобаза № 16» ВАТ «Криворіжбудтранс» у користуванні вказаним нерухомим майном шляхом зобов'язання ОСОБА_3 звільнити дане нежитлове приміщення та передати його власнику ДП «Криворізька автобаза № 16» ВАТ «Криворіжбудтранс» шляхом складання акту прийому-передачі.

Дані судові рішення набрали законної сили та передані для примусового виконання.

Вказаними судовими рішеннями встановлено, що ОСОБА_3 є недобросовісним набувачем вказаної нежитлової будівлі.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 390 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843441/ed_2010_09_23/pravo1/T030435.html?pravo=1> власник майна має право вимагати від особи, яка знала або могла знати, що вона володіє майном незаконно (недобросовісного набувача), передання усіх доходів від майна, які вона одержала або могла одержати за весь час володіння ним.

Тобто, утримуючи у своєму володінні майно, добросовісний або недобросовісний набувач можуть використовувати його та одержувати доходи. Кодекс встановлює умови, за яких власник має право крім витребування майна вимагати ще й повернення доходів, які набувач одержав від неправомірного використання майна.

Так, від недобросовісного набувача власник крім повернення речі має право вимагати ще й повернення всіх доходів, які він одержав або міг одержати від використання належного власнику майна за весь час, протягом якого такий набувач володів цим майном. Тим самим на недобросовісного набувача покладаються санкції за незаконне набуття у своє володіння майна.

Предметом даного судового розгляду є вимоги позивача про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди у зв'язку з вчиненням перешкод у користуванні орендованим майном у порушення договорів оренди, внаслідок чого було завдано цих збитків.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За вимогами ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Отже, умовами відповідальності у вигляді відшкодування збитків є встановлення факту їх наявності, порушення стороною зобов'язання та причинний зв'язок між порушенням зобов'язання і завданими збитками. При цьому на кредитора покладається обов'язок доведення факту порушення зобов'язання, наявності збитків і їх розміру та причинно-наслідкового зв'язку між порушенням зобов'язання й понесеними збитками.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов'язків. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті доходи, які могли б бути реально отримані при належному виконанні боржником зобов'язання за договором.

Як на доказ отримання ОСОБА_3 доходу, позивач посилався на

договори оренди від 3 січня 2003 року, укладений між ПП ОСОБА_3 і громадською організацією «Федерація Дрег Рейсінга м. Кривого Рогу», та від 1 грудня 2010 року, укладений між ПП «ОСОБА_4.» і

ТОВ «Моноліт-Інвест», та нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу спірного нерухомого майна, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які необхідно стягнути з відповідача, апеляційний суд взяв до уваги в якості доказу надану позивачем довідку ТОВ «Інвест- Кривбас- Експерт» про розмір середньої ринкової вартості орендної плати за 1 кв. м нежитлової будівлі загальною площею 2 522,6 кв. м станом на 24 червня 2014 року, який складає 19,5 грн без ПДВ.

У порушення вимог ст. 213 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st213>, апеляційний суд не перевірив, чи відповідає довідка ТОВ «Інвест-Кривбас - Експерт» вимогам, викладеним у ст. ст. <nau://ukr/2658-14|st3>, 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні <nau://ukr/2658-14|st5>», чи є це товариство суб'єктом оціночної діяльності та чи має воно відповідний сертифікат.

Положеннями ч. 4 ст. 623 ЦК України визначено, що при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Вирішуючи спір, апеляційний суд на вказане уваги не звернув та на порушення вимог ст. ст. 213, 316 ЦПК України не з'ясував, які заходи вживались кредитором для їх одержання.

Викладене свідчить, що при вирішенні спору апеляційним судом неповно встановлено фактичні обставин справи, не дано юридичної оцінки наданим сторонами доказам, відповідно до них не повно визначено правовідносини, що виникли між сторонами, що в силу ч. 2 ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухваленого апеляційним судом у справі рішення з направленням справи на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 8 квітня

2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук
Судді:В.С. Висоцька

О.В. Ступак

О.В. Умнова

І.М. Фаловська