У х в а л а

2 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Горелкіної Н.А., Ізмайлової Т.Л.,

Наумчука М.І., Писаної Т.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1» про стягнення вартості неякісного товару та неустойки за порушення строків виконання вимог,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1» (далі - ТОВ «Технополіс-1») про стягнення вартості неякісного товару та неустойки за порушення строків виконання вимог.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 2 грудня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 2 грудня 2014 року.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, - ст. ст. 7, 8 Закону України «Про захист прав споживачів».

Зі змісту ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2014 року вбачається, що суд касаційної інстанції, погодився із висновками судів попередніх інстанцій, які відмовляючи у позові, виходили із того, що недоліки придбаного позивачем товару виникли після передання його позивачу та відповідно до гарантійних зобов'язань виробника гарантія на пошкодження сітки електробритви не розповсюджується, від заміни товару або усунення недоліків він відмовився.

Відповідно до статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Як приклад неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник наводить рішення Верховного Суду України від 9 вересня 2009 року та 7 липня 2010 року, ухвали Верховного Суду України від 1 вересня 2010 року та 9 лютого 2011 року, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 квітня 2011 року.

Із рішень Верховного Суду України від 9 вересня 2009 року та 7 липня 2010 року вбачається, що суд касаційної інстанції погодився із висновками судів, які виходили із того, що було доведено факт придбання товару в якому протягом гарантійного строку виявлено недоліки, які були передбачені умовами гарантійного обслуговування і підлягали усуненню, а тому вони мали право відмовитися від договору та вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Скасовуючи ухвалою від 9 лютого 2011 року рішення суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні позову про стягнення неустойки та залишаючи в силі в цій частині рішення міськрайонного суду, Верховний Суд України виходив із того, що придбаний позивачем холодильник вийшов із ладу в період гарантійного строку, а оскільки відповідач тривалий час не виконував обов'язків по його ремонту, то на користь позивача підлягає стягненню неустойка за кожен день затримки усунення недоліків.

Із цих рішень не вбачається, що у вказаних справах тотожними є предмет і підстави вимог, встановлені судами фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору, у порівнянні із справою в якій постановлена ухвала про перегляд якої подано заяву, а, відповідно, що правовідносини, які виникли між сторонами, які брали участь у розгляді справ, подібні і мало місце неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень.

Крім того, як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник наводить ухвалу Верховного Суду України від 1 вересня 2010 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 квітня 2011 року.

Зі змісту вказаних судових рішень вбачається, що суди касаційної інстанції, скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій і направляючи справи на новий розгляд, виходив із того, що суди допустили неповне з'ясування всіх обставин справи, не перевірили доводів сторін, не дослідили доказів, не дали їм належної оцінки та не встановили обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки підставами скасування судових рішень було порушення норм процесуального права щодо встановлення фактичних обставин, то таке не свідчить про їх тотожність із встановленими судом фактичними обставинами у справі, в якій постановлена ухвала, про перегляд якої подано заяву.

Саме по собі посилання заявника на неправильне застосування норм матеріального права при відсутності рішень суду (судів) касаційної інстанції в яких має місце неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах не може бути підставою для допуску справи до провадження.

Оскільки наведені заявником доводи не містять ознак, які згідно вимог статті 355 ЦПК України є підставами для перегляду судових рішень, то у допуску справи до провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1» про стягнення вартості неякісного товару та неустойки за порушення строків виконання вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Н.А. Горелкіна Т.Л. Ізмайлова М.І. Наумчук Т.О. Писана