Номер провадження: 22-ц/785/7570/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гайворонського С.П.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 08 липня 2013 року, у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту,

встановила:

22 березня 2013 року позивач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі-ПАТ «УкрСиббанк»), звернулось до суду із вищеназваним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між АКІБ «УкрСиббанк» (після зміни найменування - ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_4 укладено договір про надання споживчого кредиту №0 від 22 червня 2006 року, за яким передано в кредит грошові кошти в іноземній валюті в сумі 32 138,00 доларів США під 12,5% річних строком кредитування по 22 червня 2013 року (далі Кредитний договір).

Для забезпечення виконання кредитних зобовязань між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №19492 від 22 червня 2006 року.

Посилаючись на невиконання умов Кредитного договору, ПАТ «УкрСиббанк» просив стягнути солідарно з позичальника ОСОБА_4 та поручителя ОСОБА_3 за договором про надання споживчого кредиту №0 від 22 червня 2006 року заборгованість за кредитом та процентами станом на 4 березня 2013 року в загальній сумі 24092,94 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 192574,87 грн., пеню в загальній сумі 4448,09 грн., судові витрати у справі (а.с.2-3).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 08 липня 2013 року, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, позов було задоволено (а.с.50-53).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 30 березня 2015 року в задоволенні заяви представника ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення було відмовлено (а.с.85-86).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 25 червня 2015 року у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_4 було відмовлено (а.с. 126-129).

13 серпня 2015 року від ОСОБА_3 надійшла апеляційна скарга на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 08 липня 2013 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ «Укрсиббанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою колегії суддів апеляційного суду Одеської області від 29.10.2010 року за заявою ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», останнє було залучено до участі у справі в якості правонаступника позивача ПАТ «Укрсиббанк» (а.с.182-183).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.06.2006 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0 в сумі 32 138 доларів США до 22.06.2013року (далі Кредитний договір), а відповідач ОСОБА_4 зобовязалася повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобовязання згідно з Кредитним договором у повному обсязі.

Крім того, в забезпечення виконання кредитних зобовязань відповідача ОСОБА_4, з відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір поруки № 19492 від 22.06.2006 року (далі Договір поруки), відповідно до п.п. 1.1-1.5. якого поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх його зобовязань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору, в тому числі за повернення суми боргу, відсотків за використання кредитних коштів, штрафних санкцій.

Також додатковою угодою №1 від 9 лютого 2009 року до Кредитного договору сторонами з 1 лютого 2008 року змінено графік погашення основного боргу (а.с.13).

Згідно графіку погашення кредиту щомісячний платіж визначено в сумі 387,00 доларів США, з 10 липня 2012 року щомісячний платіж встановлено 776,00 доларів США (а.с.13зв.-14).

Зазначені обставини підтверджені письмовими доказами, які маються в матеріалах справи, визнані сторонами, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

В даному випадку спірним є питання стосовно того, чи є Договір поруки припиненим, або чи маються підстави для відповідальності поручителя разом з боржником в солідарному порядку перед кредитором.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до 7 розділу Кредитного договору за порушення відповідачкою ОСОБА_4 термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань, передбачених Договорами, зокрема термінів повернення кредитів (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, відповідач сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, за кожний день прострочення, включаючи день погашення заборгованості.

Із розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 04.03.2013 року заборгованість відповідачів по Кредитному договору становить 24 092, 94 доларів США, та пеня у розмірі 4 448, 09 гривень, із яких:

20 140, 57 доларів США заборгованість по кредиту, у тому числі 5 431, 57 доларів США прострочена заборгованість;

3 952, 37 доларів США - прострочена заборгованість по процентам;

2 054, 20 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, розрахована за строк з 11.08.2012 року по 04.03.2013 року;

2 393, 89 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам, розрахована за строк з 04.03.2012 року по 04.03.2013 року.

17 січня 2013 року позичальнику ОСОБА_4, поручителю ОСОБА_3 ПАТ УкрСиббанк» направлено, адресатами отримано 31 січня 2013 року письмову вимогу про погашення простроченої заборгованості, що виникла станом на 16 січня 2013 року та становила по кредиту 4655,57 доларів США, по процентам 3426,62 доларів США. Відповідачів попереджено, що у випадку не сплати простроченої заборгованості на 32 календарний день з дати отримання цієї вимоги термін повернення всієї суми кредиту та процентів вважатиметься таким, що настав, а кредитна заборгованість в загальній сумі 23567,19 доларів США обовязковою для повернення в повному обсязі (а.с.17,18,19).

Оскільки відповідачі не погасили кредитну заборгованість, 22 березня 2013 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом про дострокове повернення кредиту, нарахованих процентів у загальній сумі 24092,94 доларів США, еквівалентних по курсу станом на 4 березня 2013 року 192574,87 грн., та пені в загальній сумі 4448,09 грн. ( а.с.2-3).

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції обгрунтовано виходив із вимог, передбачених ст.ст. 543, 554, 611, 623, 629, 638 ЦК України, відповідно до яких у разі солідарного обов'язку відповідачів кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх відповідачів разом, так і від будь-кого з них окремо. У разі невиконання зобов'язання боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, як і боржник, зокрема відповідає за сплату основного боргу і процентів, за відшкодування збитків, за сплату неустойки, якщо інше не встановлено Договором поруки.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його підписання стають одинаково обов`язковими для виконання сторонами.

У випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Крім того, суд також правомірно зазначив, що згідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави Позика, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

У відповідності до вимог, передбачених ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, суд дійшов правильного і обрунтованого висновку про необхідність стягнення в солідарному порядку з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого на даний час є ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» кредитної заборгованості у розмірі 24 092, 94 доларів США, що за курсом НБУ на день ухвалення рішення по справі (1 долар США = 7,993грн.) становить 192 574,87 грн., та пеню у розмірі 4 448, 09 грн.

Що стосується доводів апелянта ОСОБА_3 стосовно того, що ПАТ «УкрСиббанк» був зобовязаний направити йому попередження про необхідність погашення кредитної заборгованості з моменту порушення умов Кредитного договору боржником, а тому у відповідності до ч. 4 ст. 559 ЦК України Договір поруки вважається припиненим, оскільки банк пропустив шестимісячний строк предявлення вимоги до поручителя, то колегія суддів вважає їх безпідставними, з огляду на наступні обставини.

Так, у відповідності до 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Як вбачається із Кредитного договору, він був укладений 22 червня 2006 року і діяв до 22 червня 2013 року.

Тобто строк закінчення виконання основного зобовязання мав настати 22 червня 2013 року, у звязку з чим, позивач мав право звернутись до суду з позовом до поручителя протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, тобто до 22 грудня 2013 року.

Разом з тим, як було зазначено вище, 17 січня 2013 року позичальнику ОСОБА_4, поручителю ОСОБА_3 ПАТ УкрСиббанк» направив письмову вимогу про погашення простроченої заборгованості, що виникла станом на 16 січня 2013 року та становила по кредиту 4655,57 доларів США, по процентам 3426,62 доларів США, яка адресатами отримана 31 січня 2013 року.

Оскільки таким чином, позивач змінив дату настання строку виконання основного зобовязання, який має відраховуватись з 31 січня 2013 року, то протягом шести місяців він мав право звернутись до поручителя про стягнення з нього кредитної заборгованості, тобто в строк до 31 липня 2013 року.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду з даним позовом 22 березня 2013 року, то шестимісячний строк, який передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України, ним не пропущений.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Спеціальна позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п.1 ч.2 ст.258 ЦК України). За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосуванні якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.ч.3,4 ст267 ЦК України).

Згідно Кредитного договору встановлено строк кредитування з 22 червня 2006 року по 22 червня 2013 року, графіком погашення кредиту визначено мінімальні щомісячні платежі.

Оскільки позов до суду предявлено 22 березня 2013 року, то тривалість загальної позовної давності до вимог про стягнення кредиту, процентів починається з 22 березня 2010 року, тривалість спеціальної позовної давності до вимог про стягнення пені починається з 22 березня 2012 року.

Із аналізу розрахунку заборгованості, проведеного станом на 4 березня 2013 року, встановлено, що вимогу про стягнення заборгованості заявлено за кредитом за період з березня 2010 року, за процентами за період з червня 2011 року, пені за несвоєчасне погашення кредиту - за період з серпня 2012 року, пені за несвоєчасне погашення процентів - за період з березня 2012 року.

Таким чином, ПАТ «УкрСиббанк» вимоги до відповідачів про стягнення кредиту, нарахованих процентів заявлено в межах загальної позовної давності, вимоги про стягнення пені заявлено в межах спеціальної позовної давності.

З огляду на викладене, доводи апелянта ОСОБА_3 щодо спливу строку предявлення вимоги до поручителя, які передбачені ст. 559 ЦК України, не відповідають обставинам справи, а тому підстави для відмови в позові за наслідками спливу цього строку, як і строку позовної давності відсутні.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у звязку з чим апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 08 липня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

ОСОБА_5

ОСОБА_2