печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

08 вересня 2015 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого : судді Матійчук Г.О.,

при секретарі: Якімлюк Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції м. Києва про внесення змін до акту опису й арешту майна на визнання пошкодження заарештованого майна під час зберігання, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції м. Києва та просив суд зобов'язати ДВС Печерського РУЮ внести зміни до акта опису й арешту майна від 26.03.2014 року із уточненням виділеної у користування боржнику площі згідно з рішенням суду та зобов'язати ДВС Печерського РУЮ скласти акт зруйнування несучої стіни у присутності двох співвласників приміщення №32.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначає, що він є власником ? частини нежитлового приміщення АДРЕСА_1. ОСОБА_2 є також власником іншої ? частини зазначеного нежитлового приміщення. 26.03.2014 року був складений акт опису й арешту майна нежитлового приміщення №32 - ? його частини, яка належить ОСОБА_2, оскільки остання є боржником за виконавчим провадженням по примусовому виконанню рішення Дарницького районного суду м. Києва. Разом з тим, рішенням Печерського районного суду від 07 квітня 2014 року було визначено порядок володіння та користування нежитловим приміщенням №32, відповідно до якого виділено у користування ОСОБА_1 приміщення №1, площею 13,1 кв.м. та приміщення №4, площею 14,4 кв.м., а ОСОБА_2 виділено приміщення №3, площею 26,7 кв.м., вхід у нежитлове приміщення, вбиральню площею 1,9 кв.м. залишити в загальному користуванні. У зв'язку з тим, що до акту опису й арешту майна не було внесено запису з урахуванням виділених приміщень позивач не має доступу до приміщень, які йому належать на праві власності. Крім того, було встановлено двірний отвір між нежитловим приміщенням №3 та №32, що не відповідає технічному паспорту нежитлового приміщення №32.

Позивач у судове засідання не з'явився, до суду подав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує, просить розглядати справу у його відсутність.

Відповідач, будучи належним чином і своєчасно повідомленим про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилася. До суду надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутність.

За згодою позивача судом проведено заочний розгляд справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником ? частини нежитлового приміщення АДРЕСА_1. ОСОБА_2 є власником іншої ? частини зазначеного нежитлового приміщення, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Відповідно до акту опису й арешту майна від 26 березня 2014 року описано і накладено арешт на ? нежилого приміщення по АДРЕСА_1 загальною площею 54,90 кв.м.

Згідно акту від 10.06.2014 року представників КП УЖГ «Печерська брама» під час обстеження нежитлового приміщення №32 було виявлено, що між нежитловим приміщенням №3 та №32 встановлений двірний отвір, що не відповідає технічному паспорту нежитлового приміщення №32.

Відповідно до рішення Печерського районного суду від 07 квітня 2014 року було визначено порядок володіння та користування нежитловим приміщенням №32, відповідно до якого виділено у користування ОСОБА_1 приміщення №1, площею 13,1 кв.м. та приміщення №4, площею 14,4 кв.м., а ОСОБА_2 виділено приміщення №3, площею 26,7 кв.м., вхід у нежитлове приміщення, вбиральню площею 1,9 кв.м. залишити в загальному користуванні.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження»,особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Таким чином, оскільки в акті опису та арешту описані і майно позивача, що позбавляє його можливості вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном, позов є обґрунтований та підтверджений належними доказами у справі.

Оцінюючі встановлені обставини справи та відповідні їм норми закону, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 16, 319 ЦК України, ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції м. Києва про внесення змін до акту опису й арешту майна на визнання пошкодження заарештованого майна під час зберігання задовольнити.

Зобов'язати ДВС Печерського РУЮ м. Києва внести зміни до акта опису й арешту майна від 26.03.2014 року із уточненням виділеної у користування боржнику площі згідно з рішенням Печерського районного суду м. Києва від 07.04.2014 року.

Зобов'язати ДВС Печерського РУЮ м. Києва скласти акт зруйнування несучої стіни у присутності двох співвласників приміщення №32.

Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії до Печерського районного суду м. Києва.

Апеляційна скарга позивачем на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя Г.О. Матійчук