У х в а л а

іменем україни

22 липня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Касьяна О.П., Мостової Г.І.,

Мартинюка В.І., Наумчука М.І.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про солідарне стягнення відсотків та пені за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра», третя особа - ОСОБА_4, про розірвання кредитного договору, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 9 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») звернулося до суду з позовом до

ОСОБА_3, ОСОБА_4 про солідарне стягнення відсотків та пені за кредитним договором.

Позовні вимоги банк мотивував тим, що через неналежне виконання боржником ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором від 22 лютого 2008 року у нього виникла заборгованість, яка була стягнута відповідно до судового рішення від 21 травня 2012 року в солідарному порядку з ОСОБА_3 та з поручителя - ОСОБА_4, у розмірі 1 340 986 грн 50 коп., проте вказане рішення суду до теперішнього часу не виконано й розмір заборгованості за відсотками та розмір пені на 18 червня 2014 року становить 95 694,83 долари США, що в гривневому еквіваленті становить 1 131 839 грн 78 коп., яку банк просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ КБ «Надра» про розірвання кредитного договору, посилаючись на те, що зобов'язання за договором кредиту є припиненими унаслідок дострокового стягнення відповідно до судового рішення всіє суми кредиту.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 9 грудня

2014 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду м. Києва від

4 лютого 2015 року, позов ПАТ КБ «Надра» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість зі сплати відсотків за кредитним договором у розмірі 74 918,06 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 886 100 грн 53 коп.

У задоволенні решти вимог ПАТ КБ «Надра» та зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення Оболонського районного суду м. Києва від 9 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року скасувати й ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ПАТ КБ «Надра» та задовольнити його зустрічні вимоги, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення та задовольняючи частково позовні вимоги банку, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної

інстанції, виходив із того, що через неналежне виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором у нього перед банком виникла заборгованість за відсотками, яка підлягає стягненню солідарно з відповідачів.

Відмовляючи в задоволенні вимог банку про стягнення пені та залишаючи без задоволення зустрічний позов ОСОБА_3, суди обох інстанцій виходили із безпідставності та недоведеності вказаних вимог.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За правилами ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Судами встановлено, що 22 лютого 2008 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 було укладено договір кредиту, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 141 076, 46 доларів США зі сплатою 12,79% річних строком до 22 лютого 2018 року, у забезпечення якого між банком та

ОСОБА_4 того ж дня було укладено договір поруки.

Через неналежне виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором щодо його своєчасного й повного погашення станом на 22 березня 2010 року у останнього перед банком виникла заборгованість у розмірі 1 340 986 грн 50 коп., яка була стягнута рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 травня 2012 року з відповідачів у солідарному порядку.

Вказане рішення суду на даний час не виконано.

Відповідно до ст. 526 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843595/ed_2015_05_14/pravo1/T030435.html?pravo=1> зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2015_05_14/pravo1/T030435.html?pravo=1>, інших актів цивільного законодавства.

Стаття 559 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843629/ed_2015_05_14/pravo1/T030435.html?pravo=1> передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 598 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843669/ed_2015_05_14/pravo1/T030435.html?pravo=1> зобов'язання припиняється із підстав, передбачених договором або законом.

За змістом ст. ст. 610 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843682/ed_2015_05_14/pravo1/T030435.html?pravo=1>, 612 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843684/ed_2015_05_14/pravo1/T030435.html?pravo=1> порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом

зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Отже, врахувавши, що внаслідок невиконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором у нього перед банком утворилась заборгованість за відсотками за період з 22 березня 2010 року до 18 червня 2014 року в розмірі 74 918,06 доларів США, що за курсом НБУ станом на

18 червня 2014 року складає 886 100 грн 53 коп., суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення вказаної заборгованості.

Такі висновки судів є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судами не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Згідно зі ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Наведені у касаційній скарзі доводи на увагу не заслуговують і висновків судів не спростовують.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалені у справі судові рішення відповідають вимогам чинного законодавства щодо законності й обґрунтованості та підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 9 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року залишити

без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: О.П. Касьян

В.І. Мартинюк

Г.І. Мостова

М.І. Наумчук