ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/262/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2015 р.Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого-судді Шклянка М.П.

при секретарі Калініченко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за скаргою ОСОБА_2, зацікавлені особи ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»в особі філії «Центральне регіональне відділення» ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», ОСОБА_3 на дії Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Новак Галини Матвіївни, суд -

В С Т А Н О В И В :

30.07.2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із скаргою на дії Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Новак Г. М.

В скарзі посилається на те, що 12.03.2014 році Дарницьким районним судом м. Києва було винесено рішення по справі за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі Філії «Центральне регіональне відділення» ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк 3.3., Дарницький районний відділ Державної міграційної служби України м. Києва, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким позовні вимоги були задоволені в повному обсязі. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 03 грудня 2014 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 березня 2014 року скасовано та ухвалено нове , яким у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 шляхом продажу цього житлового приміщення на прилюдних торгах. Ухвалою ВСС України від 29 січня 2015 року рішення Апеляційного суду м. Києва від 03 грудня 2014 року було злишено без змін. 15 квітня 2015 року Дарницьким районним судом м. Києва було видано виконавчий лист №2-975/14 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 14.07.2015 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконнаня рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Новак Г.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Скаржниця вважає такі дії державного виконавця незаконними, такими, що суперечать закону, оскільки на час відкриття виконавчого провадження діяв ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Скаржниця просила скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт майна боржника.

В судовому засіданні скаржниця та її представник вимоги скарги підтримали.

Старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Новак Г.М. в судове засідання не з'явилась, пояснень не надала.

Зацікавлені особи в судове засідання не з'явились.

Вислухавши думку скаржника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Ст. 383 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що 17 вересня 2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір №126-07-Ил/09, відповідно до умов якого було надано кредит у розмірі 155 590 доларів США на строк до 16 вересня 2022 року зі сплатою 13,3% річних (далі - «Кредитний договір»).

З метою виконання зобов'язань за Кредитним договором 17 вересня 2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_3 було укладено Іпотечний договір, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком 3.3. та зареєстровано в реєстрі №5080 (далі - «Іпотечний договір»).

Предметом іпотеки є квартира під номером АДРЕСА_1 Зазначена квартира має загальну площу 73,10 кв.м.; жила площа квартири 37,40 квм. Складається з двох житлових кімнат.

Крім того, 17 вересня 2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки №12б-07-П1/09.

Згідно із п. 1 Договору поруки, Поручитель зобов'язується перед Банком відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення коштів, наданих Банком Позичальнику у вигляді кредиту згідно з кредитним договором.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва по справі №22- 1914/2010 від 04.03.2010 року, договір поруки №126-07-П1/09 від 17 вересня 2007 року укладений між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси і кредит» та ОСОБА_2 було визнано припиненим від 22 травня 2008 року, отже ОСОБА_2 не є поручителем.

12 березня 2014 році Дарницьким районним судом м. Києва було винесено рішення по справі №753/18961/13-ц (2/753/975/14) за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі Філії «Центральне регіональне відділення» ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк 3.3., Дарницький районний відділ Державної міграційної служби України м. Києва, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким позовні вимоги були задоволені в повному обсязі.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 03 грудня 2014 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були частково задоволені., рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 березня 2014 року скасовано та ухвалено нове, відповідно до якого у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» за кредитним договором №126-07-Ил/09 від 17 вересня 2007 року станом на 08 вересня 2013 року у сумі 3 762 829 грн., вирішено звернути стягнення на предмет іпотеки: нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 шляхом продажу цього житлового приміщення на прилюдних торгах за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 січня 2015 року касаційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були відхилені, а рішення Апеляційного суду м. Києва від 03 грудня 2014 року було залишено без змін.

15 квітня 2015 року Дарницьким районним судом м. Києва було видано виконавчий лист №2-975/14 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 шляхом продажу цього житлового приміщення на прилюдних торгах.

14 липня 2015 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Новак Галиною Матвіївною було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Вказані постанови про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14 липня 2015 року було отримано Скаржником 20 липня 2015 року, про що свідчить Довідка від 21 липня 2015 року №118.

07 червня 2014 року набув чинності Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", згідно з пунктом 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Аналізуючи вказаний Закон , можна дійти висновку, що даний нормативний акт є відстроченням виконання зобов'язання, а не звільненням від його виконання. Відтак мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, установлений Законом України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника).

Предметом іпотеки на яке має бути здійснене примусове стягнення, є квартира, загальною площею 73,10 кв. м. Іншого нерухомого майна у власності Скаржника немає, що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно.

Отже, норми Закону України «Про виконавче провадження» мають бути застосовані з урахуванням норм Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Крім того, в рішенні Апеляційного суду м. Києва від 03 грудня 2014 року, на підставі якого був виданий виконавчий лист зазначено, що на період дії Закону України N91304-VII від 03 червня 2014 року «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» це рішення суду не підлягає зверненню до виконання.

Таким чином, можна прийти до висновку, що Апеляційним судом м. Києва, по суті, було надано відстрочку на виконання рішення.

В статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» наведений перелік підстав, за якими державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Так, зокрема, у відкритті виконавчого провадження відмовляється, якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення (п. 5 ч. 1 ст. 26 Закону), а також, за наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження (п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону).

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що постанова про відкриття виконавчого провадження та постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, мають бути скасовані, а дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Новак Г.М. мають бути визнанні незаконними.

На підставі вищевикладеного, керуючись ЗУ «Про виконавче провадження», , ст.ст. 383, 386, 387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2, зацікавлені особи ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»в особі філії «Центральне регіональне відділення» ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», ОСОБА_3 на дії Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Новак Галини Матвіївни - задовольнити.

Визнати незаконними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Новак Галини Матвіївни.

Скасувати винесені старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Новак Галиною Матвіївною постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №48095858 від 14 липня 2015 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: