АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/3727/15 Головуючий 1 інст. Вергун І.В.
Справа № 623/5465/14-ц Доповідач - Швецова Л.А.
Категорія: відшкодування шкоди
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: судді - Швецової Л.А.,

Суддів: Малінської С.М., Піддубного Р.М.,

при секретарі: Єрьоменко О.В.,Андрійко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26 березня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, у якому зазначила про те, що 12 травня 2013 року біля 8 годин 30 хвилин на 637 км автодороги Київ - Харків - Довжанський сталася ДТП, за участю відповідача, який керуючи автомобілем «КІА CARENS» номерний знак НОМЕР_1, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку і безпечну дистанцію, допустив зіткнення з мотоциклом під керуванням ОСОБА_5, який рухався у попутному напрямку. В результаті ДТП водій мотоцикла ОСОБА_5 загинув.

Позивачка зазначила, що ОСОБА_5 є її батьком, у звязку з чим їй було причинені моральні страждання в звязку з втратою батька, що викликали негативні емоції моральні і духовні страждання в звязку з втратою рідної людини. У звязку з чим ОСОБА_2 просила суд стягнути на її користь з відповідача моральну шкоду в сумі 500.000 тисяч гривень.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 150 000 гривень моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, також стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір у сумі 15 000 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_6 звернувся на нього з апеляційною скаргою, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив вказане рішення скасувати на ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, осіб, що з»явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України - рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди у розмірі 150 000 грн., суд першої інстанції виходив з наявності такої шкоди.

Однак, судова колегія вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, порушують норми матеріального права, внаслідок чого відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 України рішення районного суду підлягає зміні.

Встановлено, що 13 травня 2013 року біля 8 години 30 хвилин на 637 км. Автодороги Київ - Харків - Довжанський сталася ДТП за участю водія ОСОБА_1, який керував автомобілем «КІА CARENS» номерний знак НОМЕР_1, який скоїв наїзд на мотоцикл під керуванням ОСОБА_5 В результаті ДТП ОСОБА_5 був смертельно травмований.

Вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 24.09.2014 року відповідач визнаний винним у вчинені злочину передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України і йому призначено покарання у вигляді п'яти років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України відповідача звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на два роки.

На підставі пункту «В» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 року» ОСОБА_1 звільнено від відбуття покарання.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 27 листопада 2014 року вирок в частині вирішення цивільного позову був скасований і справа направлена до суду першої інстанції. ( а.с. 6-8).

Матеріальна шкода була відшкодована ОСОБА_1 в сумі 26.670 гривень 15.11.2013 року , про що не заперечувала позивачка, ( т. 1 стр. 123 справа 1-КП/623/184/2014).

Статтею ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до правил ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, з урахуванням характеру, обсягу і глибини страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо) і з урахувань інших обставин - стану його здоров'я, істотності вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому судом враховуються вимоги розумності і справедливості.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснила, що її мати ОСОБА_8 у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 ніколи не перебувала, запис про батька у свідоцтві про народження ОСОБА_2 вказано відповідно до вимог ст. 135 СК України. Постійно мешкала разом з матір'ю у м. Трускавець, а її батько ОСОБА_5 мешкав у м. Ізюм Харківської області. З батьком не спілкувалася. Після смерті батька, страхова компанія АСКО Донбас Півничний відшкодувала витрати на поховання, а відповідачем в період розгляду кримінальної справи було сплачено позивачу через її законного представника на відшкодування спричиненої шкоди 26670 грн. Також спричинена шкода була відшкодована потерпілим особам : ОСОБА_3, ОСОБА_4 ( вказані особи претензій до відповідача не мали).

Судова колегія погоджується з висновками суду щодо заподіяння ОСОБА_2 моральної шкоди внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1 та необхідністю її відшкодування.

В той же час, при визначенні розміру відшкодування цієї шкоди, суд пославшись на п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», в повній мірі не врахував вимоги об'єктивності, розумності, справедливості, характер протиправного діяння, вчиненого відносно позивачки, глибини її душевних страждань, зміни способу життя, а тому, на думку колегії суддів, призначив надмірно велике відшкодування шкоди у грошовому еквіваленті.

Розмір шкоди, яка була заподіяна позивачці діями ОСОБА_1, підлягає зменшенню до 10 000 грн., оскільки саме таку суму відшкодування колегія вважає виваженою, справедливою, розумною, враховуючи всі обставини справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково

Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26 березня 2015 року змінити.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10 000 гривень моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді