У х в а л а

15 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Романюка Я.М.,

Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 квітня 2015 року, клопотання про поновлення строку подання заяви про перегляд судових рішень у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним, визнання права власності на частку у спадковому майні, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про припинення права власності на частку у спільному майні,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21 липня 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено: припинено право власності ОСОБА_4 на ј частини спадкового майна після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме на ј частини квартири АДРЕСА_1 з компенсацією вартості в розмірі 66 тис. 346 грн. Визнано за ОСОБА_5 право власності на вказану квартиру. Вирішено питання судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 24 лютого 2015 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21 липня 2014 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково: визнано за ОСОБА_4 право власності на ј частини спірної квартири. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 та зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 квітня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у вказаній справі за касаційною скаргою ОСОБА_4 на підставі пункту 5 частини четвертої статті 328 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

10 вересня 2015 року ОСОБА_4 звернулась до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 квітня 2015 року з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, щодо неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі, а саме пункту 5 частини четвертої статті 328 ЦПК України.

На обґрунтування підстави перегляду зазначеного судового рішення, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, заявниця посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 квітня 2012 року та 10 грудня 2014 року, в яких, на її думку, по-іншому, ніж в оскаржуваному рішеннях, застосовано вказану норму процесуального права

Водночас заявниця порушує питання про поновлення строку подання зазначеної заяви, посилаючись на поважність причин його пропуску, а саме несвоєчасне отримання ухвали суду касаційної інстанції.

Обговоривши вказане клопотання, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що воно підлягає задоволенню.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень може бути подана з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Постановляючи ухвалу від 23 квітня 2015 року, про перегляд якої порушує питання заявниця, касаційний суд, відмовляючи у відкритті касаційного провадження, дійшов висновку про те, що викладені в касаційній скарзі доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Разом з тим в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 квітня 2012 року і 10 грудня 2014 року, наданих для порівняння, касаційний суд, направляючи справи на новий розгляд до суду першої інстанції, зазначив про необхідність з'ясування судами усіх фактичних обставин справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Отже, порівняння наведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції неоднаково застосував одні й ті самі норми процесуального права, а саме пункт 5 частини четвертої статті 328 ЦПК України, при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, необхідно відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 356, частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку подання заяви про перегляд судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_4 строк подання заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 квітня 2015 року.

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним, визнання права власності на частку у спадковому майні, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про припинення права власності на частку у спільному майні за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 квітня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк

В.М.Сімоненко