АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі : Абдуллаєвій Е.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 21 січня 2015 року, -

встановила:

У жовтні 2014 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду з даним позовом.

Позов обґрунтовувало тим, що 21.07.2008 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір на суму 108 514 доларів США, з кінцевим строком повернення та сплати всіх платежів до 20 липня 2028 року, з оплатою 13,8% річних.

21.01.2008 року між банком та відповідачами укладено договір іпотеки, за умовами якого останні передали в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1.

Проте відповідачі належним чином зобов'язання не виконали, внаслідок чого виникла поточна заборгованість по процентам в розмірі 1 224, 01 доларів США, прострочена заборгованість по процентам в розмірі 66 675, 46 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 285 242 грн. 26 коп. та пеня за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 783 658 грн. 57 коп.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21 січня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк» просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник банку вимоги апеляційної скарги підтримала.

Представник ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечив.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлялись належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що на спірні правовідносини з приводу звернення стягнення на предмет іпотеки поширюється дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

Встановлено, що 21.07.2008 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір на суму 108 514 доларів США, з кінцевим строком повернення та сплати всіх платежів до 20 липня 2028 року, з оплатою 13,8% річних.

21.01.2008 року між банком та відповідачами укладено договір іпотеки, за умовами якого останні передали в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вважав, що Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки.

7 червня 2014 року набув чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Відповідно до його положень, протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

Мораторій є відстроченням виконання зобов'язання, а не звільненням від його виконання.

Отже встановлений цим Законом мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника).

Протилежний висновок суду першої інстанції з цього приводу є помилковим.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06 грудня 2011 року, зміненого Апеляційним судом м. Києва від 10 травня 2012 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ АБ «Укргазбанк» достроково заборгованість за кредитним договором в розмірі 100 830 доларів США, що еквівалентно 805 430 грн. 00 коп.

Обґрунтовуючи позов, банк зазначив, що з відповідачів після судового рішення про стягнення кредитної заборгованості достроково, підлягає стягненню поточна заборгованість по процентам в розмірі 1 224, 01 доларів США, прострочена заборгованість по процентам в розмірі 66 675, 46 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 285 242 грн. 26 коп. та пеня за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 783 658 грн. 57 коп.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у абзаці 1, 2 п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

Таким чином, виходячи із вищенаведених вимог закону та відповідних роз'яснень, банк не має права на стягнення з боржників відсотків за користування кредитом та пені після рішення суду, яким кредит стягнуто повністю достроково.

Відповідно до п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального права; неправильне застосування норм процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 21 січня 2015 року постановлено з порушенням норм матеріального права та неправильним застосуванням норм процесуального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з інших підстав.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 1, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 21 січня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук