У Х В А Л А Провадження № 4-с/331/39/15

2-950/11

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.09.2015 року ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. Запоріжжя

У складі : головуючого судді ФЕДЧЕНКО І.М.,

при секретарі ОРМАНДЖИ Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу

Публічного Акціонерного Товариства « Перший Український ОСОБА_1» на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, зацікавлена особа ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся в суд зі скаргою в якій зазначив , що 16.02.2012 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя був виданий виконавчий лист на виконання рішення від 18.11.2011 по справі № 2-950/2011р. за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 для погашення заборгованості за кредитним договором № 5564830 від 15.08.2007 у сумі 33 474,39 дол. США та 73 301,23 грн.

Вказаний виконавчий лист Заявник пред'явив для примусового виконання до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції (заява про відкриття виконавчого провадження № 2АР-61/94 від 02.02.2015).

Згідно з постановою від 09.02.2015, винесеною державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_3, відкрито виконавче провадження ВП 46387102.

Постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві від . 17.02.2015 виконавчий лист повернуто Заявнику без виконання на підставі п.9 ч.1 ст. 47 ЗУ: «Про виконавче провадження».

На думку державного виконавця, звернути стягнення на предмет іпотеки неможливо, оскільки діє мораторій на звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки, якщо таке майно виступає забезпеченням боргових зобов'язань громадянина за кредитами, наданих в іноземній валюті, встановлений Законом України від 03.06.2014 № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Заявник вважає, що дії державного виконавця неправомірними, такими що суперечать нормі частині 2 підпункту* 1 пункту 1 Закону України від 03.06.2014 № 1304-УП «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»

Державний виконавець, повертаючи виконавчий лист, не перевірив факту використання квартири, яка є предметом іпотеки і на яку звернуто стягнення згідно з виконавчим листом, як місця проживання боржника.

Боржник у квартирі не проживає, оскільки згідно з актом державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_4 його було виселено з вищевказаної квартири при виконанні виконавчого листа, виданого 13.11.2013 Жовтневим районним судом ОСОБА_5 по справі № 2/331/1415/13 за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_1» до ОСОБА_2 та ОСОБА_6 про виселення.

Отже, предмет іпотеки - квартира АДРЕСА_2, яка є забезпеченням кредиту в іноземній валюті, не використовується боржником як місце постійного проживання, відповідно, дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» на звернення стягнення на вищевказану квартиру не поширюється.

Просить суд визнати дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_3 неправомірними , та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 17.02.2015 ВП № 46387102, винесену ОСОБА_3, державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, при виконанні виконавчого листа, виданого 16.02.2012 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя на виконання рішення від 18.11.2011 по справі № 2-95/0/2011р. за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 для погашення заборгованості за кредитним договором № 5564830 від 15.08.2007 у сумі 33 474,39 дол. США та 73 301,23 грн.

В судовому засіданні представник ПАТ «Перший Український ОСОБА_1» підтримав вимоги просить суд скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 17.02.2015 ВП № 46387102, винесену ОСОБА_3, державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, при виконанні виконавчого листа, виданого 16.02.2012 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя на виконання рішення від 18.11.2011 по справі № 2-95/0/2011р. за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 для погашення заборгованості за кредитним договором № 5564830 від 15.08.2007 у сумі 33 474,39 дол. США та 73 301,23 грн.

Державний виконавець проти скарги заперечує, суду надані заперечення.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявився повідомлявся належним чином.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи , вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено , що 16.02.2012 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя був виданий виконавчий лист на виконання рішення від 18.11.2011 по справі № 2-95/0/2011р. за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 для погашення заборгованості за кредитним договором № 5564830 від 15.08.2007 у сумі 33 474,39 дол. США та 73 301,23 грн.

Вказаний виконавчий лист Заявник пред'явив для примусового виконання до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції (заява про відкриття виконавчого провадження № 2АР-61/94 від 02.02.2015).

Згідно з постановою від 09.02.2015, винесеною державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_3, відкрито виконавче провадження ВП 46387102.

Постановою про повернення виконавчого листа стягувачеві від 17.02.2015 року виконавчий лист повернуто Заявнику без виконання на підставі п.9 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.9 ч.І ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Суд вважає, дії державного виконавця неправомірними, такими що суперечать нормі частині 2 підпункту 1 пункту 1 Закону України від 03.06.2014 № 1304-УП «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Згідно з ч.2 пп.1. п.1 Закону України від 03.06.2014 № 1304-УП «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: - таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника / майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Суд вважає, що державний виконавець, повертаючи виконавчий лист, не перевірив факту використання квартири, яка є предметом іпотеки і на яку звернуто стягнення згідно з виконавчим листом, як місця проживання боржника.

З наданих суду документів боржник у квартирі не проживає, оскільки згідно з актом державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_4 його було виселено з вищевказаної квартири при виконанні виконавчого листа, виданого 13.11.2013 Жовтневим районним судом ОСОБА_5 по справі № 2/331/1415/13 за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_1» до ОСОБА_2 та ОСОБА_6 про виселення.

Таким чином , предмет іпотеки - квартира АДРЕСА_2, яка є забезпеченням кредиту в іноземній валюті, не використовується боржником як місце постійного проживання, то відповідно, дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» на звернення стягнення на вищевказану квартиру не поширюється.

Таким чином, повернення Жовтневим ВДВС Запорізького МУЮ виконавчого листа Заявнику не ґрунтується на законі, а тому скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.. ст.. 383-387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від

17.02.2015 ВП № 46387102, винесену ОСОБА_3, державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, при виконанні виконавчого листа, виданого 16.02.2012 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя на виконання рішення від 18.11.2011 по справі № 2-95/0/2011р. за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 для погашення заборгованості за кредитним договором № 5564830 від 15.08.2007 у сумі 33 474,39 дол. США та 73 301,23 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5 денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги . У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали

Суддя: Федченко І М.