Справа №585/4382/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Очиргораєва О. М.
Номер провадження 22-ц/788/388/15 Суддя-доповідач - Попруга С. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Попруги С. В.,

суддів - Гагіна М. В. , Рибалки В. Г.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 січня 2015 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3

про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

01 грудня 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з вищевказаним позовом обґрунтовуючи його тим, що 24 червня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» (далі - Банк) і ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 004-18105-240611. Відповідно до п. 1.2 і 1.3 вказаного Договору Банк відкрив відповідачу картковий рахунок в національній валюті гривні і кредитну лінію та на день укладення цього договору встановив ліміт в сумі 3548,36 грн. У відповідності до Договору відповідач був зобов'язаний щомісяця у визначені правилами, які є невід'ємною частиною кредитного договору, строки здійснювати погашення суми заборгованості за кредитною лінією, в повному обсязі погашати заборгованість за Овердрафтом, якщо він утворився за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів та всю суму пені, у разі порушення строків виконання зобов'язань. Відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість на суму 3403,30 грн., яка є тілом кредиту.

Посилаючись на такі обставини Банк просив стягнути з відповідача на його користь вказаний розмір заборгованості.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 січня 2015 року відмовлено в позові ПАТ «Дельта Банк».

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

Доводить, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку, що відповідачем ОСОБА_3 були повністю сплачені розраховані Банком суми кредиту, оскільки відповідач отримав кредит в розмірі 3548,36 грн., а сплатив за кредитними зобов'язаннями за весь час всього 760 грн. (12 липня 2011 року - 235 грн., 15 серпня 2011 року - 260 грн. та 15 вересня 2011 року - 265 грн.). Непогашеною залишилася сума боргу 3403,30 грн., що підтверджується належним розрахунком Банку.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до кредитного договору № 004-18105-240611 від 24 червня 2011 року ПАТ «Дельта Банк» надало ОСОБА_3 кредит у розмірі 3548,36 грн.

Відповідно до п. 3.6 Договору відповідач зобов'язаний був щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у тарифах. Обов'язковим мінімальним платежем (ОМП) є частка погашення заборгованості, Овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. В залежності від умов тарифів до складу ОМП можуть включатись інші платежі.

Згідно з п. 2.3 Договору клієнт сплачує банку проценти за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом за ставками, які визначені в тарифах.

З розрахунку заборгованості відповідача станом на 25 вересня 2014 року вбачається, що відповідачу сума кредиту і комісія розраховувалися до сплати починаючи з 01 липня 2011 року і по 29 грудня 2012 року включно. Станом на 29 грудня 2012 року відповідачу було розраховано до сплати кредит на загальну суму 3462,97 грн. і сплачено ним на вказану дату 3524,66 грн. (на 61,69 грн. більше), тобто розраховані до сплати суми кредиту ОСОБА_3 сплачені повністю.

Також станом на 29 грудня 2012 року відповідачем повністю сплачені суми комісії в розмірі 638,64 грн. та пені - 300 грн. У подальшому, в тому числі і на день розрахунку ціни позову, банком не здійснювалися відповідачу до сплати нарахування обов'язкового мінімального платежу по кредитному договору. Звідси вбачається, що у відповідача не було підстав для погашення суми боргу за умови її не нарахування позивачем.

Проте, повністю погодитись з такими висновками суду неможливо з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України, зокрема передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Суд першої інстанції названих вимог закону не дотримався.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 24 червня 2011 року ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 уклали кредитний договір № 004-18105-240611, відповідно до якого Банк відрив на ім'я відповідача картковий рахунок НОМЕР_1 в національній валюті України -гривні, випустив та надав ОСОБА_3 платіжну картку, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування держателя (відповідача) на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в Додатку № 1 до договору та умовах викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками (а.с. 4).

Також Банк на день укладення договору встановив ліміт Кредитної лінії на рахунку відповідача в сумі 3548,36 грн. (п. 1.3 Договору).

Згідно з п. 2.3 Договору клієнт сплачує банку проценти за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом за ставками, які визначені в тарифах.

Відповідно до п. 3.6 Договору відповідач зобов'язаний був щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у тарифах. Обов'язковим мінімальним платежем (ОМП) є частка погашення заборгованості, Овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. В залежності від умов тарифів до складу ОМП можуть включатись інші платежі.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 25 вересня 2014 року його заборгованість перед Банком за вищевказаним договором становить 3403,30 грн., яка відповідно до розрахунку заборгованості складається з тіла кредиту (а.с. 3).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Так, з розрахунку ціни позову (а.с. 3), доданому до позовної заяви, а також з виписки по рахунку відповідача ОСОБА_3 (а.с. 74-76) вбачається, що останнім з карткового рахунку було всього знято 3524,66 грн. (в колонці 4 рядок 2 розрахунку), а сплачено 760,00 грн. (12 липня 2011 року - 235 грн., 15 серпня 2011 року - 260 грн. та 15 вересня 2011 року - 265 грн. підсумок колонки 17 розрахунку).

При цьому зняті кошти відображено в колонці 4 розрахунку «Тіло кредиту», а сплачені грошові кошти спрямовувались на погашення заборгованості в черговості, передбаченій п.3.8 Договору, відображені в колонках 6, 12, 15 «сплачено». Таким чином, тіло кредиту при внесенні платежів позичальником зменшувалось за рахунок часткового зарахування сплачених коштів в рахунок погашення тіла кредиту. Інша частина сплачених сум зараховувалася на погашення нарахованих комісій. При цьому, комісія та частка кредиту обов'язкова до сплати нараховувались щомісячно, що відображено в колонках 5,11 розрахунку.

Відповідно розрахунку у липні 2011 року (рядок 2 розрахунку) було розраховано до сплати 35,48 грн. (по комісії колонка 11), яка розраховується як 1,00 % від суми збільшення зобов'язань, відображених у виписці - 3548,36 грн. Також було розраховано до сплати частку кредиту - 197,29 грн. (колонка 5, рядок 2), яка розраховується як 5,56 % від суми збільшення зобов'язань 3548,36 грн.

Кошти сплачені у липні 2011 року в сумі 235 грн. (колонка 17, рядок 2) були спрямовані Банком на погашення нарахованої комісії в сумі 35,48 грн. (колонка 12, рядок 2) та на погашення тіла кредиту в сумі 199,52 грн. (колонка 6, рядок 2 (235 - 35,48 = 199,52 грн.). При цьому тіло кредиту в колонці 4 зменшилось на сплачену суму: 3524,66 - 199,52 = 3325,14;

Кошти сплачені у серпні 2011 року в сумі 260 грн. (колонка 17, рядок 3) були спрямовані Банком на погашення нарахованої комісії в сумі 35,48 грн. (колонка 12, рядок 3) та на погашення тіла кредиту в сумі 224,52 грн. (колонка 6, рядок 3 (260 - 35,48 = 224,52 грн.). При цьому тіло кредиту в колонці 4 зменшилось на сплачену суму: 3325,14 - 224,52 = 3100,62;

Кошти сплачені у вересні 2011 року в сумі 265 грн. (колонка 17, рядок 4) були спрямовані Банком на погашення нарахованої комісії в сумі 35,48 грн. (колонка 12, рядок 4) та на погашення тіла кредиту в сумі 229,52 грн. (колонка 6, рядок 2 (265 - 35,48 = 229,52 грн.). При цьому тіло кредиту в колонці 4 зменшилось на сплачену суму: 3100,62 - 229,52 = 2871,10.

У жовтні 2011 року відповідач не сплатив обов'язків мінімальний платіж у зв'язку з чим виникла прострочена заборгованість по кредиту (колонка 7, рядок 6 розрахунку) в сумі 197,29 грн. (розраховано як 5,56% від суми кредитного ліміту 3548,36 грн.) та по комісії (колонка 13, рядок 6 розрахунку) 35,48 грн. У подальшому прострочена заборгованість по кредиту та по комісії збільшувалась за рахунок щомісячних нарахувань, які не були сплачені ОСОБА_3

При цьому тіло кредиту в колонці 4 - зменшувалось на суму щомісячного платежу за рахунок їх віднесення на прострочену заборгованість в колонці 7.

Таким чином, відповідачем була порушена умова кредитного договору щодо щомісячної сплати обов'язкового мінімального платежу, за рахунок якого мали би погашатись щомісячні нарахування по тілу кредиту та комісії, відображені в колонках 5, 11 розрахунку, що підтверджується наявністю простроченої заборгованості в колонках 7 та 13. Так, прострочена заборгованість станом на грудень 2012 року складала : по кредиту - 2762,06 грн., по комісії -496,72 грн.

Згідно п.3.4 договору - клієнт доручає Банку здійснювати з рахунку договірне списання грошових коштів, які: складають суми заборгованості (суми кредиту, нарахованих процентів, комісій, плат, штрафних санкцій, тощо), які виникають за цим кредитним договором (п.п.3.4.1); складають плату за надані банком послуги з розрахунково-касового обслуговування в розмірі та строки, передбачені Правилами та Тарифами.

У грудні 2012 року Банком було проведено договірне списання заборгованості відповідача по нарахованій комісії та кредиту - погашено заборгованість по комісії в сумі 532,20 грн. (496,72 + 35,48) та прострочену заборгованість по кредиту в сумі 2762,06 грн. При цьому, тіло кредиту в колонці 4 збільшилось з 109,04 грн. (колонка 4, рядок 19) (+2762,06+496,72 +35,48) до 3403,30 грн. (колонка 4, рядок 20) У подальшому комісія не нараховувалась, розмір заборгованості не збільшувався.

Врахувавши такі обставини, колегія суддів вважає, що вищевказаний розрахунок заборгованості (ціни позову) відповідача відповідає погодженим між сторонами умовам кредитного договору (а.с. 4), тарифам на обслуговування платіжних карток Тарифний пакет «Лояльна пропозиція 18 (2)» (а.с. 7 зворот), та Правилам здійснення операцій за картковими рахунками, відкритими фізичним особам (а.с. 51-58), а висновок суду першої інстанції про те, що відповідач не має боргу перед Банком є помилковим, оскільки ґрунтується на неправильній оцінці цього доказу (розрахунку заборгованості).

Відповідачем ОСОБА_3 в порушення ст.ст. 10, 60 ЦПК України не надано іншого розрахунку його заборгованості за кредитом (відсутності такої заборгованості) перед Банком, а також не надано належних, допустимих та достовірних письмових доказів того, що ним було сплачено Банку за кредитним договором суму більшу, ніж 760 грн.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеністю відповідачем обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими та порушення норм матеріального та процесуального права (п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України) з ухваленням нового рішення про задоволення позову та стягненням з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №004-18105-240611 від 24 червня 2011 року у розмірі 3403,30 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» на відшкодування судового збору за подачу позову в розмірі 243,60 грн. та за подачу апеляційної скарги у розмірі 121,80 грн., всього 365,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 316, 319 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Скасувати рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 січня 2015 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №004-18105-240611 від 24 червня 2011 року у розмірі 3403,30 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на відшкодування судового збору за подачу позову в розмірі 243,60 грн. та за подачу апеляційної скарги у розмірі 121,80 грн., всього 365,40 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -