АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2177/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : Романенко В. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКорнієнко Н. В.
суддівГончар Н. І. , Пономаренка В. В.
при секретаріВолвенко А. В.

з участю: позивачки ОСОБА_6, її представника ОСОБА_7,

представника виконкому Черкаської м/ради Літовкіної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Виконавчого комітету Черкаської міської ради, Комунального підприємства «Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради про визнання права користування житлом, -

в с т а н о в и л а :

19 листопада 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Черкаської міської ради про визнання права користування житлом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 26 вересня 1991 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9.

16 січня 2009 року чоловікові позивачки надано ВАТ "Черкаським заводом телеграфної апаратури" у користування кімнати АДРЕСА_1, що підтверджується ордером № 815.

ОСОБА_6 з ОСОБА_9 були зареєстровані у вищевказаних кімнатах з 06 лютого 2009 року.

27 серпня 2009 року помер чоловік позивачки. Вона успадкувала належне йому майно, так як являється єдиною спадкоємицею.

Згідно рішення Черкаської міської ради від 17.08.2006 року "Про згоду щодо безоплатної передачі до комунальної власності міста гуртожитків по АДРЕСА_2 та по АДРЕСА_1 гуртожиток, що знаходився по АДРЕСА_1 передано у комунальну власність міста.

Позивачка вважає, що відповідно до ст. 64 ЖК України вона, за життя ОСОБА_9, який був наймачем кімнат НОМЕР_1 відносилася до членів його сім'ї, оскільки постійно проживала у вказаному житлі. У зв'язку з чим, вона має право на проживання та користування даним житлом і після його смерті.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 грудня 2014 року у справу за позовом ОСОБА_6 про визнання права користування житлом, в якості співвідповідача залучено Комунальне підприємство «Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради.

Позивачка подала до суду заяву про збільшення позовних вимог та остаточно просила суд: визнати її, ОСОБА_6, наймачем кімнат НОМЕР_1 що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 м. Черкаси.

Визнати за нею право проживання та користування кімнатами НОМЕР_1 за вищевказаною адресою.

Зобов'язати Комунальне підприємство «Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради перевести особові рахунки кімнат НОМЕР_1 та НОМЕР_2 на її ім'я.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 липня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_6 про визнання права користування житлом відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7, вважаючи рішення суду незаконним і необґрунтованим, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення не відповідає.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем в порушення вимог ст.ст. 10, 59-60 ЦПК України не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту постійного проживання з померлим наймачем в кімнаті НОМЕР_2, не доведені обставини, що позивач несла усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення, а також не надано доказів щодо звернення з заявами про виселення, усунення перешкод тощо.

Відповідно до положень ст. ст. 11, 15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

На підставі ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Правовідносини з приводу придбання права на житло у гуртожитку регулюються главою 4 Житлового Кодексу України .

Встановлено, що з 26 вересня 1991 року позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. (а.с. 6).

У відповідності із положеннями ч.2 ст. 128 ЖК України жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету.

У відповідності з положенням ст. 129 ЖК України єдиною підставою для вселення на жилу площу у гуртожитку є ордер, який видається адміністрацією підприємства, установи, організації на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку.

Пунктом 10 Примірного положення про гуртожитки передбачено, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Ордер може бути виданий лише на вільну жилу площу.

Відповідно до ордеру № 815, серії 000815 від 16 січня 2009 року ВАТ "Черкаський завод телеграфної апаратури" за рішенням адміністрації та профспілкового комітету надало ОСОБА_9 житлову площу в гуртожитку на період його роботи на даному підприємстві за адресою АДРЕСА_1, кім. НОМЕР_1, НОМЕР_2 (а.с.7).

Отже, ордер на жилу площу в гуртожитку може бути видано лише на вільну жилу площу за спільним рішенням адміністрації та відповідно профспілкового комітету підприємства, установи, організації, і цей ордер є єдиною підставою для вселення у жиле приміщення.

В даних кімнатах позивачка ОСОБА_6 та її чоловік ОСОБА_9 були зареєстровані з 06 лютого 2009 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_9 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 27 серпня 2009 року (а.с. 4).

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство, якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї.

Разом з тим, згідно рішення сесії Черкаської міської ради № 2-57 від 17.08.2006 року "Про згоду щодо безоплатної передачі до комунальної власності міста гуртожитків по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 гуртожиток, що знаходиться по АДРЕСА_1 передано у комунальну власність міста (а.с. 3).

Згідно рішення Черкаської міської ради №4-430 від 26.12.2013 року «Про внесення змін до рішення Черкаської міської ради від 17.08.2013 року» гуртожиток по АДРЕСА_1 передано на баланс КП «Соснівська СУБ» як внесок до статутного капіталу підприємства (а.с.16).

Відповідно до Акту приймання-передачі, затвердженого рішенням виконкому Черкаської міської ради від 05.03.2014 №261, у власність територіальної громади міста Черкаси та на баланс КП "Соснівська служба утримання будинків" Черкаської міської ради передано гуртожиток по АДРЕСА_1 (а.с.74).

В пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами житлового законодавства» роз'яснено, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 1 листопада 1996 р. N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції безпідставно, без посилання на норми закону, послався лише на встановлені в судовому засіданні обставини і зокрема на те, що позивачкою не доведено фактичного постійного проживання з чоловіком, як наймачем, в кімнаті НОМЕР_2, не доведені обставини, що позивачка несла усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення, а також не надано доказів щодо звернення з заявами про виселення, усунення перешкод в користуванні та не звернув увагу на те, що в даному випадку позивачка доводить законність її права користування вказаним житлом, як кімнатою НОМЕР_1 так і кімнатою НОМЕР_2.

В судовому засіданні позивачкою доведено, що вона з чоловіком ОСОБА_9, який був працюючим інвалідом ВАТ «ЧЗТА», на законних підставах, відповідно до ордера №815 на право зайняття жилої площі в гуртожитку, на склад сім'ї 2 особи, де вона зазначена як дружина, отримали у користування кімнати НОМЕР_1, НОМЕР_2 в будинку по АДРЕСА_1.

Вказаний ордер на кімнати НОМЕР_1 і НОМЕР_2 ніким не оспорений і не визнаний недійсним.

Про те, що позивачка є законним користувачем кімнат НОМЕР_1 і НОМЕР_2 свідчить також довідка КП «Соснівська СУБ» №1054 від 12.02.2015 року, згідно якої наймачем кімнат НОМЕР_1,НОМЕР_2 був ОСОБА_9. Проте, тут же зазначено, що після зняття з обліку останнього в зв'язку зі смертю особовий рахунок на ОСОБА_6 відкритий лише на кімнату НОМЕР_1 (а.с.33). Хоча з поквартальної карточки, наданої КП «Соснівська СУБ», вбачається, що наймачем кімнат НОМЕР_1, НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 значиться ОСОБА_9. Його дружина ОСОБА_6 в цих кімнатах зареєстрована (прописана) 06.02.2009 року (а.с.36).

Крім того, за даними відділу адресно-довідкової роботи Управління державної міграційної служби України в Черкаській області ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, значиться зареєстрованою з 06.02.2009 року за адресою: АДРЕСА_1 кв.НОМЕР_1,НОМЕР_2 (а.с.44).

Той факт, що в кімнаті НОМЕР_2 мешкають інші особи, які не надали доказів свого законного там проживання, не може бути підставою у відмову в задоволенні позову.

Крім того, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову і та обставина, що позивачка ОСОБА_6 не зверталася до суду з заявами про виселення та усунення перешкод в користуванні кімнатою НОМЕР_2, оскільки вона вважає за необхідне зараз довести своє право на вказані приміщення.

Що стосується невиконання позивачкою та її чоловіком обов'язків, що випливають з договору найму жилого приміщення, зокрема несплати коштів за користування кімнатою НОМЕР_2 в зв'язку з не проживанням в ній, то вказані питання повинні вирішуватися в іншій площині закону і вони не є предметом даного позову. Зустрічний позов щодо даних обставин також ніким не подавався.

Сам факт передання гуртожитку по АДРЕСА_1 у комунальну власність міста з подальшим переданням його на баланс КП «Соснівська СУБ», не позбавляє позивачку права на проживання у тому жилому приміщенні, яке було на законних підставах виділено її чоловікові і їй, як члену сім'ї, а навпаки, надає їй право вчиняти дії, які передбачені законодавством щодо комунальної власності.

Про це свідчить і той факт, що на даний час спір щодо користування позивачкою кімнатою НОМЕР_1 відсутній, хоча вказану кімнату, як і кімнату НОМЕР_2 було одержано в користування на одних і тих же правах.

Відповідно до положень статті 106 ЖК України повнолітній член сім'ї наймача вправі вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення у разі смерті наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

Оскільки на даний час позивачка ОСОБА_6 після смерті чоловіка ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 року, не визнана наймачем кімнати НОМЕР_2 в будинку по АДРЕСА_1 в м.Черкаси, про що свідчить лист КП «Соснівська СУБ» № 138/172-л від 22.04.2015 року, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному об'ємі, так як згідно даних КП «Соснівська СУБ» позивачка ОСОБА_6 також не значиться наймачем кімнати НОМЕР_1 (а.с.33).

Між тим, згідно даних бухгалтерського обліку дільниці №4 КП «Соснівська СУБ» та акту передачі гуртожитку АДРЕСА_1 особовий рахунок НОМЕР_3 відкритий на ОСОБА_6 на к.НОМЕР_1, загальною площею 26,8 кв.м. (а.с.72).

Проте, з метою уникнення подальших непорозумінь щодо зазначених питань по спірних кімнатах, колегія вважає за необхідне, як зазначено вище, позовні вимоги задовольнити в повному об'ємі.

Слід зауважити, що відповідно до списку квартиронаймачів по АДРЕСА_1, який доданий до акту приймання-передачі у власність територіальної громади міста Черкаси та на баланс КП "Соснівська служба утримання будинків" Черкаської міської ради гуртожитку по АДРЕСА_1, затвердженого рішенням виконкому Черкаської міської ради від 05.03.2014 №261, квартиронаймачем кім. НОМЕР_1 є ОСОБА_6, а квартиронаймачем кім. НОМЕР_2, НОМЕР_4 зазначена ОСОБА_10. (а.с.74, 84).

Крім того, згідно відомостей стану особового рахунку по оплаті за житлово-комунальні послуги, наданих КП "Соснівська СУБ" по о/р НОМЕР_5 абонентом є ОСОБА_10 за адресою АДРЕСА_1 кім. НОМЕР_2, НОМЕР_4, а по о/р НОМЕР_3 - абонент ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1, кім. НОМЕР_1 (а.с.53,54 ).

Разом з тим, згідно даних Управління державної міграційної служби України в Черкаській області, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, значиться зареєстрованою з 22.08.2007 року за адресою: АДРЕСА_1 к.НОМЕР_4 (а.с.44).

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не звернув уваги на зазначені обставини, не застосував ті норми матеріального права, які підлягають застосуванню до даних правовідносин та ухвалив при цьому незаконне судове рішення.

З огляду на викладені вище фактичні обставини справи та норми законодавства, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 задовольнити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Виконавчого комітету Черкаської міської ради, Комунального підприємства "Соснівський служби утримання будинків" Черкаської міської ради про визнання права користування житлом скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення про задоволення позову.

Визнати ОСОБА_6 наймачем кімнат НОМЕР_1 та НОМЕР_2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_6 право на проживання та користування кімнатами НОМЕР_1 та НОМЕР_2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1

Зобов'язати Комунальне підприємство «Соснівська служба утримання будинків Черкаської міської ради перевести особовий рахунок кімнат НОМЕР_1 та НОМЕР_2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_6.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :