АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 2-2218/6748/11
Провадження № 22-ц/792/310/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Юзюка О.М.,

суддів: Ярмолюка О.І., Власенка О.В.,

при секретарі: Шевчук Ю.Г.,

з участю: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

їх представників, представника ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу №22-ц/792/310/15 за апеляційними скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 23 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Лісогринівецької сільської ради, управління Держземагенства в Хмельницькому районі Хмельницької області, державного підприємства „Центр Державного земельного кадастру", з участю третьої особи ОСОБА_5, про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та свідоцтва про право на спадщину та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2, управління Держземагенства в Хмельницькому районі Хмельницької області, з участю третіх осіб Лісогринівецької сільської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_6, публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль", приватних нотаріусів ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, державного підприємства „Центр Державного земельного кадастру", про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки та скасування державних актів на право власності на земельну ділянку, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2, Лісогрінівецької сільської ради, управління Держземагенства в Хмельницькому районі Хмельницької області, з участю третіх осіб приватних нотаріусів ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, державного підприємства „Центр Державного земельного кадастру", про визнання недійсними довіреності, договорів купівлі-продажу земельної ділянки та державних актів на право власності на землю.

______________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Порозова І.Ю. Категорія № 20

Доповідач - Юзюк О.М.

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2011 року ОСОБА_1 звернувсь в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Лісогрінівецької сільради про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки по АДРЕСА_1 від 03.06.2010 року, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину від 30.10.2009 року, визнання недійсним рішення виконкому Лісогринівецької сільради від 08.11.2010 року про надання дозволу на виготовлення технічної документації та оформлення права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Також просив зобов'язати ОСОБА_3 відновити стан земельної ділянки, який існував до порушення прав. Уточнюючи позовні вимоги просив визнати недійсною та скасувати реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,164 га, здійснену управлінням Держкомзему в Хмельницькому районі Хмельницької області 21.05.2010 року, визнати недійсною та скасувати реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,164 га, здійснену управлінням Держкомзему в Хмельницькому районі Хмельницької області 28.07.2010 року, визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 17.11.2010 року видане Лісогринівецькою сільрадою ОСОБА_3, усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення за рахунок ОСОБА_3 житлового будинку по АДРЕСА_1 та витребувати в ОСОБА_3 на його користь спірну земельну ділянку. Посилався на те, що 03.11.2005 року він придбав у ОСОБА_5 спірну земельну ділянку. В 2011 році йому стало відомо, що в ОСОБА_3 такоє є державний акт на право власності на цю ж земельну ділянку, яку вона 03.06.2010 року придбала в ОСОБА_4, яку він успадкував від своєї матері ОСОБА_12, оформивши свідоцтво про право на спадщину 30.10.2009 року. Проте, на момент смерті ОСОБА_12 не являлась власником земельної ділянки, окільки 28.04.2005 року вона через уповноваженого представника ОСОБА_2 продала її ОСОБА_5 Таким чином, на момент продажу земельної ділянки ОСОБА_3 ОСОБА_4 фактично не був її власником, а тому не мав права на укладення договору. Крім того, на час продажу земельної ділянки ОСОБА_5 їй було присвоєно кадастровий номер :01:004:0288, тоді як на момент придбання ділянки ОСОБА_3 цей номер зазначено - :01:004:0371, тобто на одну земельну ділянку присвоєно два кадастрових номери, що є неприпустимим. У даний час ОСОБА_3 фактично володіє належною йому земельною ділянкою, збудувала на ній будинок, чим порушує його право власника.

У жовтні 2011 року ОСОБА_3 звернулась в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про визнання недійсним доручення від 25.01.2005 року виданого ОСОБА_12 на ім'я ОСОБА_2, недійсним договору купівлі-продажу від 28.04.2005 року між ОСОБА_12, від імені якої діяла ОСОБА_2, та ОСОБА_5, виданого 01.11.2005 року, визнання недійсним договору купівлі-продажу від 03.11.2005 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 та визнання недійсним державного акта від 05.09.2006 року на ім'я ОСОБА_1 Уточнивши позовні вимоги додатково просила визнати недійсним державний акт від 19.12.2012 року виданий на ім'я ОСОБА_1 Посилалась на те, що на момент придбання нею земельної ділянки по АДРЕСА_1, нотаріусом було перевірено наявність заборон та обтяжень і лише за їх відсутності було укладено правочин на підставі оригіналу державного акта. Відомості про перехід права власності внесено до поземельної книги. Таким чином, набуття права власності на земельну ділянку відбулось у відповідності до норм чинного законодавства. На земельній ділянці вона збудувала будинок у відповідності до всіх необхідних дозволів та 17.11.2010 року отримала свідоцтво про право власності на житловий будинок і є належним набувачем та власником земельної ділянки та будинку. Натомість ОСОБА_12 ніколи не відчужувала земельної ділянки через ОСОБА_2 і до смерті вважала себе її власником, оскільки 26.12.2006 року передала цю ділянку в іпотеку банку „Аваль". Кадастровий номер земельної ділянки :01:004:0288 за класифікатором належить до Давидковецької сільради, в той час як №:01:004:0371 свідчить про розташування ділянки саме на території Лісогринівецької сільради. Межі земельної ділянки на час придбання ОСОБА_5 не встановлювались, з сусідами не погоджувались і ніколи ОСОБА_5 у володіння земельною ділянкою не вступав. Оригінал державного акта на земельну ділянку знаходився в ОСОБА_12, а тому вона вважає, що державний акт, який використаний при придбані землі ОСОБА_5 є недостовірним, про що також свідчить невірне зазначення площі земельної ділянки. Крім того, 19.12.2012 року ОСОБА_1 виготовив новий державний акт на спірну земельну ділянку, під час дії накладеної судом заборони., без встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості та їх погодженні із сусідами, що є порушенням порядку виготовлення державного акта, разом з цим цей акт не зареєстровано в книзі записів державних актів.

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернувсь в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_1, управління Держземагенства в Хмельницькому районі Хмельницької області, Лісогринівецької сільради про визнання недійсними довіреності від 25.01.2005 року, договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28.04.2005 року, державного акта на право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_5, договору купівлі-продажу земельної ділянки між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 від 03.11.2005 року, державних актів на ім'я ОСОБА_1 Посилавсь на те, що з позову ОСОБА_1 дізнавсь про видачу йому матір'ю ОСОБА_12 довіреності на ім'я ОСОБА_2, проте на момент видачі довіреності ОСОБА_12 не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними, оскільки хворіла. Після смерті матері він успадкував спірну земельну ділянку та будучи на той час єдиним власником землі продав її для ОСОБА_3

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду позови ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 об'єднані в одне провадження.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 23 грудня 2014 року в позовах ОСОБА_1 та ОСОБА_13 відмовлено. Позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано недійсною довіреність від 25.01.2005 року, видану ОСОБА_12 на ім'я ОСОБА_2, посвідчену приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстрованою в реєстрі за №81. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 28 квітня 2005 року, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрований в реєстрі за №1807, відповідно до якого ОСОБА_2, яка діяла від імені ОСОБА_12 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстрованою в реєстрі за №81, продала ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,164 га, що розташована на АДРЕСА_1 за кадастровим номером .01.004.0288. Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ№113636 від 1 листопада 2005 року, виданий на ім'я ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,16 га у АДРЕСА_1, зареєстрований за №59 та виключено запис про його державну реєстрацію. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 3 листопада 2005 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_1, щодо земельної ділянки площею 0,16 га, що знаходиться в АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу ОСОБА_23, зареєстрований в реєстрі за №4347. Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ№128916 від 25 вересня 2006 року, виданий на ім'я ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,16 га у АДРЕСА_1, зареєстрований за №95 та виключено запис про його державну реєстрацію. Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯН№504571 від 19 грудня 2012 року, виданий на ім'я ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,1649 га, що розташована АДРЕСА_1 та виключено запис про його державну реєстрацію.

Ухвалою цього ж суду від 12 січня 2015 року виправлені описки допущенні в рішенні від 23 грудня 2014 року. Вказано в рішенні на другій сторінці двадцять п'ята стрічка №:01:004:0371 замість №68250836:01:004:0371; на третій сторінці шоста стрічка замість №68250836:01:004:0371 - №:01:004:0371; на п'ятій сторінці четвертий абзац замість „30.10.2010 року ОСОБА_4 звернувся" - „01.09.2008 року ОСОБА_4 звернувся" та на сьомій сторінці дев'ята стрічка замість №.01.004.03710 - №.01.004.0371.

В апеляційних скаргах ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 вказується на незгоду з рішенням через порушення норм закону, його невідповідність фактичним обставинам справи.

Колегія суддів вважає скарги не підлягаючими до задоволення з таких мотивів.

Згідно ст. ст. 212, 213 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу ст. ст. 10, 60 цього Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При вирішенні заявлених позовних вимог міськрайонний суд повно, всебічно і об'єктивно оцінив докази в їх сукупності, правильно визначив правовідносини та розглянув спір.

Встановлено, що 25.01.2005 року від ОСОБА_12 на ім'я ОСОБА_2 було нотаріально посвідчено довіреність щодо уповноваження на розпоряджання земельною ділянкою 0,164 га в урочищі „Дехтярка" Хмельницького району Хмельницької області належної ОСОБА_12

28.04.2005 року ОСОБА_2 продала на підставі нотаріально посвідченого право чину цю ділянку ОСОБА_5

11.07.2005 року ОСОБА_12 скасувала довіреність на ім'я ОСОБА_2 від 25.01.2005 року.

01.11.2005 року ОСОБА_5 отримав на вказаний об'єкт нерухомості державний акт, невдовзі після цього 03.11.2005 року продав ділянку для ОСОБА_1

В свою чергу ОСОБА_1 25.09.2006 року отримав державний акт на цю ділянку а 19.12.2012 року ним вдруге було отримано державний акт на неї через помилку допущену в кадастровому номері.

26.12.2006 року ОСОБА_12 на підставі оригіналу держакта передала цю ж земельну ділянку в іпотеку ПАТ „Райфайзен Банк Аваль" в забезпечення виконання зобов'язань позичальника ОСОБА_6 за кредитним договором від 25.12.2006 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_12 померла та її син, ОСОБА_4, 30.10.2009 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом куди увійшла й дана земельна ділянка.

03.06.2010 року ОСОБА_3 придбала за договором купівлі-продажу в ОСОБА_4 зазначену ділянку (на момент укладення цього правочину обтяження застосовані банком „Аваль" були зняті).

В подальшому ОСОБА_3 у 2010 році отримала дозвіл на будівництво, побудувала на вказаній земельнійй ділянці житловий будинок площею 290 м2.

Фактично кадастрові номери .01.004.0288; .01.004.0288 та .01.004.0371 стосуються однієї земельної ділянки, при цьому кадастровий номер .01.004.0288 присвоєно спірній земельній ділянці вперше 14.03.2005 року та станом на час розгляду справи саме цей кадастровий номер відповідає спірній земельній ділянці; номер .01.004.0288, який вперше зазначено в державному акті на ім'я ОСОБА_5, що було з'ясовано судом в подальшому помилка була виправлена шляхом видачі ОСОБА_1 у 2012 році нового державного акта з номером .01.004.0288, а номер .01.004.0371 присвоєно земельній ділянці станом на час передачі земельної ділянки в іпотеку банку „Аваль" - 22.12.2006 року та на теперішній час він відсутній в державній кадастровій системі, оскільки був присвоєний в час дії перехідної кадастрової системи, дані якої не збереглись.

Суд відхиляє доводи скарги ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про необґрунтованість висновку судової експертизи якою було встановлено, що ОСОБА_12 не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними станом на 25 січня і 28 квітня 2005 року - тобто дати посвідчення від її імені для ОСОБА_2 довіреності та чинності такої, завдяки якій вона 28 квітня 2005 року продала належну ОСОБА_12 земельну ділянку для ОСОБА_5

Даний висновок був оцінений судом за правилами ст. 212 ЦПК, як такий, що не має наперед встановленого значення, оскільки при розгляді справи досліджувались всі докази справи в сукупності та визнаний обґрунтованим, правильним і таким, що не суперечить іншим доказам.

Так, експерт ОСОБА_15 суду пояснив, що саме симптоми судинної деменції спостерігались у ОСОБА_12 протягом тривалого періоду часу, тому що про них містяться записи в ряді медичної документації різних періодів.

Експерт ОСОБА_16, яка вправі була, згідно закону, виконувати експертизу, показала, що симптоми деменції та енцефалопатії за своїми проявами схожі, а тому при проведені експертизи, в експертів не виникало сумнівів щодо наявності такого діагнозу встановленого лікарем-психіатром у 2005 році.

Показами експертів підтверджено, що для ОСОБА_12 виставлялись при медобстеженнях діагнози які впливають на розуміння особою значення своїх дій а це дисцикулярна енцефалопатія з мнестичним порушенням, сенсомоторна афазія, судинна деменція.

Зокрема, ці хвороби відображені в медкартці №203 стаціонарного хворого госпіталю інвалідів війни за період з 15 по 30.01.2004 року де міститься, між рядом інших хвороб, запис про дисцикулярну енцефалопатію ІІ-ІІІ ст. з мнестичними порушеннями, церебральний атеросклероз.

Згідно з медкарткою №3583/440 стацхворого, ОСОБА_12 також поступила на лікування в важкому стані у Хмельницьку міськлікарню з 25.03. по 04.04.2005 року, з гострим ішемічним інсультом з сенсомоторною афазією.

Ці хвороби продовжували існувати і після посвідчення в 2005 році від імені ОСОБА_12 для ОСОБА_2 довіреності на продаж земельної ділянки, оскільки про них вказано й у медкартці №5584 про перебування ОСОБА_12 в Хмельницькій міськлікарні з 16.05. по 03.06.2006 року де записано про сенсорну афазію і дисцикулярну енцефалопатію ІІ ст. з мнестичними розладами.

В епікризі від 16.05.2005 року відображено про сенсорну афазію, в амбулаторній картці №4/4747 є запис невропатолога про цю ж хворобу від 22.03.2007 року, а також запис лікаря ОСОБА_17 у зв'язку з викликом його додому хворої, від 24.10.2004 року про дисцикуляторну енцефолопатію ІІІ ст. та інші хвороби, у посмертному епікризі вказано діагноз - „Хронічна мозково-судинна недостатність ІІІ ст. Церебральний атеросклероз".

Наведені обставини належно і повно відображені в висновку судово психіатричної експертизи (а. с. 77-78 т. 4).

Більше того, місцевий суд не обмеживсь витребуванням і перевіркою мед документації, висновком експертів і їх допитом у судовому засіданні.

Було допитано також ряд свідків. З показів таких як ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21 підтверджено стан, що ОСОБА_12 не могла в певні періоди хронічних хвороб розуміти, що відбувається та ці періоди співпадають з досліджуваними експертами.

Із свідчень експертів також встановлено, що в ОСОБА_12 були такі хвороби при яких вона могла щось підписувати, але не усвідомлено, могла на рефлекторному рівні виконувати інструкції, при звичайному огляді без тривалої розмови відхилень, спричинених хворобою можна не помітити.

18.02.2014 року письмовим повідомленням Хмельницьким облпсихдиспансером підтверджено огляд у січні 2005 року лікарем-психіатром хворої ОСОБА_12

Судом був допитаний лікар-невропатолог ОСОБА_17, який 11.01.2005 року при огляді хворої ОСОБА_12 у неї вдома по виклику, встановив діагноз - дисцикуляторно змішана енцефолопатія ІІІ ст., стійкі розлади ЦНС, та інше і направив ОСОБА_12 на консультацію до лікаря-психіатра.

Лікар-психіатр ОСОБА_22 14.01.2005 року при огляді ОСОБА_12 у неї вдома у відповідності до направлення попереднього лікаря-невропатолога ОСОБА_17 (який надавав меддопомогу хворій ОСОБА_12 ще 24.10.2004 року та вносив записи про ці хвороби) описала в медкартці хвороби серед яких зазначила, зокрема, і дисцикулярну енцефалопатію ІІ-ІІІ ст. з мнестичними порушеннями та встановила, як психіатр, наслідок таких захворювань такий як судинна деменція.

Це нею підтверджено було і в засіданні суду при допиті в якості свідка.

Більше того, лікарем психіатром хвороба судинна деменція, могла бути встановлена і без направлення лікаря-невропатолога ОСОБА_17

Як видно із медичної літератури судинна деменція - це церебральний атеросклероз. Про цю хворобу відображено в меддокументах як 2004 року, ще до посвідчення довіреності в 2005 році, так і 2008 році як причину смерті.

Як видно із змісту клопотання ОСОБА_1 про призначення технічної експертизи викладеного ним в апеляційній скарзі (а. с. 21 т. 5), а також заявленого в письмовому вигляді, під час засідання апеляційного суду, під сумнів ним ставиться лише запис від 11.01.2005 року ОСОБА_17 (запис від 24.10.2004 року не оспорюється).

Виконання запису лікарем-психіатром ОСОБА_22 від 14.01.2005 року про судинну деменцію, як хворобу, яка виходячи з інших неврологічних захворювань, була покладена в основу висновку судово-психіатричної експертизи, безпосередньо не оспорюється по справі та не викликає сумнівів у суду з огляду на характер хвороб уразивших нервову систему і головний мозок ОСОБА_12 про які вказано в меддокументах 2004 (ще до запису 14.01.2005 року ОСОБА_22 хвороби судинна деменція), 2005, 2006, 2007, 2008 років, та від яких вона невдовзі і померла.

Аналіз і оцінка доказів у їх сукупності підтвердили обґрунтованість висновку судової експертизи, та дали достатні підстави для його прийняття в якості доказу. Сумнівів у виконанні записів, що знаходяться в медкартці облпсихоневродиспансеру про хворобу - судинна деменція ОСОБА_12 немає оскільки, як вищезазначалось, цей діагноз був визнаний прийнятим лише після повного дослідження матеріалів цивільної справи, що стосуються психоневрологічного стану особи, серед яких було ряд меддокументації, наявність неврологічних, судинних захворювань у ОСОБА_12 на протязі багатьох років її життя, які призводять до судинної деменції. Деменція визначається як розпад психічних функцій, які відбуваються в результаті уражень мозку.

Решта доводів апеляційних скарг не спростовують висновки рішення суду й на них містяться досить вичерпні відповіді в мотивувальній частині рішення.

Суд правильно визначивсь із обставинами надання земельній ділянці кадастрових номерів та іншими обставинами по справі та вирішив спір по закону.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 23 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.М. Юзюк