АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1679/15
Категорія: "стягнення аліментів» інстанції: Губська Я.В.
Доповідач: Бурлака І. В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«02» березня 2015 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Кривошеіної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 14 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що вона з 16.08.2008 року по 13.11.2012 року знаходилася в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якої за заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 14.11.2011 року стягуються аліменти у розмірі ? від усіх видів доходу до досягнення дитиною повноліття. На теперішній час дочка ОСОБА_4 знаходиться на диспансерному обліку «Д», за станом здоров'я потребує домашнього догляду та режиму, а вона не має можливості працювати, оскільки постійно доглядає ОСОБА_4 Відповідач працює на посаді лікаря - гінеколога, спеціаліста УЗД в м. Дніпропетровську в клініці пластичної хірургії та косметології «Артмедіка» та його мінімальна заробітна плата складає 5000,00 грн. щомісячно. Вважала, що відповідач має можливість приймати участь в додаткових витратах на розвиток дитини в розмірі 600,00 грн. та сплачувати аліменти в розмірі ? від усіх видів доходу. Просила збільшити розмір аліментів до 50% та стягнути з відповідача додаткові витрати на розвиток здібностей дочки в розмірі 600,00 грн. щомісячно.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 14 січня 2015 року позов задоволено частково; збільшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до розміру 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дитини; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на розвиток здібностей дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 600,00 грн. та в дохід держави судовий збір в розмірі 243, 60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду - скасувати та відмовити в задоволенні позову. При цьому посилався на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, на порушення норм матеріального та процесуального права. Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув увагу на цивільно-правовий договір щодо умов його праці, а також на те, що з 18.07.2014 року він перебуває у шлюбі, що його батьки похилого віку і потребують допомоги, що аліментні зобов'язання за заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 14.11.2011 року він виконує.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу - задовольнити частково, рішення суду - змінити, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що стан здоров'я дочки погіршився, та вона потребує додаткових витрат на розвиток своїх здібностей.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з змісту зазначеної статті, одержувач аліментів може звернутися з позовом про збільшення розміру аліментів, наприклад, у випадку погіршення свого стану здоров'я або стану здоров'я дитини, оскільки зазначені обставини, звичайно, позначаються на матеріальному становищі сім'ї.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 16 серпня 2008 року по 13 листопада 2012 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після розірвання шлюбу дочка проживає разом з матір'ю. Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2011 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнуто аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.09.2011 року до досягнення її повноліття та аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 19.09.2011 року до досягнення дочки трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Із матеріалів справи вбачається, що аліментні зобов'язання ОСОБА_2 виконуються. Так, 03.12.2014 року та 30.12.2014 року сплачено ОСОБА_3 поштою по 517,00 грн. аліментів.

Доказів того, що стан здоров'я ОСОБА_3 або її дочки ОСОБА_4 погіршився настільки, що це позначилося на матеріальному становищі сім'ї, матеріали справи не містять і в суді апеляційної інстанції їх не надано. Із довідки ЛКК № 10 від 17 жовтня 2014 року, на яку посилається ОСОБА_3, не вбачається, з якого часу ОСОБА_4 перебуває на «Д» обліку з приводу гіпертрофії амебних мигдалин 2-3 ступеня, гемангіоми потилиці. Інших доказів погіршення здоров'я дочки, яке суттєво б вплинуло на матеріальному становищі сім'ї, не надано.

У зв'язку з цим судова колегія вважає, що підстав для збільшення розміру аліментів не вбачається і рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з відмовою в задоволенні позову ОСОБА_3 в цій частині.

Проте, із цієї довідки вбачається, що за станом здоров'я дочка ОСОБА_4 потребує перебування на домашньому режимі протягом 6 місяців з 30.10.2014 року по 30.04 2015 року. У зв'язку з чим та на підставі цієї довідки видано наказ Харківського національного університету імені В. Каразіна від 31 жовтня 2014 року, згідно якого ОСОБА_3 надано відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною з 30 жовтня 2014 року по 30 квітня 2015 року. Протягом цього часу ОСОБА_3 придбано ліки для лікування дитини на суму 1480,01 грн.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, зокрема і здійснювати витрати на дитину порівну.

Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи сума додаткових витрат на лікування дочки, яку витратила ОСОБА_3 склала 1480,01 грн., ? частина від цієї суми становить 740,00 грн., яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 Інших належних та допустимих доказів додаткових витрат на лікування дитини відповідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України матеріали справи не містять і в суді апеляційної інстанції їх не надано. Рахунок від 24.12.2014 року на суму 395,00 грн., акт виконаних робіт від 08.12.2014 року на суму 187,00 грн., не є належними та допустимими доказами для підтвердження та стягнення з ОСОБА_2 додаткових витрат на лікування дитини.

Статтею 185 СК України передбачено порядок участі батьків у додаткових витратах, пов'язаних і з розвитком у дитини спортивних, художніх, музичних або інших здібностей. Для цього потрібно організувати процес її навчання, придбати музичний інструмент, спортивне або інше обладнання, оплатити заняття тощо.

Проте, матеріали справи не містять доказів для стягнення додаткових витрат на розвиток здібностей дочки ОСОБА_4, у розмірі 600,00 грн. як і не зазначено, які саме здібності має ОСОБА_4 Абонемент № 174 на ім'я ОСОБА_4 та розклад дитячих занять в клубі «Каір» не є належними та допустимими доказами для підтвердження та стягнення з ОСОБА_2 додаткових витрат на розвиток здібностей дитини, тому і в цій частині рішення суду підлягає скасуванню з відмовою в задоволенні позову ОСОБА_3 в цій частині.

Питання щодо стягнення судових витрат вирішено відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року із змінами та доповненнями.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.3 ч. 1 ст. 307, п.1.ч.1 ст.309, ст. 313, ч.2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 14 січня 2015 року - змінити.

Позов ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на лікування дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, додаткові витрати в сумі 740,00 грн.

В іншій частині позову ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 в дохід держави судового збору в розмірі 243, 60 грн. - залишити без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді