Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа №22-ц/778/1434/15Головуючий у 1-й інстанції Челюбєєв Є.В.
Суддя-доповідач Гончар М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Стрелець Л.Г.

суддів Каракуші К.В., Гончар М.С.

при секретарі Мосіній О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на додаткове рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 26 серпня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Служба у справах дітей Дзержинської міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без дозволу батька

ВСТАНОВИЛА:

Додатковим рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 26 серпня 2014 року у цій справі стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору в сумі 243,60 грн.

Не погоджуючись із зазначеним додатковим рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі просив додаткове рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити його скаргу.

У судове засідання 12 березня 2015 року належним чином повідомлені про час та місце розгляду цієї справи апеляційним судом (а.с.40-42) всі особи, які беруть участь у цій справі, не з'явились, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

Третя особа у цій справі надіслала апеляційному суду заяву (а.с.43), в якій просила розглядати дану справу апеляційним судом без участі її представника.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів визнала неповажною причини неявки у дане судове засідання всіх осіб, які беруть участь у цій справі, та ухвалила розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю останніх.

В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу вимог ст. 303 ч. 1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді в першій інстанції.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що суд першої інстанції, ухвалюючи за ініціативою суду додаткове рішення про розподіл судових витрат у цій справі, керувався ст. 220 ЦПК України та виходив із вимог ст. ст. 79, 88 ч. 1 ЦПК України і доказів, наданих сторонами, наявних у матеріалах цієї справи.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними та ґрунтуються на цивільному процесуальному законі.

Оскільки, судом першої інстанції було правильно встановлено, що рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 13.08.2014 року частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_3, надано тимчасовий дозвіл на виїзд на тимчасово окуповану територію Автономної Республіки Крим неповнолітньому ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю м. Дзержинська Донецької області без згоди батька ОСОБА_2 у супроводі матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м. Дзержинська Донецької області, одноразово в період до 01 вересня 2014 року (а.с.20-22).

Зазначене рішення суду першої інстанції особами, які беруть участь у цій справі, не оскаржувалось в апеляційному порядку та набрало законної сили.

Докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

Проте, встановлено, що при ухваленні цього рішення суд першої інстанції не вирішив питання про судові витрати.

Хоча, в силу вимог ст. 215 ч. 1 п. 4 ЦПК України рішення суду має складатись у тому числі із резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат.

Відповідно до ст. 220 ч. 1 п. 4 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Що й було зроблено судом першої інстанції у цій справі.

Однак, згідно із ст. 220 ч. 3 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін, присутність яких не є обов'язковою.

Колегією суддів апеляційного суду встановлено, що судом першої інстанції дійсно не було повідомлено сторони у цій справі про час та місце проведення судового засідання, в якому останнім було ухвалене додаткове рішення у цій справі, що є предметом оскарження, за відсутністю сторін (а.с.24).

Докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

Однак, порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, лише якщо це порушення призвело до неправильного вирішення питання про судові витрати.

При цьому, колегією суддів апеляційного суду встановлено, що оскаржуємим додатковим рішенням у цій справі суд першої інстанції правильно, з додержанням вимог ст. 79, 88 ч.1 ЦПК України, вирішив питання про розподіл судових витрат у цій справі між сторонами.

Відповідно до ст. 79 ч. 1 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору.

Згідно із ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що при подачі вищезазначеного позову у цій справі позивачем ОСОБА_3 були понесені судові витрати у вигляді судового збору 243,60 грн., які документально підтверджені (оригінал квитанції від №183 від 30.07.2014 року на суму 243,60 грн. (а.с.1).

Позивач у своєму позові просила суд першої інстанції стягнути ці витрати з відповідача (а.с.4),

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 13.08.2014 року у цій справі позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково (а.с.20-22).

Однак, встановлено, що позивачем у цій справі була заявлена лише одна позовна вимога немайнового характеру (про надання судом дозволу про виїзд неповнолітньої дитини у супроводі матері без згоди батька дитини), за заявлення якої у 2014 році відповідно до Законів України "Про судовий збір" та "Державний бюджет України на 2014 рік" передбачено мінімальний судовий збір у розмірі 243,60 грн., який й було стягнуто з відповідача на користь позивача у цій справі за додатковим рішенням суду, що оскаржується, та який не можна поділити пропорційно до суми (остання відсутня) задоволених судом першої інстанції вимог позивача у цій справі.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а лише відображають позицію відповідача, яку він вважає такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань (ст. 308 ч. 2 ЦПК України).

За таких обставин, додаткове рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим, судова колегія не вбачає передбачених законом підстав для скасування додаткового рішення суду першої інстанції або ж його зміни.

Керуючись ст.ст. 303, 307-308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Додаткове рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 26 серпня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Стрелець Л.Г.Каракуша К.В.Гончар М.С.