Провадження № 2/243/2665/2015
Справа № 243/4868/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( З А О Ч Н Е )

16 червня 2015 року Словянський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Алексєєнко І.П.

при секретарі - Хорхордіної О.О.

з участю представника

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Словянська справу за позовом ОСОБА_2 від імені якої діє за довіреністю ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням ,

в с т а н о в и в :

26 травня 2015 року ОСОБА_1, діюча за довіреністю від імені позивача ОСОБА_2, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням: квартирою № 12 у будинку № 23 по вулиці Свердлова міста Словянська, яку за договором купівлі-продажу від 27.05.2010 року відповідач продала, а позивач купила і з 2010 року відповідач без поважних причин в цій квартирі не проживає, не користується житлом і не претендує на цю квартиру, але залишається в ній зареєстрованою.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4, яка діє від імені позивача ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченої довіреності, підтримала позов і пояснила, що за договором купівлі-продажу від 27.05.2010 року ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_2 купила двокімнатну квартиру АДРЕСА_1. На момент продажу квартири і на теперішній час відповідач була зареєстрована в квартирі, але не проживала і не проживає по сьогоднішній день, бо виїхала на постійне місце мешкання в місто Москву Росії. Оскільки відповідач є особою похилого віку, то вона не може приїхати і знятися з реєстраційного обліку в квартирі позивачки. Право власності ОСОБА_3 на цю квартиру припинилось коли вона її продала,та з 2010 року вона в цій квартирі не живе, не користується нею і не претендує на це житлове приміщення. Тому просить визнати попереднього власника житла ОСОБА_3 такою,що втратила право користування вказаною квартирою із зняттям її з реєстраційного обліку і таким чином, усунути перешкоди позивачці у здійсненні її права користування і розпорядження своїм майном.

Відповідач ОСОБА_3, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, на повторний виклик до суду не зявилась, про причини неявки суд не повідомила та заяву про розгляд справи у її відсутності не подала.

Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи, проти чого представник позивача не заперечує.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Згідно копії Договору купівлі-продажу від 27 травня 2010 року ОСОБА_3 продала належну їй згідно Свідоцтва про право власності на житло від 27.12.1994 року, а ОСОБА_2 купила, двокімнатну квартиру АДРЕСА_2. За умовами цього договору ( пункт 10 ) продавець ОСОБА_3 зобовязана була виписати з квартири всіх прописаних осіб.

( а.с. 6-7 )

Право власності позивача ОСОБА_2 на зазначену квартиру на підставі вказаного договору купівлі-продажу зареєстровано в Комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» 28.05.2010 року за реєстраційним номером 30499237, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно ( а.с.8 )

Згідно довідки про склад сімї, виданої житловою організацією - КП «ЖЕК №6» м. Словянська , у квартирі АДРЕСА_3, власником якої є позивач ОСОБА_2, зареєстрована по теперішній час ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.9 )

Отже, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3, як попередній власник житла, яке вона продала, не є членом сімї позивача ОСОБА_2

За приписами статті 346 частини 1 пункт 3 ЦК України, право власності припиняється у разі припинення права власності на майно,яке за законом не може належати цій особі.

Оскільки відповідач продала 27 травня 2010 року спірну квартиру, то вона не може за законом належати їй, власником цієї квартири є позивач, яка звернулася до суду за захистом свого порушеного права власності.

Відповідно до пункту 34 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення ( пункт 3 частини першої статті 346 ЦК ) із зняттям останнього з реєстрації.

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства ( наприклад, статті 71,72,116,156 ЖК України, статі 405 ЦК ), а саме від вирішення однієї з таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, згідно статті 11 ЦПК України,особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Позивач, як власник жилого приміщення, звернулася до суду за захистом свого порушеного права користування та розпорядження цим жилим приміщенням саме шляхом визнання попереднього власника квартири відповідачки такою, що втратила право користування цим житлом.

Як вбачається з акту обстеження від 20 травня 2015 року, складеного комісією КП «ЖЕК №6» м. Словянська в квартирі АДРЕСА_3 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не проживає з 2010 року і по теперішній час. ( а.с. 10 )

Свідок ОСОБА_5 показала, що тривалий час живе по сусідству у квартирі АДРЕСА_4 і підтримує дружні стосунки з відповідачкою ОСОБА_3, на запрошення якої у 2014 році вона їздила у гості у місто Москву Росії на її ювілей 90 років. В 2010 році відповідач продала свою квартиру № 12 у їхньому будинку ОСОБА_2. З 2010 року відповідач переїхала і живе у своєї дочки в місті Москва, вона не претендує на квартиру позивачки і дуже переживає, що спричинила їй такі незручності з пропискою у квартирі. За станом здоровя відповідач не може приїхати і сама знятися з реєстрації у цій квартирі, в неї і паспорта громадянки України немає. Отже, поважні причини не проживання ОСОБА_3 такий тривалий час у квартирі позивачки відсутні, бо вона цю квартиру продала.

Свідок ОСОБА_6 показала, що знає ОСОБА_3 з 1958 року, коли вони заселились у будинок № 23 по вулиці Свердлова. Відповідач там вже жила у квартирі № 12. В 2010 році відповідач продала свою квартиру і переїхала в Росію до дітей, де живе вже 12 років. На квартиру позивачки відповідач не претендує, бо вона цю квартиру продала, та працівники ЖЕКу мали її виписати з квартири.

Відповідно до приписів частини 2 статті 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 понад рік, а саме з 2010 року , не проживає у квартирі, належній позивачці на праві власності, без поважних причин, право власності ОСОБА_3 на цю квартиру припинилось з часу її відчуження за договором купівлі-продажу від 27.05.2010 року, відповідач не претендує на проживання в цій квартирі, а тому вона втратила право користування жилим приміщенням, що є наслідком припинення її права власності на це житло.

Судовий порядок визнання особи, такою, що втратила право користування жилим приміщенням, належним особі на праві приватної власності, передбачений ст. ст. 71, 160,161 ЖК України.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що відповідач втратила право користування вказаним жилим приміщенням, у звязку з чим позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, ст. ст.346, 405 ЦК України,

ст. ст.72, 160,161 ЖК України,

керуючись ст. ст. 209,212-215, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 від імені якої діє за довіреністю ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням , задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_5.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив , за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів, з дня отримання копії рішення суду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: