РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Кошар А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до ОСОБА_1, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, про відшкодування вартості навчання за державним замовленням у вищому навчальному закладі,

в с т а н о в и в:

02 грудня 2013 року Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування вартості навчання за державним замовленням у вищому навчальному закладі.

Свої вимоги мотивує тим, що 30 липня 2008 року між Національним авіаційним університетом, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області та ОСОБА_1 укладено договір про підготовку фахівця № 31, за умовами якого Національний авіаційний університет зобов'язався надати ОСОБА_1 освітні послуги на рівні державних стандартів, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - працевлаштувати ОСОБА_1 відповідно до кваліфікації та спеціальності у системі Пенсійного фонду України в Запорізькій області. ОСОБА_1 після завершення навчання в університеті мала прибути до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області для працевлаштування та відпрацювання у системі Пенсійного фонду України не менше трьох років. У 2012 році ОСОБА_1 закінчила навчання та отримала диплом про базову вищу освіту, але до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не з'явилася, вартість навчання до Державного бюджету України не відшкодувала.

Позивач просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України в м. Києві вартість навчання в сумі 115827 гривень 80 копійок.

Рішенням Солом'янського районного, суду м. Києва від 06 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 19 травня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено (а.с. 39-43, 73-74).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 грудня 2014 року касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задоволено частково. Рішення Солом'янського районного, суду м. Києва від 06 лютого 2014 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 19 травня 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 98-100).

У судове засідання Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не з'явилося, про час та місце розгляду справи повідомлене належним чином, направило до суду клопотання про розгляд справи без участі представника Управління та просило заявлені вимоги задовольнити (110).

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась у порядку, передбаченому ст. 74 ЦПК України.

Третя особа - Головне управління Державної Казначейської служби України у м. Києві в судове засідання також не з'явилось, про час та місце розгляду справи повідомлялось. 17 січня 2014 року направило до суду письмові пояснення, в яких посилається на необґрунтованість та безпідставність притягнення його до участі у справі, оскільки ніяких порушень прав та законних інтересів позивача не допускало (а.с. 27).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 30 липня 2008 року між Національним авіаційним університетом (виконавцем), Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області (замовником) та ОСОБА_1 (студентом) укладено договір № 31 про підготовку фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр за напрямом 6.050102 "Комп'ютерна інженерія" та денною формою навчання (а.с. 7).

Відповідно до пунктів 2.1.1, 2.2.2, 2.3.5., 2.3.6 договору виконавець зобов'язувався надати студенту освітні послуги на рівні державних стандартів освіти на умовах чинного законодавства, замовник - працевлаштувати студента відповідно до спеціальності та кваліфікації в системі Пенсійного фонду України в Запорізькій області, студент - після завершення навчання в університеті прибути до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області для працевлаштування та після завершення навчання відпрацювати в системі Пенсійного фонду України не менше трьох років.

05 червня 2012 року ОСОБА_1 закінчила Національний авіаційний університет, отримала базову вищу освіту за напрямом підготовки "Комп'ютерна інженерія" та здобула кваліфікацію бакалавра з комп'ютерної інженерії.

Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області посилалося на те, що закінчивши навчання та отримавши диплом про базову вищу освіту відповідач до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області для працевлаштування не з'явилася, чим порушила умови договору. Вартість навчання відповідача за 2008-2012 роки складає 115827 гривень 80 копійок, що підтверджується довідкою Національного авіаційного університету від 09 серпня 2012 року № 2507/04 (а.с. 6), до Державного бюджету України не відшкодувала.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 ст. 52 Закону України "Про освіту" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У ст. 56 Закону України "Про вищу освіту" зазначено, що випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником.

Відповідно до ч. 1 п. 8, п. 14 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого постановою КМ України від 22 серпня 1996 року № 992, випускники, які уклали угоду з вищим навчальним закладом після зарахування на навчання, повинні відпрацювати за місцем призначення не менше трьох років. У разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати.

Згідно з Указом Президента України "Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів" від 23 січня 1996 року № 77/96 вищі навчальні заклади України здійснюють підготовку спеціалістів: за рахунок коштів Державного бюджету України, республіканського бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів - за державним замовленням; за рахунок коштів відповідних юридичних та фізичних осіб для роботи у недержавному секторі народного господарства; за рахунок власних коштів особи - для роботи у державному і недержавному секторі народного господарства (за бажанням). Особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобов'язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до державного бюджету повну вартість навчання.

Вбачається, що випускник, який навчався за державним замовленням, зобов'язаний відшкодувати вартість навчання до державного бюджету, при наявності певних юридичних фактів, зокрема, відмови працювати в державному секторі народного господарства, неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, а позивач, як замовник послуг із підготовки фахівця, має право вимагати виконання його умов та застосування передбачених законодавством і договором наслідків його невиконання, зокрема, вимагати відшкодування до Державного бюджету України вартості навчання.

Відповідач закінчила навчання в 2012 році та отримала диплом про базову вищу освіту, проте в порушення своїх обов'язків до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не з'явилася, вартість навчання до Державного бюджету України також не відшкодувала.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

З урахуванням задоволення позову та на підставі статті 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір.

Керуючись статтею 526 ЦК України, статтею 52 Закону України "Про освіту" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), ст. 56 Закону України "Про вищу освіту", постановою Кабінету міністрів України від 22 серпня 1996 року № 992 Про затвердження Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, Указом Президента України "Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів" від 23 січня 1996 року № 77/96, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до ОСОБА_1, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, про відшкодування вартості навчання за державним замовленням у вищому навчальному закладі задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави вартість навчання в розмірі 115827 гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 1158 гривень 28 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: