Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"04" березня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.

за участі секретаря Лесик Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про зобов"язання не чинити перешкод у користуванні житлом та вселення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 у якому за уточненими вимогами просить вселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою реєстрації у квартиру АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідача не чинити перешкоди ОСОБА_2 у користуванні квартирою (а.с. 40).

Вимоги мотивує тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20.03.2012 року ОСОБА_3 зобов'язано вселити до квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та неповнолітнього сина ОСОБА_4 Крім цього, вказаним рішенням суду ОСОБА_3 зобов'язано не чинити перешкод ОСОБА_1 та неповнолітньому сину ОСОБА_4 у користуванні вказаною квартирою.

Позивач зазначає, що під час того коли вирішувалася вищевказана справа вона була вагітна другою дитиною, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_7. На даний час рішення суду не виконано, що стало підставою для подання державного виконавця про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності. В свою чергу малолітня ОСОБА_2 після набрання рішення законної сили зареєстрована за адресою АДРЕСА_1. У звязку з тим, що рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20.03.2012 року станом на сьогоднішній день не виконано, її донька ОСОБА_2 позбавлена можливості проживати за місцем реєстрації.

На даний час позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3 років. У квартирі залишилися всі її та дитячі речі, можливості проживати за адресою реєстрації дитина позбавлена, про що відомо службі у справах дітей (а.с. 1).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 підтримала позов та викладені у ньому обставини.

Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. У зв"язку з чим суд з урахуванням думки представника позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про народження, ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7, її матір"ю є позивач ОСОБА_1 (а.с. 8).

Судом встановлено, що спірне жиле приміщення - це неприватизована квартира АДРЕСА_1 у якій зареєстровані сторони по справі та малолітні ОСОБА_2, 2012 р.н., і ОСОБА_4, 2008 р.н. (довідка по формі № 3, видана ЖРЕО № 401 від 25.02.2015 р.).

Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ч. 3 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20.03.2012 року зобов"язано ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 та неповнолітньому сину ОСОБА_4 у проживанні в квартирі АДРЕСА_1 та вселено у спірну квартиру ОСОБА_1 і неповнолітнього сина ОСОБА_4

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Представник позивача суду пояснила, що рішення суду про вселення ОСОБА_1 із малолітнім сином по даний час відповідачем не виконано, 17.12.2013 р., 20.03.2014 р., 04.04.2014 р. та 28.08.2014 р. були здійснені виходи державного виконавця за адресою спірної квартири, проте на неодноразові дзвінки двері відповідач не відкрив, про що були складені відповідні акти; державним виконавцем 31.03.2014 р. та 08.04.2014 р. накладалися штрафи за невиконання рішення суду і законних вимог державного виконавця, також внесено подання про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності.

Як визначено ст. ст. 64, 65 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане

ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Відповідно довідки Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві, в провадженні слідчого відділу управління перебувають матеріали досудового розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 356 КК України (самоправство) та ч. 1 ст. 382 КК України (невиконання судового рішення). Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.11.2011 р. ОСОБА_3 самоправно змінив замки на вхідних дверях у квартирі АДРЕСА_1 і не допускав ОСОБА_1 з неповнолітнім сином до даної квратири та продовжує чинити останнім перешкоди у проживанні у даній квартирі, а саме не впускає до приміщення квартири. 05.09.2014 року до Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві надійшло подання ВДВС Дніпровського РУЮ в м.Києві про те, що ОСОБА_3 не виконує рішення суду від 20.03.2012 р. На даний час досудове розслідування по данному кримінальному провадженню триває.

В спростування вищезазначеного будь-яких доказів з боку відповідача суду не надано.

Отже, за викладених вище обставин, оскільки малолітня позивач постійно зареєстрована у вищевказаній квартирі зі своєю матір"ю ОСОБА_1, тому має право належним чином користуватися спірною квартирою, куди підлягає вселенню, до того ж право користування ОСОБА_1 квартирою АДРЕСА_1 підтверджено рішенням суду про вселення, однак відповідач чинить перешкоди у проживанні та не дозволяє спільно мешкати, тому ОСОБА_2 не може проживати у вказаному житлі з поважних причин, у зв"язку з чим позов підлягає задоволенню.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12.12.2014 року позивач була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову. У зв"язку з цим згідно положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. 47 Конституції України, ст. ст. 9, 64, 65 ЖК України, ст. 29 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 79, 88, 169, 208, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про зобов"язання не чинити перешкод у користуванні житлом та вселення задовольнити.

Зобов"язати ОСОБА_3 не чинити перешкод малолітній ОСОБА_2 у користуванні квартирою АДРЕСА_1.

Вселити малолітню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, у квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя