Справа № 167/1571/13-ц Провадження № 22-ц/773/363/15 Головуючий у 1 інстанції: Хитрик Р.І.
Категорія: 27 Доповідач: Стрільчук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Стрільчука В.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Бовчалюк З.А.,

при секретарі - Шугаловій О.М.,

з участю представника третьої особи на стороні позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1, представника відповідача Кисіля Д.В., представника третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) "ОТП Банк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2, до Відділу державної виконавчої служби (далі - ВДВС) Рожищенського районного управління юстиції у Волинській області, Приватного підприємства (далі - ПП) "Спеціалізоване підприємство "Юстиція", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4, про визнання дій державного виконавця незаконними, визнання недійсним акта переоцінки (уцінки) арештованого майна, визнання прилюдних торгів із реалізації арештованого майна такими, що не відбулися, скасування протоколу про проведення прилюдних торгів та акта про проведений аукціон за апеляційними скаргами позивача ПАТ "ОТП Банк", третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 на рішення Рожищенського районного суду від 24 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ПАТ "ОТП Банк" звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 11 квітня 2008 року між закритим акціонерним товариством (далі - ЗАТ) "ОТП Банк", правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк", та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, за яким банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 40 800 доларів США під 5,99 % річних на строк до 07 квітня 2028 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 за вищевказаним кредитним договором 21 жовтня 2008 року між тими ж сторонами було укладено договір іпотеки, за яким ОСОБА_2 передав в іпотеку банку земельну ділянку площею 0,1002 га у с. Тарасове Луцького району Волинської області.

Рішенням Рожищенського районного суду від 16 жовтня 2009 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ "ОТП Банк" заборгованість за кредитним договором і 18 листопада 2009 року видано виконавчі листи про стягнення 333 610, 40 грн. заборгованості та 820 грн. судового збору. Під час здійснення виконавчих дій державним виконавцем описано вищезазначений предмет іпотеки та призначено експерта, визначено початкову вартість предмета іпотеки, передано документи ПП "Спецалізоване підприємство "Юстиція" для його подальшої реалізації на прилюдних торгах за початковою ціною 81 062 грн.

У зв'язку з тим, що двічі прилюдні торги не відбулися, предмет іпотеки уцінили та передали на реалізацію до Луцької філії ПП "Спецалізоване підприємство "Юстиція" за ціною 40531 грн. 02 вересня 2013 року торги з продажу іпотечного майна проведені і переможцем торгів визнано ОСОБА_4

Посилаючись на ч. ч. 1, 2 ст. 49 Закону України "Про іпотеку" в редакції станом на час укладення кредитного договору і договору іпотеки, позивач вважав, що дії відповідачів є незаконними, оскільки кредитний договір був укладений 11 квітня 2008 року, а тому положення ч. ч. 2, 3 Закону України "Про іпотеку" в редакції станом на час виконання рішення не поширюються на цей кредитний договір. Крім того, переоцінка (уцінка) арештованого майна на треті торги здійснена державним виконавцем всупереч вимогам ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України, оскільки майно було предметом іпотеки, тому державний виконавець зобов'язаний був керуватися Законом України "Про іпотеку".

Відповідно до пункту 1.4 Типового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого арештованого майна організація та проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки здійснюється з урахуванням вимог Закону України "Про іпотеку", аналогічна норма передбачена і ч. 8 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження".

Просив визнати незаконними дії заступника начальника ВДВС Рожищенського районного управління юстиції Кисіля Д.В. щодо призначення проведення третіх прилюдних торгів, оформлених протоколом від 02 вересня 2013 року, щодо винесення акта повторної уцінки (переоцінки) арештованого майна на треті торги; визнати недійсним акт уцінки предмета іпотеки від 12 липня 2013 року - земельної ділянки площею 0,1002 га у с. Тарасове Луцького району Волинської області, яким визначено початкову ціну предмета іпотеки на третіх прилюдних торгах на рівні 40 531 грн.; визнати прилюдні торги по реалізації нерухомого майна, результати яких оформлені протоколом від 02 вересня 2013 року, такими, що не відбулися, скасувати протокол від 02 вересня 2013 року проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна та скасувати акт про проведений аукціон від 02 вересня 2013 року, складений заступником начальника ВДВС Рожищенського районного управління юстиції Кисілем Д.В.

Рішенням Рожищенського районного суду від 24 січня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційних скаргах позивач ПАТ "ОТП Банк" та третя особа ОСОБА_2 просять скасувати це рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позову, покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

Апеляційні скарги підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.

Судом встановлено, що 11 квітня 2008 року між ЗАТ "ОТП Банк" правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк", та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір (а. с. 5-8), для забезпечення виконання якого 21 жовтня 2008 року ОСОБА_2 передав в іпотеку банку належну йому земельну ділянку площею 0,1002 га. в с. Тарасове Луцького району Волинської області (а. с. 9-11).

Рішенням Рожищенського районного суду від 16 жовтня 2009 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ "ОТП Банк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 333 610,40 грн. та видано виконавчий лист (а. с. 14).

Початкова вартість предмета іпотеки визначена в сумі 81 062 грн., однак прилюдні торги 17 квітня 2013 року не відбулися у зв'язку з відсутністю покупців, тому 30 квітня 2013 року заступником начальника ВДВС Рожищенського районного управління юстиції Кисілем Д.В. складено акт переоцінки (уцінки) майна на 25 % і визначено стартову ціну на повторних прилюдних торгах у розмірі 60 796,50 грн. (а. с. 15).

02 липня 2013 року повторні прилюдні торги також не відбулися у зв'язку з відсутністю покупців і 12 липня 2013 року заступником начальника ВДВС Рожищенського районного управління юстиції Кисілем Д.В. складено акт переоцінки (уцінки) майна на 50 % від початкової вартості та визначено стартову ціну на повторних прилюдних торгах у розмірі 40 531 грн. (а. с. 16).

02 серпня 2013 року проведено повторні прилюдні торги з реалізації арештованого майна, за результатами яких складено протокол № 09-В/135/13/1-15, переможцем торгів визнано ОСОБА_6, яка була четвертим учасником торгів та запропонувала найбільшу ціну - 85 000 грн. (а. с.17). Однак ОСОБА_6 не внесла всієї належної суми, у зв'язку з чим 02 вересня 2013 року був складений протокол № 09-В/135/13/1-15 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна і переможцем торгів оголошено ОСОБА_4, яка запропонувала ціну 41 000 грн. (а. с. 18).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що підготовка та проведення прилюдних торгів 02 вересня 2013 року відповідає вимогам законодавства, у тому числі ч. 2 ст. 49 Закону України "Про іпотеку" в редакції, яка була чинною на час здійснення відповідних виконавчих дій.

Однак такі висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, визначає Закон України "Про виконавче провадження".

Пунктом 5 ч. 3 ст. 11 цього Закону передбачено, що державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Порядок реалізації майна, на яке звернено стягнення, визначено статтею 62 Закону України "Про виконавче провадження". Частиною 1 цієї статті встановлено, що реалізація арештованого майна здійснюється, зокрема, шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах.

Примусова реалізація заставленого майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю правовідносин (урегульованих Законом України "Про виконавче провадження", Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами), що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону.

Умови і порядок проведення прилюдних торгів з продажу квартир, будинків, підприємств як цілісного майнового комплексу, інших приміщень, земельних ділянок, що є нерухомим майном, на які звернено стягнення, визначено Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02 листопада 1999 року за № 745/4038 (далі - Тимчасове положення).

Частиною 8 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" та пунктом 1.4 Тимчасового положення передбачено, що організація та проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки (примусове звернення стягнення на предмет іпотеки) здійснюються з урахуванням вимог Закону України "Про іпотеку".

Аналіз наведених положень законодавства з точки зору колізії загальної та спеціальної норм дає підстави для висновку про те, що у разі, коли прилюдні торги з продажу майна проводилися на виконання судового рішення про стягнення кредитної заборгованості, а судове рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки відсутнє, то при вирішенні судом питання про наявність чи відсутність порушення встановлених законодавством правил проведення торгів норми Закону України "Про іпотеку" до спірних правовідносин не застосовуються, а застосовуються загальні норми, що регулюють правовідносини з реалізації нерухомого майна з прилюдних торгів, а саме - норми Закону України "Про виконавче провадження" та Тимчасового положення.

Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 26 листопада 2014 року у справі № 6-174цс14 і відповідно до ч. 1 ст. 360-7 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України є обов'язковою для всіх судів.

За обставинами даної справи реалізація з прилюдних торгів належної ОСОБА_2 земельної ділянки здійснювалася в процесі примусового виконання рішення суду від 16 жовтня 2009 року, яким ухвалено стягнути заборгованість за кредитним договором (а. с. 13), тому спірне майно реалізовувалося не як предмет іпотеки, а як арештоване майно. Судове рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки відсутнє, а отже відсутня будь-яка ознака спеціальної норми, у зв'язку з чим до спірних правовідносин не застосовується ч. 2 ст. 49 Закону України "Про іпотеку", якою врегульовано умови та порядок проведення повторних прилюдних торгів.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження" не реалізоване на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах протягом двох місяців майно підлягає уцінці державним виконавцем, що проводиться в десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів чи аукціону такими, що не відбулися, або закінчення двомісячного строку реалізації майна на комісійних умовах. Майно може бути уцінене не більш як на 30 відсотків. У разі не реалізації майна в місячний строк з дня проведення уцінки воно повторно уцінюється в такому самому порядку, але не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна. У разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

Аналогічні норми містяться у пунктах 4.1, 4.5-4.9, 7.1 Тимчасового положення в редакції, що діяла на час проведення прилюдних торгів.

При цьому абзацом 4 пункту 7.1 вказаного Тимчасового положення було передбачено, що однією з підстав визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, є несплата в установлений термін переможцем прилюдних торгів належної суми за придбане майно. Зазначений термін встановлювався пунктом 5.1 Тимчасового положення, згідно з яким на підставі копії затвердженого протоколу переможець прилюдних торгів протягом семи банківських днів з дня затвердження протоколу, не враховуючи дня проведення прилюдних торгів, здійснює розрахунки за придбане на прилюдних торгах майно.

Як зазначалося вище, переможець проведених 02 серпня 2013 року прилюдних торгів ОСОБА_6 не внесла належної суми за придбане майно. Тому на підставі вищенаведених норм Тимчасового положення дані прилюдні торги підлягають визнанню такими, що не відбулися.

Виходячи з цього, є незаконними і підлягають скасуванню протокол від 02 вересня 2013 року № 09-В/135/13/1-15 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, яким переможцем торгів оголошено ОСОБА_4 (а. с. 18), та складений на його основі заступником начальника ВДВС Рожищенського районного управління юстиції Кисілем Д.В. акт про проведений аукціон від 02 вересня 2013 року (а. с. 19). У згаданому протоколі зазначено, що ОСОБА_4 стала переможцем торгів в порядку ч. 3 ст. 43 Закону України "Про іпотеку", згідно з якою, якщо покупець не внесе всієї належної суми в десятиденний строк, гарантійний внесок йому не повертається, а наступний учасник, що запропонував найвищу ціну, не нижчу за початкову ціну реалізації, оголошується переможцем прилюдних торгів. Однак Закон України "Про іпотеку" не може бути застосований до спірних правовідносин з мотивів, наведених вище.

У зв'язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції обставинам справи та допущеними ним порушеннями вищенаведених норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині відмови в позові про визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, та скасування протоколу проведення прилюдних торгів і акта про проведений аукціон, оскаржуване рішення в означеній частині слід скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову у відповідності з вимогами ст. 309 ЦПК України.

Разом з тим, оскаржуване рішення в частині відмови в позові про визнання незаконними дій заступника начальника ВДВС Рожищенського районного управління юстиції Кисіля Д.В. щодо призначення проведення третіх прилюдних торгів, оформлених протоколом від 02 вересня 2013 року, щодо винесення акта повторної уцінки (переоцінки) арештованого майна на треті торги та визнання недійсним акта уцінки предмета іпотеки від 12 липня 2013 року - земельної ділянки площею 0,1002 га у с. Тарасове Луцького району Волинської області, яким визначено початкову ціну предмета іпотеки на третіх прилюдних торгах на рівні 40 531 грн., відповідає обставинам справи і вимогам законодавства.

Вказані дії посадової особи ВДВС вчинені у відповідності з вимогами ч. ч. 5, 6 ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження" та Тимчасового положення. Повторна уцінка арештованого майна 12 липня 2013 року на 50 % від його початкової вартості була здійснена у зв'язку з тим, що попередні прилюдні торги з реалізації цього майна 02 липня 2013 року не відбулися через відсутність покупців. Треті прилюдні тоги були призначені в межах встановленого законом місячного строку з дня проведення повторної уцінки.

Крім того, як вірно зазначено судом в оскаржуваному рішенні, порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", до проведення прилюдних торгів, у тому числі щодо накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо підлягають оскарженню в порядку, встановленому ст. 82 цього Закону та розділом VII ЦПК України. Учасники виконавчого провадження, в тому числі апелянти в даній справі, дії чи бездіяльність державного виконавця в такому порядку не оскаржували.

Тому рішення суду в означеній частині слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційні скарги позивача ПАТ "ОТП Банк" та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Рожищенського районного суду від 24 січня 2014 року в даній справі в частині відмови в позові про визнання прилюдних торгів із реалізації арештованого майна такими, що не відбулися, скасування протоколу проведення прилюдних торгів та акта про проведений аукціон скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Визнати прилюдні торги по реалізації нерухомого майна, а саме - земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1002 га, кадастровий номер :03:001:1973, що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, село Тарасове і є власністю ОСОБА_2, результати яких оформлені протоколом від 02 вересня 2013 року № 09-В/135/13/1-15, такими, що не відбулися.

Скасувати протокол від 02 вересня 2013 року № 09-В/135/13/1-15 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

Скасувати акт про проведений аукціон від 02 вересня 2013 року, складений заступником начальника Відділу державної виконавчої служби Рожищенського районного управління юстиції Кисілем Дмитром Васильовичем.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: