Провадження № 2/202/108/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 лютого 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Зосименко С.Г.

при секретарі Котула А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач у жовтні 2012 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог в позовній заяві позивач посилався на те, що 16.11.2006 року між ним та ОСОБА_1 було укладено договір № DNKH4KP93020390, згідно якого остання отримав кредит у розмірі 9997 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 25,08% на рік з кінцевим терміном повернення 14.05.2010 року. Вимоги до відповідачки, що випливають із вказаного кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ «А-Банк» договору поруки від 20.10.2010 року. Відповідачка ОСОБА_1. зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 25.09.2012 року у розмірі 68308,66 грн., яка складається з наступного: 8593,03 грн. - заборгованості за кредитом, 26097,89 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 29888,76 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3228,98 грн. - штраф (процентна складова). Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № від 16.11.2006 року у розмірі 58308,66 грн., судові витрати та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму у розмірі 10000 грн.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання з'явилася, позовні вимоги не визнала. Просила у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ПАТ «А-Банк» у судове засідання не з'явився. Причину неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 16.11.2006 року подала до ПАТ КБ «Приватбанк» заяву позичальника № DNKH4KP93020390, відповідно до якої просила надати їй строковий кредит у сумі 9997 грн. строком на 42 місяці з умовою сплати 2,09 % у місяць за користування коштами для купівлі ТНС. Позичальник доручає банку перерахувати кредитні кошти в сумі 7690 грн. на поточний рахунок підприємства торгівельно-сервісної мережі.

20.10.2010 року між позивачем та відповідачем ПАТ «Акцент-Банк» був укладений договір поруки № 167 від 20.10.2010 року у забезпечення виконання зобов'язань за договором № DNKH4KP93020390 від 16.11.2006 року .

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачем не надано доказів отримання ОСОБА_1 будь-яких коштів за цим договором чи перерахування коштів на поточний рахунок підприємства торгівельно-сервісної мережі, сплати відповідачкою коштів за даним договором та наявності заборгованості. Враховуючи те, що заявлені позивачем вимоги спростовуються матеріалами справи, жодних інших доказів на їх підтвердження надано не було, суд вважає позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати з відповідачки не стягуються.

Керуючись ст. 526 ЦК України, ст.ст.11, 15, 27, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк, з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко