Справа № 362/2682/14-ц
Провадження № 6/362/14/15
У Х В А Л А

10.03.2015 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Медведєв К.В., розглянувши матеріали за поданням старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_1, погодженого В.о. начальником відділу ВДВС Васильківського МРУЮ ОСОБА_2 про встановлення тимчасового обмеження боржник ОСОБА_3 права виїзду за межі України з вилученням паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання ним своїх зобовязань,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2014 року старший державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції (далі ВДВС Васильківського МРУЮ) ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним поданням, посилаючись на те, що в провадженні ВДВС Васильківського МРУЮ знаходиться виконавчий напис № 1779, виданий 30 жовтня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_3 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (далі ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс») боргу у розмірі 537.354 грн. 19 коп. Оскільки ОСОБА_3 з моменту відкриття провадження не вчинив жодних дій щодо виконання виконавчого документу, старший державний виконавець просив суд тимчасово обмежити його у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобовязань за кредитним договором, з вилученням у нього паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2014 року встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_3 до виконання покладених на нього зобовязань за виконавчим написом нотаріуса № 1779 від 30 жовтня 2013 року.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 15.12.2014 року ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2014 року скасовано, передано питання на новий розгляд до того ж суду.

Державний виконавець до суду не зявився, про час та місце розгляду подання повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу ст.13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Також п. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобовязань, але лише до моменту виконання зобовязань, або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Пунктом 18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань.

З матеріалів справи вбачається, що 17 січня 2014 року державним виконавцем ВДВС Васильківського МРУЮ ОСОБА_5 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 1779, виданого 30 жовтня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» боргу у розмірі 537.354 грн. 19 коп. (а.с.3)

Державним виконавцем не надано суду доказів ухилення ОСОБА_3 від виконання зобов`язань з моменту відкриття виконавчого провадження до звернення до суду з вказаним поданням, не надано доказів того, що державним виконавцем вживались заходи щодо виконання виконавчого напису, оскільки таких даних матеріали справи не містять.

За таких обставин, обмеження у праві виїзду за кордон є передчасним, а тому подання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 14 ,60, 217, 377-1 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Подання залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня його проголошення. У разі якщо ухвалу було поставлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя