Дата документу 12.06.2015
Справа № 334/1524/15-ц
Провадження № 2/334/1133/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Нестеренко Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування,

встановив:

У лютому 2015 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) звернулося до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказує, що 09.12.2011р. по вул. Братській в м. Запоріжжі з вини водія ОСОБА_1 була скоєна дорожньо-транспортна пригода. ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21063», державний номер НОМЕР_2, який належав на праві власності ОСОБА_2 На дату скоєння ДТП ОСОБА_1 не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина ОСОБА_1 у скоєні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2011р. №3-3946/2011 та матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Фольксваген ЛТ» державний номер НОМЕР_1, який належав на праві власності ОСОБА_3

Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб становить 14317,56 грн. відповідно до Звіту №1526 спеціаліста-автотоварознавця від 21.12.2011р. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою. Договірних зобов'язань між позивачем, потерпілою особою, відповідачем не виникало.

Відповідно до п.п. а) п.41.1 Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закону) позивачу за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст. 22 Закону, позивач відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП.

У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. а) п.41.1 ст.41 Закону, позивач здійснив виплату відшкодування потерпілій особі платіжним дорученням від 27.02.2012р. № 908 в розмірі 11931,30 грн., керуючись нормами п.41.1 ст.41 Закону, яка діяла на час ДТП, та наказом про сплату №655 від 27.02.2012р.

Таким чином, позивач згідно Закону здійснив відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому у позивача виникло право зворотної вимоги до ОСОБА_1, який визнаний винним у скоєному ДТП.

Позивач звернувся до ОСОБА_1 з листами: №784/3-2-05 від 17.01.2012р. та №9699/3-2-05 від 24.04.2012р. про компенсацію витрат в добровільному порядку, але відповідач добровільно не відшкодував витрати МТСБУ.

Позивач просить стягнути на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу з відповідачів солідарно суму 11931,30 грн., а також судові витрати за оплату судового збору - 243,60 грн., та витрати на правову допомогу у сумі 2000,00 грн.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити у повному обсязі, додатково пояснив, що ОСОБА_2 несе солідарну відповідальність, так як на момент скоєння ДТП він був власником автомобіля «ВАЗ 21063», державний номер НОМЕР_2, і також не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнав повністю. Пояснив, що він скоїв ДТП, керуючи автомобілем «ВАЗ 21063», державний номер НОМЕР_2, який належить його батькові ОСОБА_2, мав посвідчення водія відповідної категорії та технічний паспорт на вказаний автомобіль. Про відсутність договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не знав.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, проти задоволення позову заперечує, так як до скоєння ДТП не причетний.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі, дійшов до наступного висновку.

Як встановлено судом, 09.12.2011р. по вул. Братській в м. Запоріжжі з вини водія ОСОБА_1 була скоєна дорожньо-транспортна пригода.

Згідно довідки Відомості №8924563, сформованої АІПС ДТП станом на 13.01.2012р., про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 09.12.2011р., ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21063», державний номер НОМЕР_2, який належав на праві власності ОСОБА_2 На дату скоєння ДТП ОСОБА_1 не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи шкоди, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача.

Згідно із ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Вина ОСОБА_1 у скоєні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2011р. №3-3946/2011 та матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Фольксваген ЛТ» державний номер НОМЕР_1, який належав на праві власності ОСОБА_3

Згідно звіту №1526 про оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого транспортного засобу від 21.12.2011р., розмір завданих збитків, спричинений власнику автомобіля «Фольксваген ЛТ» державний номер НОМЕР_1, в результаті його пошкодження, становить 14317,56 грн.

Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою. Договірних зобов'язань між позивачем, потерпілою особою, відповідачем не виникало.

Згідно довідки №1 від 14.02.2012 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, справа ДВС №16447 від 12.01.2012р., підтверджена сума до сплати 11931,30 грн.

Наказом МТСБУ від 27.02.2012р. №655, відповідно до ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вирішено сплатити суму заподіяної в результаті ДТП шкоди в розмірі 11931,30 грн.

Відповідно до платіжного доручення №908 від 28.02.2012р., позивач сплатив на відповідний рахунок страхове відшкодування згідно наказу №655 від 27.02.2012р. в сумі 11931,30 грн.

У листі від 24.04.2012р. №9699/3-2-05 позивач запропонував відповідачу ОСОБА_1 добровільно відшкодувати МТСБУ зазначені витрати, однак, відповідач заходів до погашення заборгованості на час звернення МТСБУ до суду не вжив.

Частиною 2 ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 ч.1 ст.1188 ЦК України передбачено, що шкода, задана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відтак, до Моторного (транспортного) страхового бюро України, відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 1191 ЦК України після сплати МТСБУ страхового відшкодування перейшло право вимоги до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, тобто до винної особи ОСОБА_1, на відшкодування шкоди у порядку регресу у межах фактичних витрат.

Відповідач ОСОБА_1 на момент скоєння вищевказаного ДТП мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керував автомобілем на підставі реєстраційного документу на транспортний засіб, переданого йому власником транспортного засобу.

На підставі вищевикладеного, враховуючи відсутність підстав для покладення цивільної відповідальності нарівні з ОСОБА_1 і на ОСОБА_2 у солідарному порядку, суд прийшов до висновку, що розмір витрат, пов'язаний з виплатою страхового відшкодування, підлягає стягненню з особи, безпосередньо винної у ДТП і у спричиненій внаслідок цього шкоді страховому майну, якою є відповідач ОСОБА_1

Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 243,60 грн.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача надано контракт про надання правової допомоги №67 від 27.09.2012 року, укладеному між Моторним (транспортним) страховим бюро України та ТОВ «Таліон», додаткова угода до контракту про надання правової допомоги №21 від 13.02.2015р. з питань, що стосуються спору про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування з ОСОБА_1 в сумі 11931,30 грн., в сумі винагороди виконавця 2000 грн. Проте, названі документи не свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги, оскільки вони не є документами, оформленими у встановленому законом порядку, а такими документами можуть вважатись квитанції до прибуткового касового ордеру, платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документу, касового чеку.

Враховуючи наведене, суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги щодо відшкодування витрати за надання правової допомоги в сумі 2000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України страхове відшкодування у порядку регресу в сумі 11931,30 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати по оплаті судового збору у сумі 243,60 грн.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Турбіна Т. Ф.