печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

03 червня 2015 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Москаленко К.О.,

при секретарі - Горбатюк І. А., Котко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» до ОСОБА_1 - про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В :

14.10.2014 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Маркс.Капітал» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 1435,15 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що 11.05.2012 на перехресті вул. П.Лумумби - Тверський тупик в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки «Опель», д.н.з НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1 та «Ніссан», д.н.з НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3 В результаті дорожньо-транспортної пригоди обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Винним в скоєнні ДТП згідно постанови Печерського районного суду м. Києва від 25.05.2012, визнано ОСОБА_1, цивільно-правова відповідальність якого застрахована у ПрАТ «Лафорт». На підставі заяви ОСОБА_3 та страхового акта, ПрАТ «Лафорт» 10.09.2012 виплатило ОСОБА_3 страхове відшкодування в розмірі 1435,15 грн. 01.07.2013 між ТОВ «Маркс.Капітал» та ПрАТ «Лафорт» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу, відповідно до умов якого останній відступив фактору ТОВ «Маркс.Капітал» свої права грошових вимог до боржників. Оскільки відповідач в порушення вимог п.33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не повідомив страховика ПрАТ «Лафорт» про настання страхового випадку, позивач вважає, що до нього перейшло право регресної вимоги до відповідача.

Позивач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи в судове засідання свого представника не направив, надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника, одночасно зазначив, що проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача не заперечує. У зв'язку з чим, суд визнав можливим розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідач в судове засідання також не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

За вказаних обставин, суд на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України, з огляду на відсутність заперечень представника позивача, визнавши причини неявки відповідача неповажними, визнав можливим провести заочний розгляд справи, у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, які вважає достатніми для правильного вирішення справи.

Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків.

На підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів судом встановлено наступні обставини.

11.05.2012 на перехресті вул. П.Лумумби - Тверський тупик в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки «Опель», д.н.з НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1 та «Ніссан», д.н.з НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3 В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Ніссан», д.н.з НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження./а.с.9-10/

Власником автомобіля марки «Опель», д.н.з НОМЕР_1 є ОСОБА_4 /а.с.10,12/

Відповідно до постанови Печерського районного суду м. Києва від 25.05.2012року, винним у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 11.05.2012 визнано відповідача ОСОБА_1./а.с.11/

Згідно наявного в матеріалах справи Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/3223723 від 08.05.2012 цивільно-правова відповідальність власника забезпеченого транспортного засобу - автомобіля марки «Опель», д.н.з НОМЕР_1 ОСОБА_4 застрахована у ПрАТ «Лафорт»./а.с.12/

14.05.2012 ОСОБА_3 звернулась до ПрАТ «Лафорт» з письмовим повідомленням про подію, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу - автомобіля марки «Опель», д.н.з НОМЕР_1./а.с.13/

На виконання умов вказаного договору та на підставі заяви ОСОБА_3 про виплату страхового відшкодування від 20.06.2012, а також страхового акту №1312678, ПрАТ «Лафорт» 12.10.2012 виплатило потерпілій ОСОБА_5. суму страхового відшкодування в розмірі 1435,15 грн., що підтверджується платіжним дорученням №4627 від 12.10.2012./а.с.14, 19, 22/

01.07.2013 між позивачем ТОВ «Маркс.Капітал» та ПрАТ «Лафорт» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №01/01-07, відповідно до умов якого ПрАТ «Лафорт» передає ТОВ «Маркс.Капітал», а ТОВ «Маркс.Капітал» приймає та зобов'язується оплатити ПрАТ «Лафорт» усі права вимоги за грошовими зобов'язаннями, що перейшли до ПрАТ «Лафорт» як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування (надалі «Регресна вимога»). Перелік таких вимог визначається згідно Додатку №1 до даного Договору./а.с.7-8/

Як вбачається з наданого представником позивача Додатку №1 до вказаного договору, зокрема відповідно до наведеного у цьому Додатку переліку регресних вимог, що передається, позивач має право регресної вимоги до відповідача./а.с.49-51/

Відповідно до ч.1ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно зч.1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Відповідно до 38.1.1(г) Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Згідно з п.33.1.4 ст.33 вказаного Закону України у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо- транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Разом з тим, відповідач не повідомив страховика ПрАТ «Лафорт» про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 11.05.2012. Даних та доказів, які б спростовували вказану обставину відповідач суду не надав. Іншого судом не встановлено.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Виходячи з положень вказаних норм та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 1435,15грн.

За таких обставин, суд вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню.

У зв'язку з задоволенням позову, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджена сума судового збору в розмірі 243,60 грн.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст. 993, ч.1 ст. 1077, ч.1 ст.1078, ч.2 ст. 1187, ч.1 ст. 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 169, 212, 213, 215, 224-226, 292, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» () виплачену суму страхового відшкодування в розмірі 1435 (одна тисяча чотириста тридцять п'ять) грн. 15 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» () у відшкодування судових витрат судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя К.О. Москаленко