Апеляційний суд Житомирської області
Справа №2-1012/04 Головуючий у 1-й інст. Янчук В.В.
Категорія 50 Доповідач Талько О. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Худякова А.М., Григорусь Н.Й.,

при секретарі Церпіцькій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 29 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 2 листопада 2004 року зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 100 гривень щомісячно, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи з 12 жовтня 2004 року й до 13 червня 2018 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами.

Зазначене рішення допущено до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

15 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про роз'яснення рішення Коростишівського районного суду від 2 листопада 2004 року, зазначивши, що його резолютивна частина містить вказівку на проведення індексації коштів, які стягуються на утримання неповнолітніх дітей. Проте, відділ державної виконавчої служби Коростишівського районного управління юстиції, в якому перебуває на виконанні виконавчий лист про стягнення аліментів, відмовляється здійснювати індексацію, оскільки відповідно до вимог законодавства аліменти не включені до переліку грошових доходів населення, які підлягають індексації.

З огляду на вищезазначене, заявниця просила роз'яснити резолютивну частину рішення, а саме: відповідно до положень якого закону державний виконавець повинен проводити індексацію аліментів, які стягуються на утримання її неповнолітніх дітей.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 29 грудня 2014 року у задоволенні заяви про роз'яснення рішення відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та передати питання щодо роз'яснення рішення на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апелянт, зокрема, зазначає, що ч.2 ст.184 СК України передбачена можливість проведення індексації аліментів, визначених у твердій грошовій сумі. Водночас, законодавство не містить спеціального закону, який регламентує порядок здійснення індексації аліментів. Закон України « Про індексацію грошових доходів населення» не відносить аліменти до об'єктів індексації.

Така невизначеність може бути вирішена лише шляхом роз'яснення рішення суду. При цьому, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 6 листопада 2013 року, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації за аналогією закону у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

При вирішенні даного питання суд першої інстанції залишив поза увагою правову позицію Верховного Суду України та прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що протягом тривалого часу у державного виконавця та сторін не виникало труднощів, пов'язаних з виконанням рішення про стягнення аліментів. Окрім того, питання, яке порушується заявницею, фактично стосується внесення змін у рішення суду.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком.

Відповідно до положень ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Заява про роз'яснення рішення суду розглядається протягом десяти днів. Неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду.

У пункті 21 постанови «Про судове рішення» від 18 грудня 2009 року за №14 Пленум Верховного Суду України зазначив, що відповідно до статті 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Отже, роз'яснення рішення - це більш повний, ясний та чіткий виклад тих частин рішення, розуміння яких викликає труднощі.

Ухвалюючи рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 100 грн. щомісячно, суд згідно з положеннями ч.2 ст. 184 СК України у резолютивній частині рішення зазначив про те, що розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Дана норма не містить конкретної вказівки на закон, який повинен застосовуватись при здійсненні індексації розміру аліментів, визначених у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що індексація розміру аліментів, які стягуються на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей, протягом всього періоду виконання рішення суду не була проведена. Листом від 28 листопада 2014 року відділ ДВС Коростишівського районного управління юстиції повідомив ОСОБА_1 про те, що відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» аліменти не є об'єктом індексації. Спеціального закону, який регулював би спірні правовідносини, національне законодавство не містить.

Вказані обставини свідчать про те, що резолютивна частина рішення суду в частині проведення індексації аліментів є незрозумілою, що ускладнює його реалізацію та позбавляє ОСОБА_1 передбаченого ч.2 ст.184 СК України права на відшкодування втрат внаслідок підвищення індексу споживчих цін.

Роз'яснення резолютивної частини рішення щодо застосування певної правової норми при проведенні індексації розміру аліментів за своєю правовою природою не є внесенням змін до рішення суду, а лише конкретизує зміст останнього, що сприятиме його реалізації.

Зазначені обставини залишились поза увагою суду першої інстанції.

Окрім того, в ухвалі суд зазначив, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, однак в матеріалах справи відсутні дані про направлення (вручення) йому судової повістки. Доказів про повідомлення ОСОБА_2 у спосіб, передбачений ч.6 ст.74 ЦПК України, матеріали справи також не містять.

Апеляційний суд позбавлений можливості вирішувати питання щодо роз'яснення рішення суду першої інстанції, оскільки в силу положень ст. 221 ЦПК України таким правом наділений лише суд, який ухвалював рішення.

З огляду на вищезазначене, ухвала підлягає скасуванню з передачею питання щодо роз'яснення даного рішення на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 209,303,307,312-315,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 29 грудня 2014 року скасувати та передати питання щодо роз'яснення рішення на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча Судді: