Справа № 567/91/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Венгерчук А.О.

секретар Бондарчук О.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Острог справу за позовом ОСОБА_2 до Острозької міської ради Рівненської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини

встановив:

в Острозький районний суд з позовом до Острозької міської ради Рівненської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_2

У своїй позовній заяві зазначає, що у власності її померлої баби - ОСОБА_3, перебувала 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями, які знаходяться в АДРЕСА_1.

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її баба, а ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_4

Зазначає, що лише нещодавно їй стало відомо про те, що у власності її баби на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Острозькою ДНК 08.05.1979 року № 860 перебувала 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями, які знаходяться в АДРЕСА_1

Вказує, що спору про спадкування немає, а спадщина не визнавалася відумерлою.

Зазначає, що не може оформити право власності в порядку спадкування на зазначене майно, так як з поважної причини пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини.

Просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному об'ємі і просив суд, визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - ОСОБА_4

Вказав, що лише нещодавно позивачці стало відомо про те, що у власності її баби на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Острозькою ДНК 08.05.1979 року № 860 перебувала 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями, які знаходяться в АДРЕСА_1

Зазначив, що спору про спадкування немає, а спадщина не визнавалася відумерлою.

Пояснив, що заяву про прийняття спадщини в шестимісячний термін після смерті баби позивач не подала, оскільки незнала про спадкове майно.

Представник відповідача - Острозької міської ради Рівненської області подав заяву в якій просив справу розглянути без їх участі, проти позову не заперечує.

Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні з пояснень представника позивача, свідоцтва про право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, які знаходяться в АДРЕСА_1 встановлено, що на час смерті ОСОБА_3 їй належало зазначене майно.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьком ОСОБА_2 є ОСОБА_4(а.с.5)

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 матір'ю ОСОБА_4 є ОСОБА_3 (а.с.6)

Відповідно до актового запису про смерть №24 від ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4. (а.с.19)

Як наведено в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 № 7, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 діяли норми ЦК УРСР, якими було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Пунктом 5 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину. ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави.

Отже, норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР.

Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.

Згідно ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках дружина, діти.

Відповідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням.

Відомостей про те чи фактично приймав ОСОБА_4 спадщину після смерті матері ОСОБА_3 суду не надано.

Відповідно до повідомлення від 06.02.2015 року №34/01-16 Острозької ДНК, після смерті ОСОБА_3 спадкових справ не заводилося. (а.с.14)

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с.7)

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно відкрилась спадщина спадкодавця ОСОБА_4

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

При цьому, згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 550 ЦК УРСР встановлено, що строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними.

Представником позивача не були додатково надані докази, які свідчать про те, що позивачем, з моменту смерті спадкодавця - ОСОБА_4 до теперішнього часу, фактично здійснювався і здійснюється фактичне прийняття спадщини ОСОБА_5

Відповідно до повідомлення від 24.02.2015 року №131/01-16 Острозької ДНК, після смерті ОСОБА_4 спадкових справ не заводилося.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини.

На підставі наведених доказів, суд вважає, що позивач не довела, що вчинила необхідні дії, що свідчать про фактичне прийняття нею спадщини.

В своїй позовній заяві позивач вказує, що відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій.

Суд вважає, що незнання позивача про існування спадкового майна її баби, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, не може бути визнано поважною причиною для пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, в порядку ст.1272 ЦК України, оскільки на момент відкриття спадщини діяли норми ст. 550 ЦК УРСР про що зазначено вище.

Окрім того, представник позивача в судовому засіданні пояснив, що заяву про прийняття спадщини не подано через те, що його довірителька не знала про наявність спадкового майна.

Така причина пропуску строку на подання заяви на прийняття спадщини, не пов'язана з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивачки для вчинення цієї дії.

Одночасно, суд вважає, що відсутність в позивача правовстановлюючих документів щодо спадкового майна під час строку для подання заяви для прийняття спадщини, про що представник позивача зазначає в судовому засіданні, не може бути поважною причиною для пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки відповідно до п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №20/5 від 03.03.2004 року, яка діяла на той час, не передбачено перевірки нотаріусом наявності спадкового майна та його належності при прийнятті заяви про прийняття спадщини. При вирішенні спору суд враховує і те, що п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не передбачено необхідності подання окремих заяв про прийняття спадщини за законом і за заповітом.

Беручи до уваги, що пропуск позивачем строку для прийняття спадщини не був пов'язаний з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї для вчинення цієї дії, то підстав для задоволення позову немає.

Слід також зазначити, що позивачем вказується, що після смерті ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину ОСОБА_4, а позовні вимоги про поновлення строку для прийняття спадщини за померлою ОСОБА_3 позивачем - ОСОБА_2, не підлягають задоволенню не через неправильне визначення правової норми, яка діяла на час спірних правовідносин, а через те, що позивач не мала права спадкування після смерті ОСОБА_3, оскільки спадкоємець першої черги в особі ОСОБА_4 мав фактично прийняти спадщину.

До того ж подальше викладення фактичних обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а саме зазначення кола подальших спадкоємців та відкриття спадщини після їх смерті не узгоджується та входить у протиріччя з вимогою про поновлення строку для прийняття спадщини за померлою ОСОБА_3

На підставі ст.549, 550 ЦК УРСР, ст. 1222, 1223, 1268, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст. 10, 57, 60, 212-215 ЦПК України, суд,-

вирішив:

в задоволенні позову ОСОБА_2 до Острозької міської ради Рівненської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.