Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/1980/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Миколаївський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого ?судді Стрєльнікова Д.В.

при секретарях Шуріній Н.О., Куртась К.В., Петріченко В.С.,

за участю: позивача ОСОБА_1 і його представника адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3 та її представника адвоката ОСОБА_4, представника третьої особи ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4,

розглянувши 01 жовтня 2015 року в місті Миколаєві у відкритому судовому засіданні цивільну справу:

за позовом ОСОБА_1 до Кіровської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області і ОСОБА_3 про визнання права власності на частку у спадковому майні,

а також за позовом ОСОБА_3 до Кіровської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області та ОСОБА_1 про визнання права власності на частку у спадковому майні,

треті особи без самостійних вимог ?ОСОБА_5 та ОСОБА_6,

в с т а н о в и в :

19.08.2014 року ОСОБА_1 (далі за тестом позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 і Кіровської сільради Миколаївського району Миколаївської області про визнання за ним права власності на частку в спадковому майні. Уточнивши свої позовні вимоги 18.11.2014 року ОСОБА_1 просив визнати за ним право власності на 4/6 частки у жилому будинку № 8 по вул. Садовій в с. Кірове Миколаївського району Миколаївської області (далі за текстом спірний будинок).

Свої вимоги позивач обґрунтував наступним. Його матір'ю є ОСОБА_7, яка 14.08.1985 року вийшла заміж за ОСОБА_8. При цьому з 16.05.1983 року по 18.07.2013 року його матір постійно проживала в жилому ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з чоловіком ОСОБА_8 За твердженням позивача зазначений будинок був придбаний його матір'ю ОСОБА_7 та її чоловіком ОСОБА_8 спільно в період їх шлюбу.

ОСОБА_8 помер 14.03.1997 року. Його матір ОСОБА_7 фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, але не отримала свідоцтво про право на спадщину. У померлого ОСОБА_8 також наявні інші спадкоємці ?діти: відповідач ОСОБА_3 і третя особа ОСОБА_5

18.07.2013 року його матір ОСОБА_7 померла. Він своєчасно подав заяву про прийняття спадщини, однак нотаріус постановою від 10.07.2014 року відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Позивач вважає, що його матері після смерті її чоловіка ОСОБА_8 належіть 4/6 частки у спірному будинку, а 2/6 частки у спірному будинку належить дітям ОСОБА_8 - відповідачу ОСОБА_3 та третій особі ОСОБА_5

Враховуючи, що третя особа ОСОБА_5 відмовився від спадщини на користь відповідача ОСОБА_3, позивач просить визнати за ним право власності на 4/6 частки у спірному будинку, а за відповідачем ОСОБА_3 - на 2/6 частки.

02.09.2014 року ОСОБА_3 (далі за текстом - відповідач) звернулася до суду з позовом до Кіровської сільради Миколаївського району Миколаївської області про визнання за нею права власності на цілий жилий будинок № 8 по вул. Садовій в с. Кірове Миколаївського району Миколаївської області та земельний пай загальною площею 6,64 га в межах території Кіровської сільради Миколаївського району Миколаївської області, призначений для сільськогосподарського виробництва.

Позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтовані тим, що 13.03.1997 року помер її батько ОСОБА_8. Після смерті останнього відкрилася спадщина, до складу якої увійшло вище зазначене майно. Вона своєчасно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак 07.05.2014 року нею отримана постанова нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки свідоцтво про право власності оформлене та зареєстроване в КП ММБТІ 18.10.2001 року, тобто після смерті спадкодавця. У зв'язку з цим ОСОБА_3 просить визнати право власності на спадкове майно за нею в судовому порядку, одночасно встановивши той факт, що померлий ОСОБА_8 є її батьком.

Ухвалою суду від 23.04.2015 року за клопотанням ОСОБА_3 за її позовом ОСОБА_1 залучений в якості співвідповідача. (т. 1 а.с. 128, 129)

Ухвалою суду від 23.04.2015 року цивільні справи за вище зазначеними позовами об'єднані в одне провадження. (т. 2 а.с. 72, 73)

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свій позов підтримав і підтвердив викладені в позовній заяві обставини. Позов відповідача ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1 визнав частково, вважаючи що в спірному жилому будинку їй має бути виділено частку в розмірі 2/6.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала свій позов і підтвердила викладені в позовній заяві обставини. При цьому ОСОБА_3 визнала позов ОСОБА_1 частково і вважала, що за останнім має бути визнано право власності на 1/3 частки у спірному жилому будинку, а за нею - 2/3 частки.

Представник відповідача ОСОБА_9 сільської ради в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, в якій повідомив про відсутність заперечень проти розглядуваних позовних вимог. (т. 1 а.с. 99)

Представник третьої особи ОСОБА_5 погодилася з позовом ОСОБА_3, а позов ОСОБА_1, вважала підлягає частковому задоволенню.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилася. Заперечень/пояснень щодо розглядуваних позовних вимог не подала.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, представника третьої особи ОСОБА_5, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного.

Згідно досліджених в судовому засіданні у сукупності актових документів і рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24.02.2014 року, суд встановив, що позивач ОСОБА_1 народився 22.10.1964 року і є сином ОСОБА_5 (ОСОБА_1, ОСОБА_1) ОСОБА_10.

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є дочкою ОСОБА_8 і ОСОБА_11.

ОСОБА_8 і ОСОБА_11 згідно актового запису № 93 від 12.08.1985 року розірвали шлюб між собою. Після цього 14.08.1985 року ОСОБА_8 уклав повторний шлюб із ОСОБА_12. Після укладення повторного шлюбу дружині ОСОБА_12 присвоєне прізвище ?ОСОБА_11.

Згідно довідок Кіровської сільради ОСОБА_8 проживав з 16.09.1981 року в жилому будинку № 8 по вул. Садовій в с. Кірове Миколаївського району Миколаївської області по день своєї смерті 14.03.1997 року. В цьому ж будинку з 16.05.1983 року по день своєї смерті 18.07.2013 року проживала ОСОБА_7.

З досліджених актів про передачу жилого будинку № 8 по вул. Садовій в с. Кірове Миколаївського району Миколаївської області, вбачається що спірний будинок був переданий ОСОБА_8 птахорадгоспом ?Заречьє?для проживання як голові сім'ї у 1982 році у зв'язку з переселенням з іншої місцевості. Ця обставина підтверджується і показаннями допитаних в судовому засіданні свідків.

14.03.1997 року ОСОБА_8 помер у віці 59 років в с. Кірово Миколаївського району Миколаївської області.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина. Дану спадщину фактично прийняла ОСОБА_7, оскільки на момент смерті вона постійно проживала разом із чоловіком-спадкодавцем і у відповідності до ст. 549 ч. 1 п. 1 ЦК УРСР фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

Одночасно цю ж спадщину прийняла і відповідач ОСОБА_3, оскільки у відповідності до ст. 549 ч. 1 п. 2 ЦК УРСР подала до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. При цьому третя особа ОСОБА_5 заявою від 08.09.1997 року повідомив Четверту миколаївську державну нотаріальну контору про свою відмову від спадщини, яка відкрилася після смерті його батька ОСОБА_8 на користь відповідача ОСОБА_3

Згідно листа управління Держземагентства у Миколаївському районі Миколаївської області від 16.06.2014 року ОСОБА_8, як члену ВАТ ?Заречьє?був виданий сертифікат серії МК № 0059615 на право на земельну частку (пай) розміром 6,64 в умовних кадастрових гектарах, який зареєстрований 27.02.1997 р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 1114. Цей сертифікат є втраченим.

Крім того, згідно свідоцтва виданого 18.10.2001 року на підставі рішення виконкому Кіровської сільської ради № 56 від 17.07.2001 року ОСОБА_8 є власником спірного будинку.

ОСОБА_7 померла 18.07.2013 року у віці 63 років в м. Миколаєві. Місцем реєстрації її смерті є Кіровська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області.

Постановою державного нотаріуса Четвертої миколаївської державної нотаріальної контори ОСОБА_13 від 07.05.2014 року ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8 на частку спірного будинку у зв'язку з невідповідністю правовстановлюючого документу вимогам чинного законодавства.

Постановою приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_14 від 10.07.2014 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері ОСОБА_7 на частку спірного будинку, яку вона фактично прийняла, але не оформила своїх спадкових прав після смерті свого чоловіка ОСОБА_8, у зв'язку з відсутністю правовстновлюючого документу на житловий будинок.

Проаналізувавши встановлені по справі обставини і визначені відповідно до них правовідносини суд виходить з такого.

Згідно ст. 562 ч. 1 ЦК УРСР (який діяв на час відкриття спадщини щодо обох спадкодавців) поділ спадкового майна провадиться за згодою спадкоємців, що прийняли спадщину. При недосягненні згоди поділ провадиться судовим порядком відповідно до часток належних кожному з спадкоємців за законом або за заповітом.

Так судом встановлено, що ОСОБА_8 за життя фактично набув право власності на спірний житловий будинок та право на земельний пай у незаборонений спосіб, який не суперечить вимогам ст. 86 ЦК УРСР, а також ст.ст. 12, 13 Закону України ?Про власність?від 07.02.1991 р., які діяли на той час. Ці права також визнані повноважними органами місцевого самоврядування та держави.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_8 отримав спірний будинок для проживання як голова сім'ї у 1982 році. Досліджені по справі докази вказують на те, що фактично він проживав в цьому будинку первинним складом сім'ї разом з першою дружиною ОСОБА_11 і дітьми з вересня 1981 року по 1983 рік. Починаючи з травня 1983 року ОСОБА_8 став проживати в цьому ж будинку іншим складом сім'ї, тобто разом із другою дружиною ОСОБА_7. Таким чином строк проживання ОСОБА_8 і ОСОБА_11 становить близька 2 років, в той час як строк його проживання з ОСОБА_7 становить майже 14 років.

Наявні у справі докази не містять точних відомостей, які стосуються сум, розмірів платежів, строків та порядку їх внесення до каси птахорадгоспу ?Заречьє? а також належності цих коштів конкретним платникам. З тих самих причин суд не може взяти до уваги і показання свідків. До того ж, відсутність необхідної для такого випадку належно оформленої письмової угоди, передбаченої ст. 44 ЦК УРСР, в силу ст. 46 ЦК УРСР позбавляє сторони права посилатися для підтвердження угоди на показання свідків.

Разом із тим, значно більш тривалий час спільного проживання ОСОБА_8 з ОСОБА_7 у спірному будинку, в т.ч. в шлюбі, дозволяє суду зробити висновок, що кошти які використовувалися для придбання будинку є спільними коштами саме цих осіб.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що спірний будинок за життя ОСОБА_8 і ОСОБА_7 став їх спільною сумісною власністю, а відтак на нього поширилися правила встановлені ст. 22 КпШС України. Виходячи з цього, та у відповідності до ст. 28 КпШС України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Отже, прийнявши спадщину після смерті ОСОБА_8 в 1997 році, ОСОБА_7 успадкувала 1/3 частку від 1/2 частки у спірному будинку, яка приходилася на ОСОБА_8. В свою чергу відповідач ОСОБА_3, з урахування відмови від спадщини третьої особи ОСОБА_5, є такою, що успадкувала 2/3 частки від 1/2 частки будинку, яка приходилася на ОСОБА_8.

Таким чином, після смерті в 2013 році ОСОБА_7 позивач ОСОБА_1 став таким, що за законом успадкував 4/6 частки у спірному жилому будинку (з врахуванням правил ст.ст. 1216-1218, 1223 ч. 2 ЦК України в ред. 2003 р.), а на відповідача ОСОБА_3 до спадкування за законом приходиться 2/6 частки у спірному будинку.

Що стосується земельного паю, який належав ОСОБА_8 то, з урахуванням меж заявлених позовних вимог та позицій сторін по справі, право на нього слід визнати за відповідачем ОСОБА_3

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі, а позовні вимоги ОСОБА_3 належить задовольнити частково.

З урахуванням способу і розміру задоволених позовних вимог з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в розмірі 434 грн. 71 коп., а судові витрати ОСОБА_3 залишити за останньою.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю, а позов ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) право власності на 4/6 частки у жилому будинку № 8 по вул. Садовій в с. Кірове Миколаївського району Миколаївської області.

Визнати за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2) право власності на 2/6 частки у жилому будинку № 8 по вул. Садовій в с. Кірове Миколаївського району Миколаївської області.

Визнати за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2) право на земельну частку (пай) розміром 6,64 в умовних кадастрових гектарах яке, згідно сертифікату серії МК № 0059615 зареєстрованого 27.02.1997 р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 1114, належало члену ВАТ ?ОСОБА_15, померлому 14 березня 1997 року у віці 59 років в с. Кірово Миколаївського району Миколаївської області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 434 грн. 71 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів до апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_16

01.10.2015