Провадження № 2/127/4374/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

09.10.2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Куйдан Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав.

Позов мотивований тим, що 10.06.2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було припинено шлюб, про що видано свідоцтво про розірвання шлюбу.

Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який постійно проживає з матірю, позивачем по справі.

Після розірвання шлюбу сторони проживали разом до лютого 2009 року, потім були припинені будь-які відносини.

Протягом тривалого часу відповідач не цікавився сином, не підтримував родинних звязків з ним, не виконував батьківських обовязків по вихованню сина, не допомагав матеріально та морально, що стало підставою звернення позивача до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення у пресі.

Представник третьої особи ОСОБА_3 у справах дітей Вінницької міської ради надала заяву про розгляд справи у її відсутність, висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 підтримала.

Свідок ОСОБА_5 дала суду показання про те, що вона є подругою ОСОБА_1 Відповідача ОСОБА_2 знає, проте не спілкується з ним з 2009 року. Відповідач сином взагалі не займався, не цікавився його життям.

Свідок ОСОБА_6 дала показання про те, що ОСОБА_1 вона знає біля 5-7 років, вони разом працювали у ЖЕКу. Свідок була вдома у позивача, бачила ОСОБА_2 батька дитини, проте не бачила щоб відповідач гуляв із сином, водив його в дитячий садок.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

10.06.2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було припинено шлюб, про що видано свідоцтво про розірвання шлюбу.

Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який постійно проживає з матірю, позивачем по справі.

Після розірвання шлюбу сторони проживали разом до лютого 2009 року, потім припинені будь-які відносини.

Протягом тривалого часу відповідач не цікавиться сином, не підтримує родинних звязків з ним, не виконує батьківських обовязків з виховання сина, не допомагає матеріально та морально.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання дитини в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.

Відповідач від виконання взятих на себе батьківських обов'язків ухиляється та не виявляє до дитини батьківських почуттів.

Згідно з висновком виконавчого комітету Вінницької міської ради за № 01-00-011-24176 від 30.07.2015 року ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав щодо дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Виниклі правовідносини регулюються ст. 164 СК України, відповідно до положень якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини.

Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не цікавиться нею, не підтримує родинного звязку з сином, тобто ухиляється від виконання своїх обовязків з виховання дитини, що є підставою для задоволення позову та позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 141, 164 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат зі сплати судового збору 243,60 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Позивач може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Відповідач може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення.

Суддя