АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/2486/15 Головуючий в І інстанції
Єдиний унікальний номер справи: 667/4227/15-ц Черниш О.Л.
Категорія 41 Доповідач: Бездрабко В.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2015 року жовтня місяця 01 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Бездрабко В.О.

Суддів: Борка А.Л.

Приходько Л.А.

при секретарі: Пляс Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Комсомольського районного суду Херсонської області від 05 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Херсонської міської ради, Управління обліку, розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

В червні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що він разом зі своєю сім'єю, а саме матір'ю ОСОБА_4, братом ОСОБА_5 та бабусею ОСОБА_6, з 1987 року проживали в квартирі АДРЕСА_1

Рішенням Комсомольського районного народного суду м. Херсона від 05 листопада 1991 року його брату ОСОБА_5 та дружині брата ОСОБА_7 виділено у користування ізольовану житлову кімнату площею 14,1 кв.м. в зазначеній квартирі.

В користування позивача, ОСОБА_6, ОСОБА_4 у тій самій квартирі виділено житлові кімнати площею 6,1 кв.м., 8,8 кв.м., 15,5 кв.м. Підсобні приміщення залишено у спільному користуванні.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7.

Після смерті матері та бабусі у 1999р. та 2012р., відповідно, позивач разом з братом ОСОБА_5 проживали в квартирі однією сім'єю, вели спільне господарство та були зареєстровані в ній.

ІНФОРМАЦІЯ_4 також помер ОСОБА_5.

За результатами розгляду заяви позивача щодо укладення з ним договору найму жилого приміщення кімнати, площею 14,1 кв м, квартири АДРЕСА_1 комісією з житлових питань прийнято рішення про відмову у задоволенні заяви з посиланням на відсутність у позивача реєстрації у спірному жилому приміщенні.Рішення комісії затверджено рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради №145 від 21 квітня 2015 року.

Посилаючись на необгрунтованість зазначеного рішення, ОСОБА_3 просив визнати за ним право користування спірною житловою кімнатою площею 14,1 кв.м. та зобов'язати Управління обліку, розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради укласти з ним договір найму цього приміщення, площею 14.1 кв.м, у квартирі АДРЕСА_1

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 05 серпня 2015 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити у справі нове рішення, яким задовольнити заявленні ним вимоги.

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явилися в судове засідання, допитавши свідків, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що з 1987 року ОСОБА_3 разом із членами своєї сім'ї - матір'ю ОСОБА_4, братом ОСОБА_5 та бабусею ОСОБА_6 проживали в квартирі АДРЕСА_1

Після одруження ОСОБА_5 з ОСОБА_7, згідно рішенням Комсомольського районного народного суду м. Херсона від 05 листопада 1991 року був змінений договір найму жилого приміщення квартири та виділено у користування ОСОБА_5 та ОСОБА_7 житлову кімнату площею 14,1 кв.м.

В користування позивача, ОСОБА_6, ОСОБА_4 у тій самій квартирі виділено житлові кімнати площею 6,1 кв.м., 8,8 кв.м., 15,5 кв.м.

Підсобні приміщення - кухню, вану кімнату, туалет, коридор залишено у спільному користуванні усіх мешканців.

ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 померли ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, після смерті яких в квартирі проживали позивач ОСОБА_3. та його брат ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не є членом сім'ї померлого наймача спірної кімнати ОСОБА_5, а тому відсутні підстави визнання за ОСОБА_3. права користування жилим приміщенням.

Проте, погодитися з висновком суду не можна, оскільки його зроблено без всебічного з'ясування дійсних обставин справи і належної правової оцінки зібраних доказів.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом ч.2 ст. 65 ЖК УРСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. У такому випадку особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, тощо.

При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 01 листопада 1996р. №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність реєстрації сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилася туда як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Відповідно до ч.1, 2 ст.106 ЖК УРСР повнолітні члени сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача.

У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 пояснили, що тривалий час знали позивача та його брата ОСОБА_5, які постійно мешкали у спірній квартирі, разом вели спільне господарство. ОСОБА_5 значний проміжок часу хворів, позивач здійснював за ним догляд, забезпечував продуктами харчування, ліками, займався хатніми справами, доглядав усю квартиру та здійснив похорон брата, що також підтверджується й письмовими доказами у справі.

За наведених обставин можна дійти висновку, що проживання ОСОБА_3 у жилому приміщенні спірної кімнати обумовлено його правом користування цим приміщенням у правовому статусі члена сім'ї наймача.

При цьому, наявність судового рішення від 05 листопада 1991 року щодо визначення порядку користування квартирою між усіма мешканцями, які проживали в ній на час ухвалення рішення не спростовує посилання позивача про зміну цього порядку вподальшому.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради №145 від 21 квітня 2015 року, яким затверджено рішення міської громадської комісії з житлових питань від 15 квітня 2015року про відмову позивачу у зміні договору найму 1 кімнати, жилою площею 14,1 кв м, в квартирі АДРЕСА_1, ухвалено передчасно, без урахування права позивача користування спірною кімнатою квартири.

Відповідно до п.3.1.4 Положення про Управління обліку, розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради, затвердженого рішенням від 28.11.2014р., №1589 до повноважень Управління віднесено розгляд питання про укладення та зміну договорів найму квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, тощо.

Ураховуючи наведене, рішення суду першої інстанції в порядку ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 05 серпня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_3 до Херсонської міської ради, Управління обліку, розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням та зобов'язання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право користування житловою кімнатою площею 14.1 кв.м. у квартирі АДРЕСА_1

Зобов'язати Управління обліку, розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради вирішити питання про укладення із ОСОБА_3 договору найму житлової кімнати площею 14.1 кв.м. у квартирі АДРЕСА_1

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :