АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/595/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 53 Синецька Л. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоВасиленко Л. І.
суддівПодороги В. М. , Демченка В. А.
при секретаріВолвенко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Відділу освіти і науки Чорнобаївської районної державної адміністрації, третя особа - Департамент освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації про скасування дисциплінарного стягнення, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

22 грудня 2014 р. ОСОБА_6 звернувся в суд з позовом до Відділу освіти і науки Чорнобаївської РДА, третя особа - Департамент освіти і науки Черкаської ОДА про скасування дисциплінарного стягнення, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог вказав, що наказом відділу освіти від 01.02.2012 р. № 17-к він призначений на посаду директора Іркліївської ЗОШ І-Ш ступенів, яку займає по теперішній час. Загальний стаж педагога складає понад 26 років. За успіхи в роботі неодноразово заохочувався районними, обласними та міністерськими відзнаками.

За результатами проведених комісіями Департаменту освіти і науки Черкаської ОДА та відділу освіти перевірок, наказом відділу освіти від 29.10.2014 р. № 208 «Про застосування дисциплінарного стягнення до директора Іркліївської ЗОШ І-Ш ступенів» за неналежний контроль навчально-виховного процесу в Іркліївській ЗОШ І-Ш ступенів до нього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани та зобов'язано у строк до 01.01.2015 р. усунути виявлені комісією недоліки, а методичному кабінету відділу освіти до 10.01.2015 р. відповідно перевірити їх усунення.

Позивач вважає, що притягнення його до дисциплінарної відповідальності здійснено безпідставно та з порушенням законодавства, оскільки перевірка була позаплановою, на підставі колективного звернення громадян, з яким він не ознайомлений. Листом від 05.12.2014 р. № 1722 начальника відділу освіти ОСОБА_7, позивача поінформовано, що підставою для проведення перевірки був наказ відділу освіти, а не колективні звернення громадян про які зазначається в наказі № 208.

Відповідно до п.5 наказу Міністерства освіти і науки від 25.01.2008 р. № 34 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю за діяльністю навчальних закладів», ч.1 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» підставою для позапланового здійснення контролю (перевірки) навчального загальноосвітнього закладу може бути обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення останнім її законних прав. При цьому з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення державного нагляду (контролю).

Перед початком проведення перевірки комісія департаменту освіти не ознайомила з наказом про її проведення, що позбавило його права ознайомитись з колом питань, які повинні бути перевірені комісією, та суперечить вимогам п.1 розділу IV Порядку, ч.3 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», відповідно до якої суб'єкт перевірки повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу (перевірки) з наданням йому копії відповідного документа. У порушення зазначеного пункту, нарада, на якій має бути повідомлено про порядок проведення перевірки, комісією не проводилась.

Тому позивач вважає, що комісією департаменту освіти допущено порушення вимог законодавства щодо порядку та підстав проведення перевірки, а саме: нез'ясованість підстав для проведення перевірки та питань, які повинні були перевірятись, відсутність визначених питань у посвідченні на проведення перевірки, що фактично призвело до повної перевірки всієї діяльності та позбавлення позивача передбачених законодавством прав.

Сама перевірка носила необ'єктивний та упереджений характер. Під час її проведення членами комісії пояснення позивача з приводу питань, які в подальшому були висвітлені в довідці департаменту освіти та наказі № 208 відділу освіти, не було враховано.

Крім того, в наказі № 208 зазначено, що в школі відсутній наказ про розподіл функціональних обов'язків між директором школи та заступниками у 2014 - 2015 навчальному році, водночас такий наказ наявний (наказ Іркліївської ЗОШ І-ІП ступенів від 01.09.2014 р. № 99 «Про розподіл функціональних обов'язків та посадової відповідальності між адміністративними працівниками школи та допоміжним персоналом»).

Більшість недоліків, зазначених в цьому ж наказі, сформовані на підставі оціночних суджень членів комісії та не мають під собою обґрунтування. Зокрема, на думку комісії, оскільки позивач за фахом вчитель математики, то здійснювати контроль за станом викладання та рівнем знань учнів повинен з предметів природничо-математичного напряму, а не з предметів гуманітарного напрямку. Такий висновок не відповідає чинному законодавству, оскільки обов'язку здійснювати контроль за тим напрямком, в якому фактично спеціалізується керівник, не передбачено жодним нормативно-правовим актом. Більшість інших описаних комісією порушень також є оціночними за своїм змістом та не містять посилань на норми законодавства, які порушено.

Сформований комісією департаменту освіти за результатами проведення перевірки акт (довідка) відповідно до п.3 розділу V Порядку, ч.6 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» має бути узгоджений з керівником навчального закладу, а один із сформованих примірників акту має бути надано навчальному закладу. Зазначена вимога комісією проігнорована, а позивача безпідставно позбавлено права на ознайомлення з результатами проведеної перевірки, висловлення зауважень стосовно її результатів, порядку проведення тощо. Комісією департаменту освіти не було надано підсумкового документу (акту).

Також, посадовими особами відділу освіти порушено порядок застосування дисциплінарних стягнень, визначений КЗпП, всупереч ч.1 ст.149 КЗпП, не було запропоновано надати позивачу письмові пояснення стосовно виявлених порушень.

Позивач вважає, що з червня 2014 р. за сприяння керівництва відділу освіти та департаменту освіти стосовно нього проводиться комплекс заходів, метою яких у кінцевому рахунку, на його думку, стане звільнення з посади директора школи. Зазначені дії відділу освіти та департаменту освіти призвели до приниження його честі та гідності, а також ділової репутації, спричинили душевні страждання.

Перша спроба дискредитувати позивача зі сторони відділу освіти відбулася під час проведення шкільної конференції, на якій позивач звітував перед колективом, батьківським комітетом та учнями про результати діяльності за 2013-2014 навчальний рік. Начальник відділу освіти ОСОБА_8 у своєму виступі звернув увагу присутніх на існування скарг батьків учнів, зміст яких містив принизливий характер для позивача, без будь-якої попередньої перевірки фактів, про які зазначалось у цих скаргах. Незважаючи на зазначені дії ОСОБА_8, за результатами голосування щодо оцінки результатів діяльності позивача як директора школи, з 50 присутніх осіб, 32 особи проголосували про визнання роботи директора школи задовільною.

Відповідно до розпорядження виконуючого обов'язки відділу освіти ОСОБА_9, 26 серпня 2014 р. проведено збори Іркліївської ЗОШ І-ІП ступенів за участю педагогічного колективу, учнів та їх батьків, на яких вкотре було поставлено питання щодо оцінки роботи позивача. Після закінчення зборів школи ОСОБА_9 та юрист відділу освіти вимагали від позивача написати заяву про звільнення за власним бажанням, на що він відповів відмовою. Внаслідок отриманого емоційного стресу позивач потрапив до лікарні з серцевим нападом та підвищеним артеріальним тиском.

У жовтні 2014 р. у школі з ініціативи відділу освіти комісією департаменту освіти проведено виїзну позапланову перевірку роботи позивача, за результатами якої його притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Під час проведення перевірки члени комісії відмовлялись приймати будь-які висловлені позивачем стосовно її проведення застереження та зауваження. Зазначене відбувалось на очах колег, учнів, що, на думку позивача, значно підірвало його авторитет, спричинило негативний вплив на його ділову репутацію та завдало йому душевних страждань.

12 листопада 2014 р. до школи прибули представники відділу освіти та працівники внутрішніх справ з метою перевірки інформації стосовно перебування позивача на робочому місці у стані алкогольного сп'яніння. Результати проведеної експертизи, згідно з довідкою від 12.11.2014 р. №15, виданою Чорнобаївською районною лікарнею засвідчили, що позивач був тверезий. Свідками зазначених подій були вчителі, учні. Зазначені дії відділу освіти завдали надзвичайно негативний вплив на авторитет як директора школи, вчителя з 26 річним стажем роботи.

18 листопада 2014 р. у телефонній розмові начальник відділу освіти ОСОБА_7 повідомив позивача про те, що він повинен звільнитись з займаної посади, в протилежному випадку буде проведено контрольну перевірку ходу виконання наказу № 208, на що позивач відповів відмовою.

19 листопада 2014 р. відділом освіти видано наказ № 223 «Про створення та роботу комісії по перевірці стану виконання наказу відділу освіти від 29.10.2014 р. № 208 Про застосування дисциплінарного стягнення до директора Іркліївської ЗОШ І-Ш ступенів».

Розмір заподіяної моральної шкоди, з урахуванням спричинених душевних страждань, позивачем оцінений в 5000 грн.

Інформацію, поширену 26.06.2014 р. начальником відділу освіти ОСОБА_8 під час свого виступу на конференції Іркліївської ЗОШ І-Ш ступенів позивач вважає недостовірною, безпідставною. Його звинувачено у тому, що він в приміщенні школи разом з технічним персоналом систематично вживає алкогольні напої, буцімто школярами знято відео, використовуючи службове положення, залучає до роботи в своєму господарстві технічний персонал школи, ображає учнів та батьків, обзиваючи їх не пристойними словами, безконтрольно витрачає державні та спонсорські кошти.

Враховуючи викладене позивач просив суд: скасувати наказ відділу освіти Чорнобаївської районної державної адміністрації від 29.10.2014 р. № 208 «Про застосування дисциплінарного стягнення до директора Іркліївської ЗОШ І-ІІІ ступенів»; стягнути з відділу освіти Чорнобаївської РДА на його користь моральну шкоду в розмірі 5000 грн.; визнати поширену 26.06.2014 р. начальником відділу освіти ОСОБА_8 інформацію стосовно нього недостовірною та зобов'язати відділ освіти спростувати її у визначений судом строк та у спосіб, який її було розповсюджено - на загальних зборах Іркліївської ЗОШ І-Ш ступені за участі педагогічного колективу, учнів та їх батьків.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16 січня 2015 р. в позові ОСОБА_6 до відділу освіти Чорнобаївської РДА, третя особа - департамент освіти і науки Черкаської ОДА про скасування дисциплінарного стягнення, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

При цьому послався на ті ж підстави, що і у позовній заяві.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення ОСОБА_6 та його представників, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає до відхилення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд вважав їх не обґрунтованими.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 КЗпП України догана - це дисциплінарне стягнення, яке може бути застосоване до працівника за порушення трудової дисципліни.

При цьому, згідно до ч. 1 ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Згідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Статтею 149 КЗпП України визначено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. А при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Так, з матеріалів справи вбачається, що наказом відділу освіти Чорнобаївської районної державної адміністрації від 01.02.2012 р. №17-к позивач призначений на посаду директора Іркліївської ЗОШ І-Ш ступенів, яку він займає по теперішній час.

Посадовою інструкцією директора Іркліївської ЗОШ І-Ш ступенів Чорнобаївської РДА ОСОБА_6 регламентовано зобов'язання, обов'язки, права, відповідальність його, як директора навчального закладу до яких входять, зокрема організація освітньої (навчально-виховної) роботи закладу, забезпечення адміністративно-господарської (виробничої) роботи закладу, здійснення загального керівництва всіма напрямками діяльності закладу у відповідності з Статутом і законодавством України.

Відповідно до п. 4.4 даної Інструкції за невиконання чи неналежне виконання без поважних причин Статуту і Правил внутрішнього трудового розпорядку закладу, інших нормативних документів, законних розпоряджень органів управління освіти, посадових обов'язків, встановлених даною Інструкцією, в тому числі за невиконання наданих прав, директор несе дисциплінарну відповідальність у порядку, визначеному трудовим законодавством.

Наказом Департаменту освіти і науки Черкаської ОДА від 06.10.2014 р. за № 214 на підставі п. 7 Положення про Департамент освіти і науки облдержадміністрації, затвердженого розпорядженням обласної державної адміністрації від 07.03.2013 р. № 58, з метою розгляду звернень щодо ситуації в Іркліївській ЗОШ І-ІІІ ступенів Чорнобаївської районної ради Черкаської області, було створено комісію яку було зобов'язано 21.10.2014 р., згідно до плану перевірки додержання директором вимог законодавства про загальну середню освіту в Іркліївській ЗОШ, провести перевірку фактів, викладених у зверненнях, з виїздом в Іркліївську ЗОШ І-ІІІ ступенів.

Департаментом освіти і науки Черкаської ОДА інформацію за результатами перевірки комісії в Іркліївській ЗОШ І-ІІІ ступенів, листом від 27.10.2014 р. за № 3022/02, було доведено до відома відділу освіти Чорнобаївської РДА та зобов'язано прийняти міри реагування.

Відділом освіти Чорнобаївської РДА, в свою чергу, було проведено перевірку виконання посадових обов'язків директором школи ОСОБА_6 та зібрано докази, які свідчать про факт вчинення ним дисциплінарного проступку, які зафіксовані, зокрема і в доповідній записці комісії відділу освіти від 10.10.2014 р. про результати перевірки окремих фактів викладених у колективних зверненнях батьків учнів Іркліївської ЗОШ І-ІІІ ступенів, стан керівництва та контролю в школі.

Проведені перевірки (30.09.2014 р. відділом освіти райдержадміністрації, 21.10.2014 р. департаментом освіти і науки облдержадміністрації) не являлись заходами державного нагляду (контролю) в системі загальноосвітньої освіти щодо провадження господарської діяльності з надання освітніх послуг суб'єктом господарювання - Іркліївською ЗОШ І-ІІІ ступенів. Комісіями перевірялось виконання посадових обов'язків директором школи ОСОБА_6 в частині організації навчально-виховної і науково-методичної роботи, використання педагогічного потенціалу, зокрема перевірялась внутрішня шкільна документація, проводилась зустріч з педагогічним колективом, батьками, представниками громадськості, анкетування працівників, учнів.

Матеріали справи містять акт фіксації відмови від надання письмових пояснень від 29.10.2014 р., згідно до якого ОСОБА_6 було запропоновано надати письмові пояснення щодо виявлених порушень під час проведення перевірки, проте він відмовився від їх надання. Даний акт підписаний посадовою особою - начальником відділу освіти ОСОБА_7 та трьома працівниками: головним спеціалістом відділу освіти ОСОБА_11, головою профспілки працівників освіти району ОСОБА_12, юрисконсультом відділу освіти ОСОБА_13, які являлись свідками відмови позивача дати вказані пояснення.

Отже, факт відмови ОСОБА_6 надати письмові пояснення зафіксований у належний спосіб та позивачем не спростований.

За результатами проведених комісіями департаменту освіти і науки Черкаської ОДА та відділу освіти Чорнобаївської РДА перевірок, наказом відділу освіти від 29.10.2014 р. № 208 «Про застосування дисциплінарного стягнення до директора Іркліївської ЗОШ І-Ш ступенів» за неналежний контроль навчально-виховного процесу в Іркліївській ЗОШ І-Ш ступенів до позивача застосовано дисциплінарне стягнення - догану та зобов'язано у строк до 01.01.2015 р. усунути виявлені комісією недоліки.

Догана ОСОБА_6 оголошена в наказі від 29.10.2014 р. № 208 «Про застосування дисциплінарного стягнення до директора Іркліївської ЗОШ І-Ш ступенів» і йому повідомлена, про що свідчить його підпис в самому наказі.

Наказ містить посилання на вчинені позивачем порушення.

Таким чином, дисциплінарне стягнення до позивача у вигляді догани застосовано за порушення трудової дисципліни, яке полягало в неналежному контролі навчально-виховного процесу в Іркліївській ЗОШ І-ІІІ ступенів Чорнобаївської районної ради Черкаської області та було доведено належними доказами, застосовано органом, якому надано право прийняття його на роботу - відділом освіти Чорнобаївської РДА, в строк та в порядок визначений законодавством. При цьому, при обранні виду стягнення саме у вигляді догани було враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу позивача.

Колегія суддів враховує і те, що згідно до власноруч написаного пояснення від 04.11.2014 р. ОСОБА_6 погодився з викладеними в доповідній записці комісії відділу освіти від 10.10.2014 року порушеннями в його роботі, як директора школи, а також з фактами, викладеними в листі департаменту освіти і науки облдержадміністрації.

Позивачем не надано доказів того, що він обраний до складу виборчих профспілкових органів, а тому у відповідача була відсутня потреба, у відповідності до вимог ст. 252 КЗпП України, в отриманні згоди виборчого профспілкового органу на притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Враховуючи викладене та приведені вимоги закону суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволені позовних вимог позивача щодо скасування застосованого до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Щодо відшкодування моральної шкоди з підстав визначених позивачем - ст. 2371 КЗпП України, колегія судді враховує наступне.

Так, заподіяння моральної шкоди позивач вмотивовує тим, що з червня 2014 р. стосовно нього проводиться комплекс заходів, метою яких, на його думку, стане звільнення з посади директора школи, зокрема під час проведення шкільної конференції, начальник відділу освіти ОСОБА_8 вказав на існування скарг батьків учнів, зміст яких містив принизливий характер для позивача, без будь-якої попередньої перевірки фактів, про які зазначалось у цих скаргах, 26 серпня 2014 р. проведено шкільні збори за участю педагогічного колективу, учнів та їх батьків, на яких було поставлено питання щодо оцінки роботи позивача, в жовтні 2014 р. в школі з ініціативи відділу освіти комісією департаменту освіти проведено виїзну позапланову перевірку роботи позивача, за результатами якої його притягнуто до дисциплінарної відповідальності, 12 листопада 2014 р. до школи прибули представники відділу освіти та працівники внутрішніх справ з метою перевірки інформації стосовно перебування позивача на робочому місці у стані алкогольного сп'яніння, що не знайшло свого підтвердження, 19 листопада 2014 р. відділом освіти видано наказ № 223 «Про створення та роботу комісії по перевірці стану виконання наказу відділу освіти від 29.10.2014 р. № 208 «Про застосування дисциплінарного стягнення до директора Іркліївської ЗОШ І-Ш ступенів».

Вважає, що зазначені дії відділу освіти та департаменту освіти призвели до приниження його честі та гідності, а також ділової репутації, спричинили душевні страждання.

Частина 1 ст. 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Стаття 1 КЗпП України передбачає, що на трудові відносини поширюються норми цього закону.

Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється ст. 2371 КЗпП України.

Стаття 2371 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування шкоди визначається законодавством.

Зазначена норма закону містить перелік юридичних фактів, що складають підставу виникнення правовідносин щодо відшкодування власником або уповноваженим ним органом завданої працівнику моральної шкоди.

За змістом указаного положення закону підставою для відшкодування моральної шкоди згідно із ст. 2371 КЗпП України є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з відповідними змінами) роз'яснено, що відповідно до ст. 2371 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Таким чином, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв'язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин (ст. ст. 3, 4, 11, 31 ЦПК України).

Тобто за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум тощо) відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 2371 КЗпП України здійснюється в обраний працівником спосіб, зокрема у вигляді одноразової грошової виплати.

Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволені позову в частині відшкодування з відділу освіти Чорнобаївської райдержадміністрації моральної шкоди, оскільки позивач не довів спричинення йому моральної шкоди у трудових правовідносинах, внаслідок неправомірних дій відповідача.

Стосовно спростування розповсюдженої інформації, то позивач просив суд, посилаючись на норми ст. 277 ЦК України, визнати поширену 26.06.2014 р. начальником відділу освіти ОСОБА_8 інформацію стосовно нього недостовірною та зобов'язати відділ освіти спростувати її у визначений судом строк та у спосіб, який її було розповсюджено - на загальних зборах Іркліївської ЗОШ І-Ш ступені за участі педагогічного колективу, учнів та їх батьків.

При цьому, заявляючи вимогу про спростування розповсюдженої інформації, позивач не зазначив яка саме інформація підлягає спростуванню, а в якості доказу її розповсюдження надав протокол конференції Іркліївської ЗОШ І-Ш ступенів від 26.06.2014 р., порядком денним якої був щорічний звіт директора школи про рівень організації навчально-виховного процесу в школі в 2013 - 2014 навчальному році та напрямки удосконалення навчально-виховного процесу в 2014 - 2015 навчальному році. Конференція проводилась за участі начальника відділу освіти Чорнобаївської РДА ОСОБА_8 який, зокрема зачитав листи від батьків та ставив питання на які позивачем давались відповіді.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Доведення неправильності, помилковості, хибності будь-чого, будь-чиїх тверджень, переконань є спростуванням.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п. 19 його постанови N 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Згідно з частиною другою статті 471 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Позивачем в своїй позовній заяві не зазначено які саме та на якій підставі підлягають визнанню недостовірними оціночні судження висловлені начальником відділу освіти Чорнобаївської РДА ОСОБА_14 на шкільній конференції з приводу звіту директора школи про рівень організації навчально-виховного процесу в школі, у наведений спосіб, перевірка правдивості яких повинна бути предметом судового розгляду.

Крім того, колегія судді враховує і те, що позивач, як директор школи, є публічною особою, отже межа допустимої критики щодо нього та виконуваної ним роботи є значно ширшою ніж до окремої пересічної особи. Він неминуче відкривається для прискіпливого висвітлення його слів та вчинків, як педагогічним колективом, так і учнями і їх батьками, іншими особами та повинен це усвідомлювати.

За викладених підстав суд першої інстанції обґрунтовано відмовив, також, у задоволенні позовних вимог щодо спростування недостовірної інформації.

Враховуючи те, що посилання апелянта в апеляційній скарзі на порушення норм матеріального і процесуального права та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав доведеними не знайшли свого підтвердження при розгляді даної справи, а судом повно та всебічно перевірені надані сторонами докази, дана їм належна оцінка у рішенні, які належним чином мотивовані і за своїм змістом та формою відповідають вимогам матеріального та процесуального закону, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення відхилити.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з моменту набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :