У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

23 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В., Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, до ОСОБА_6, треті особи: Служба у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації, Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_4, на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 20 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилалася на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 08 липня 2008 року було розірвано.

Під час шлюбу у них народилася донька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 проживає з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач не бере участі у витратах на утримання дитини, не цікавиться життям ОСОБА_5, ухиляється від виховання дитини та протягом тривалого часу не виконує батьківських обов'язків, позивачка просила позбавити ОСОБА_6 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_5, стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 20 квітня 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 23.07.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць підлягало негайному виконанню.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені судові рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав та справу в цій частині передати на новий розгляд, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині позбавлення ОСОБА_8 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_5, суди на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені, дійшли вірного висновку про те, що позивачкою не було надано доказів умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини.

Також суди дійшли вірного висновку щодо наявності підстав для стягнення з ОСОБА_6 аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 23.07.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 20 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун М.В. Дем'яносов О.В. Ступак