АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Бреславського О. Г.

суддів: Савчук М.В., Половінкіної Н.Ю.,

секретаря: Давньої Я.А.

за участю: представника позивача ОСОБА_1- ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права власності на земельну ділянку в спільній сумісній власності та за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_1 про виділ частини земельної ділянки в натурі та частки в надвірних будівлях та спорудах, що є у спільній сумісній власності, встановлення порядку користування земельною ділянкою та надвірними будівлями і спорудами, а також знесення самочинно збудованого гаража, за апеляційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 грудня 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2013 року ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_1 про виділ частини земельної ділянки в натурі та частки в надвірних будівлях і спорудах, що є в спільній сумісній власності, встановлення порядку користування земельною ділянкою та надвірними будівлями і спорудами, знесення самочинно збудованого гаража. Після уточнення позовних вимог просили визнати за ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_1 право спільної сумісної власності на надвірні будівлі і споруди по АДРЕСА_1 в м. Чернівці, а саме на гараж літ. «Б», сарай літ. «Б-1», підвал літ. - Пд, вбиральню літ. «В», криницю №1 та огорожу №2.

22ц-/794/253/15 Головуючий в І інстанції Дудаков С.Є.

категорія 47 Доповідач Бреславський О.Г.

Виділити в натурі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та визнати право приватної власності за ними на частину земельної ділянки площею 0,0430 га, що становить 43/100 частин земельної ділянки від 0,1 га, яка була у спільній сумісній власності по АДРЕСА_1 в м. Чернівці у відповідності до п.3- варіанту №5 (таблиця №11) висновку №14033 судової будівельно-технічної експертизи, як власникам квартири АДРЕСА_1.

Виділити ОСОБА_8 і визнати за нею право приватної власності на частину земельної ділянки площею 0,0570 га, що становить 57/100 частин земельної ділянки від 0,1га, яка була у спільній сумісній власності по АДРЕСА_1 в м. Чернівці у відповідності до п.3 - варіанту №5 (таблиця №11) висновку №14033 судової будівельно-технічної експертизи, як власнику квартири АДРЕСА_2.

Встановити такий порядок користування земельними ділянками:

Для ОСОБА_8 у відповідності до п.6 висновку судової будівельно-технічної експертизи №14033 та п.3 Звіту № 59-ОБ про результати обстеження надвірних будівель та споруд на подвір'ї житлового будинку по АДРЕСА_1 в м. Чернівці, із АДРЕСА_1, з обов'язковим знесенням сараю літ. «Д».

Для співвласників квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_5., ОСОБА_6, ОСОБА_7 у відповідності до п.6 висновку судової будівельно-технічної експертизи №14033 та п.3 Звіту №59-ОБ про результати обстеження надвірних будівель та споруд на подвір'ї житлового будинку по АДРЕСА_1 в м. Чернівці із АДРЕСА_1 з обов'язковим знесенням сараю літ.«Ж».

Зобов'язати ОСОБА_8 та ОСОБА_1 знести самовільно збудовані надвірні будівлі та споруди, а саме: сарай літ. «Ж», сарай літ. «Г», сарай літ. «Д» та вбиральню літ.«Е», що розташовані на земельній ділянці по АДРЕСА_1 в м. Чернівці у відповідності до п.3 звіту №59-ОБ про результати обстеження надвірних будівель та споруд.

Виділити ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та визнати за ними право приватної власності на гараж літ. «Б», на 43/100 частин криниці літ.1, 43/100 частин огорожі літ. №2, що розташовані по АДРЕСА_1 м. Чернівці у відповідності до п.2 варіанту №3 (таблиця №4) висновку № 14033 судової будівельно-технічної експертизи.

Всього виділити ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 надвірних будівель та споруд на загальну суму - 20430 грн., що на 1522 грн. менше ідеальної частки.

Виділити ОСОБА_1 та визнати за нею право приватної власності на сарай літ. «Б-І», підвал літ. Пд, вбиральню літ. «В» на 57/100 частин криниці літ.№1, 57/100 частин огорожі літ.№2, що розташовані по АДРЕСА_1 м. Чернівці у відповідності до п.2 варіанту №3 (таблиця №4) висновку №14033 судової будівельно-технічної експертизи.

Всього виділити ОСОБА_1 майна на загальну суму - 30308 грн., що на 1522 грн. більше ідеальної частки.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 грошову компенсацію в сумі 761 грн., як доплату за недоотриману суму в ідеальній частці в спільній частковій власності майна.

Стягнути з відповідачів на їх користь витрати по сплаті судового збору та витрати пов'язані із проведенням будівельно-технічних досліджень №1252 від 28.09.2012 та №33 від 18.01.2013, згідно квитанцій.

У червні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності на земельну ділянку, що знаходиться у спільній сумісній власності.

Після збільшення позовних вимог, просила ухвалити рішення, яким визнати за нею ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, що знаходиться в спільній сумісній власності: ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №307323 від 21 квітня 2009 року, яка розташована по АДРЕСА_1 в м. Чернівці, площею 0,1га, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер земельної ділянки :12:003:0086.

Встановити порядок користування земельними ділянками відповідно до варіанту № 3 таблиці №14 висновку експертизи №140033/2014;

Виділити ОСОБА_1 в натурі та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0370 га, яка розташована по АДРЕСА_1 в м. Чернівці;

Виділити ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в натурі та визнати за ними право власності на земельну ділянку площею 0,0280 га, яка розташована по АДРЕСА_1 в м. Чернівці;

Залишити в спільній частковій власності ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,0350 га, відповідно ОСОБА_1 - 57/100 ідеальних часток земельної ділянки, що відповідає площі 0,0200 га; ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 - 43/100 ідеальних часток земельної ділянки, що відповідає площі 0,0150 га.

Встановити порядок користування наявними будівлями та спорудами відповідно до варіанту І поділу господарських будівель та споруд в домоволодінні по АДРЕСА_1 в м. Чернівці таблиці №2 до висновку експертизи №140033/2014;

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 право власності на надвірні будівлі і споруди по АДРЕСА_1 в м. Чернівці, а саме: літню кухню літ. «Б», сарай літ. «Б-І», вбиральню літ. «В», сарай літ. «Г», підвал літ. «ПД/Б-1», криницю №1 та огорожу №2.

Виділити ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на наступні надвірні споруди по АДРЕСА_1 в м. Чернівці: літню кухню літ. «Б», сарай літ. «Б-1», підвал літ. «ПД/Б-1»;

Виділити ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та визнати за ними право власності на наступні надвірні будівлі і споруди по АДРЕСА_1 в м. Чернівці: вбиральню літ. В, сарай літ. Г;

Залишити у спільній частковій власності ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 криницю літ.№1, огорожу літ. №2, що відповідно становить ОСОБА_1 - 57/100 ідеальних часток, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 - 43/100 ідеальних часток.

Стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 солідарно на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

Стягнути з ОСОБА_9, ОСОБА_7та ОСОБА_6 солідарно на користь ОСОБА_1 4000 грн., сплачених нею витрат на надання правової допомоги.

Вирішити питання щодо судових витрат.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 жовтня 2013 року цивільну справу за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_1 про виділ частини земельної ділянки в натурі та частки в надвірних будівлях та спорудах, що є в спільній сумісній власності, встановлення порядку користування земельною ділянкою та надвірними будівлями та спорудами, знесення самочинно збудованого гаража та цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, третя особа Чернівецька міська рада про визнання права власності на земельну ділянку, що знаходиться у спільній сумісній власності, об'єднано в одне провадження.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 грудня 2014 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6., ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права власності на земельну ділянку в спільній сумісній власності задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №307323 від 21 квітня 2009 року, яка розташована в м. Чернівці по АДРЕСА_1, площею 0,1000 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки :12:003:0086.

Встановлено порядок користування земельними ділянками відповідно до варіанту №3 таблиці №14 висновку експертизи №140033/2014, виділено ОСОБА_1 в натурі та визнано за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0370 га, яка розташована по АДРЕСА_1 в м. Чернівці.

Виділено ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в натурі та визнано за ними право власності на земельну ділянку площею 0,0280 га, яка розташована по АДРЕСА_1 в м. Чернівці.

Залишено у спільній частковій власності ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,0350 га, відповідно ОСОБА_1 57/100 ідеальних часток земельної ділянки, що відповідає площі 0,0200 га, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 - 43/100 ідеальних часток земельної ділянки, що відповідає площі 0,0150 га.

Встановлено порядок користування наявними будівлями та спорудами відповідно до варіанту І поділу господарських будівель та споруд у домоволодінні по АДРЕСА_1 в м. Чернівці, таблиця №2 висновку експертизи №14033/2014, визнано за ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 право власності на надвірні будівлі і споруди по АДРЕСА_1 в м. Чернівці, а саме: літню кухню літ. «Б», сарай літ. «Б-І», вбиральню літ. «В», сарай літ. «Г», підвал літ. ПД/Б-1, криницю №1, огорожу №2.

Виділено ОСОБА_1 та визнано за нею право власності на надвірні будівлі та споруди по АДРЕСА_1 в м. Чернівці: літню кухню літ. «Б», сарай літ. «Б1», підвал літ. «ПД/Б-1».

Виділено ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та визнано за ними право власності на надвірні будівлі і споруди по АДРЕСА_1 в м. Чернівці: вбиральню літ. «В», сарай літ. «Г».

Залишено у спільній частковій власності ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 криницю літ.№1, огорожу літ.02, відповідно ОСОБА_1 57/100 ідеальних часток, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7 - 43/100 ідеальних часток.

Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 486, 20 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 1500,00 грн. на оплату проведення експертиз.

Відмовлено у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 на її користь 10000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди через її необґрунтованість.

Відмовлено у задоволенні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 на її користь 4000 грн. за надання правової допомоги.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 8625,00 грн. в рахунок компенсації за нерівність часток в будівлях і спорудах.

У задоволенні позову ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_1 про виділ частини земельної ділянки в натурі та частки в надвірних будівлях і спорудах, що є у спільній сумісній власності, встановлення порядку користування земельною ділянкою а також надвірними будівлями і спорудами та знесення самочинно збудованого гаража - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 грудня 2014 року та ухвалити нове рішення по суті їх позовних вимог.

Вважають рішення суду першої інстанції частково незаконним та необґрунтованим, оскільки воно ухвалено внаслідок неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 та відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_5, ОСОБА_6 ОСОБА_7, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_8 оспорювану земельну ділянку, яка їй належала за законом, передала ОСОБА_1, що в останньої у зв'язку з цим виникло право спільної сумісної власності на оспорювану земельну ділянку, що довідкою БТІ про розмір часток квартир у процентному співвідношенні до цілого будинку встановлено право власності сторін на відповідні частки будинку та розмір часток сторін у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку пропорційно до розміру їх часток у праві власності на будинок на підставі ч. 4 ст. 120 ЗК України.

Колегія суддів вважає, що з таким висновком суду погодитись не можна.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення частково позову ОСОБА_1 та відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_5, ОСОБА_6 ОСОБА_7, неповно з'ясував обставини справи, допустив порушення норм матеріального і процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового, яким в позовних вимогах позивачів слід відмовити.

За правилами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 81 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі ( на місцевості) належної їм земельної частки (паю) .

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно договору купівлі продажу квартири від 28 червня 2010 року, ОСОБА_8 продала, а ОСОБА_1 купила квартиру АДРЕСА_4.

ОСОБА_5, ОСОБА_6,ОСОБА_7 є співвласниками квартири № 2 в цьому ж будинку. Житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,1га, яка на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_8, . ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 9).

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання ( ч.1 ст. 15 ЦК, ч. 1 ст. 3 ЦПК України). У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку має здійснюватися з наявності даних про те, що в особи виникло таке право власності на земельну ділянку.

За наявності умов для набуття права власності на земельну ділянку з підстав, передбачених ст. 81 ЗК України, укладення в нотаріальній конторі відповідного правочину, вимоги про визнання права спільної сумісної власності на земельну ділянку судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса у визначені частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, в оформленні та посвідчення відповідного правочину щодо спірної земельної ділянки, особа, яка є власником земельної ділянки, може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Поясненнями ОСОБА_7 та її представника ОСОБА_4, даними в судовому засіданні під час апеляційного розгляду справи, підтверджена обставина відсутності з її сторони перешкод та заперечень щодо визначення частки ОСОБА_8 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку та укладення останньою в нотаріуса відповідного правочину по відчуженню належної їй частки земельної ділянки на користь ОСОБА_1

Окрім того, з заяви ОСОБА_8, адресованої апеляційному суду, вбачається, що з її сторони також відсутні будь-які заперечення щодо укладення правочину по відчуженню її частки земельної ділянки на користь ОСОБА_1.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2, відповідно до ст. 60 ЦПК України, не довели, що ОСОБА_8 в установленому порядку зверталася до нотаріальної контори із заявою про визначення її частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку та укладення в нотаріуса відповідного правочину по відчуженню її частки земельної ділянки на користь ОСОБА_1

Анологічно, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та їх представник ОСОБА_4 також, відповідно до ст. 60 ЦПК України, не довели, що вони в установленому порядку зверталися до нотаріальної контори із заявою про визначення їхньої частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Частинами 1 і 2 ст. 370 ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення (частини 1, 2 ст. 372 ЦК України).

Згідно з частинами 1, 4, 5 ст. 89 ЗК України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам.

Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки.

Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Таким чином, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Однак, при визначенні розміру часток співвласників, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що спору з даного питання між сторонами не має, що в позовних заявах такі вимоги не заявлялися, що сторони у справі є власниками квартир у будинку, а не певних часток цього будинку, та не врахував, що довідка БТІ про розмір часток квартир у процентному співвідношенні до цілого будинку не свідчить про право власності сторін на відповідні частки будинку, унаслідок чого помилково визначив розмір часток сторін у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку пропорційно до розміру їх часток у праві власності на будинок на підставі ч. 4 ст. 120 ЗК України.

Відповідно до ст. 125, ч. 2 ст. 126 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час укладення договору купівлі-продажу квартири) право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав та у випадках набуття права власності на земельну ділянку за цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки й посвідчується відповідною цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, який установлений законом.

Відповідно до принципу диспозитивності (ст. 11 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб із зазначених ними підстав та в межах заявлених ними вимог.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для державної реєстрації права власності на земельну ділянку є цивільно-правова угода щодо відчуження земельної ділянки (ст. 126 ЗК України).

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого ОСОБА_1 та заявленого ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 позовних заяв і вважає їх вимоги передчасними та такими, що задоволенню не підлягають.

З підстав наведеного, керуючись ст. 309 ЦПК України, колегія суддів скасовує рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 грудня 2014 та ухвалює рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права власності на земельну ділянку в спільній сумісній власності та у задоволенні позову ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_11, ОСОБА_1 про виділ частини земельної ділянки в натурі та частки в надвірних будівлях та спорудах, що є у спільній сумісній власності, встановлення порядку користування земельною ділянкою, надвірними будівлями і спорудами, а також знесення самочинно збудованого гаража.

Керуючись ст.ст 307, 309, 313 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 грудня 2014 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права власності на земельну ділянку в спільній сумісній власності відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_11, ОСОБА_1 про виділ частини земельної ділянки в натурі та частки в надвірних будівлях та спорудах, що є у спільній сумісній власності, встановлення порядку користування земельною ділянкою, надвірними будівлями і спорудами та знесення самочинно збудованого гаража - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте воно може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді: