АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 752/5809/14-ц Головуючий у 1 - й інстанції: Чередніченко Н.П.
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4883/2015 Доповідач - Шиманський В.Й.
У Х В А Л А

03 березня 2015 року суддя Апеляційного суду м. Києва Шиманський В.Й., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 на заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 02 червня 2014 року позов задоволено частково.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, 18.02.2015 року ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою не може бути відкрито з наступних підстав.

Встановлено, що апеляційна скарга не відповідає вимогам ст.295 ЦПК України з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, мотивований текст оскаржуваного рішення був отриманий апелянтом 02.06.2014 року, що підтверджується розпискою (а.с. 30).

14.08.2014 року ОСОБА_2 звернувся до районного суду з заявою про отримання виконавчих листів на підставі заочного рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02 червня 2014 року.

Вказані виконавчі листі були отримані ним 21.08.2014, про що свідчить підпис апелянта на поданій заяві (а.с. 33).

Звертаючись до апеляційного суду з клопотанням про поновлення строку, ОСОБА_2 зазначає, що вказаний строк був пропущений ним у зв'язку з його матеріальним становищем, що обумовлює необхідністю підробляти різноробочім в різних районах міста та браку часу на підставі цього.

Крім того, у зв'язку з відсутністю юридичної освіти, він вважав що оскаржуваним рішенням його позовні вимоги були задоволенні частково лише в частині стягнення моральної шкоди, натомість оскаржуваним рішенням позивачу також було відмовлено в частині стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати.

Натомість суд не може прийняті вказані доводи до уваги з огляду на наступне.

Так, однією з підстав поновлення строку, апелянт зазначає тяжке матеріальне становище та відсутність часу для подання апеляційної скарги, натомість з аналізу норм діючого законодавства вбачається що закон не пов'язує наявність тяжкого матеріального становища з підставою обгрунтованості пропущення строку.

Тяжке матеріальне становище апелянта, на підставі ст. 82 ЦПК України, може бути підставою для відстрочення, розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від оплати. Натомість у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_2 звільнений від сплати судового збору, а тому доводи клопотання щодо фінансового становища як підстави поновлення строку на оскарження рішення суду першої інстанції судом відхиляють.

Також не є обгрунтованими доводи щодо міркувань позивача про часткове задоволення позовних вимог лише в частині стягнення моральної шкоди.

У апелянта була можливість ознайомитись з повним текстом, в тому числі резолютивною частиною оскаржуваного рішення 02.06.2014 року, а також при отриманні ним виконавчих листів 21.08.2014 року.

Розуміння обсягу задоволення позовних вимог не пов'язано з отриманням юридичної освіти та певної кваліфікації, а тому доводи в цій частині є необґрунтованими та надуманими.

Згідно до вимог ст. 297 ЦПК України суддя-доповідач вирішує питання про відкриття апеляційного провадження за скаргою, що подана із пропуском строку на оскарження.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що наведені в клопотання підстави поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02 червня 2014 року є неповажними.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 297 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

З урахуванням викладеного апелянту необхідно подати до Апеляційного суду міста Києва заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02 червня 2014 року, в якій навести поважні підстави для поновлення строку апеляційного оскарження.

За таких обставин скарга підлягає залишенню без руху, для усунення вказаних недоліків.

Керуючись п. 1.8. ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.121, ст.295, ч.ч.2, 3 ст.297 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02 червня 2014 року - залишити без руху та надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту отримання цієї ухвали.

Попередити апелянта, що у разі невиконання вказаних вимог суду та неподання доказів їх виконання до Апеляційного суду міста Києва у встановлений строк, може бути визнано апеляційну скаргу неподаною та повернуто її апелянту або відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва: Шиманський В.Й.