Справа №313/1213/15-ц
Провадження 2-о/313/37/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2015 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді - Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Кравцовій О.В., за участю заявника ОСОБА_1, представника заявника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи відділ державної реєстрації цивільного стану реєстраційної служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області та ОСОБА_3, про встановлення факту народження дитини,

ВCТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою, в якій просить встановити факт народження ОСОБА_4, 20.12.2014 р. в Україні, ОСОБА_5 Крим, у смт.Совєтський Совєтського району Автономної Республіки Крим, матір'ю якого є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м.Мелітополь Запорізької області, громадянка України, батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець Україна, ОСОБА_5 Республіка Крим, Совєтський район, село Роздольне, громадянин України.

Обгрунтовуючи свої вимоги, заявниця заявила, що вона у липні 2013 року після укладення шлюбу поїхала до чоловіка у смт.Советское Советського району Автономної Республіки Крим де у них у грудні 2014 року народився син ОСОБА_6.

У червні 2015 року вона переїхала до батьків, які проживають за адресою: вул.Радянська, буд.№ 89 в с.Матвіївка, Веселівського району Запорізької області.

З метою оформлення соціальної допомоги на утримання дитини віком до 3-х років вона звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Веселівської районної державної адміністрації Запорізької області (далі - УПСЗН). Працівники УПСЗН їй розяснили, що свідоцтво про народження серії І-АЯ № 535934 видане Советским районним відділом записів актів громадянського стану 27.12.2014 р. складено не на офіційному бланку свідоцтва про народження дитини, який встановлено як єдиний зразок на території України та не може бути прийнятий на підтвердження факту народження дитини, що призвело до відмови у нарахуванні соціальної допомоги на утримання дитини віком до 3-х років.

Крім того, працівники УПСЗН запропонували їй звернутися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області із заявою про отримання свідоцтва про народження дитини на бланку українського зразка.

Звернувшись до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області із усною заявою про видачу свідоцтва про народження дитини на бланку українського зразка її проінформували, що таке свідоцтво не може бути видано, так як видача свідоцтва про народження дитини видається на підставі лікарської довідки про народження виданої з лікарської установи за місцем проведення пологів, проте, враховуючи, що її син ОСОБА_4 народився на тимчасово окупованій території Автономної ОСОБА_5 Крим вона не має можливості отримати таку довідку з лікарні Советського району, окрім тієї що вже була надана.

У заяві ОСОБА_1 зазначає, що у звязку з тим, що її син ОСОБА_4 народився на тимчасово окупованій території Автономної ОСОБА_5 Крим, то вона не має можливості отримати таку довідку з лікарні Советського району, окрім тієї що вже була надана. Тому вона вимушена звернутися до суду із відповідною заявою про встановлення факту народження дитини, що надасть у подальшому можливість в отриманні соціальної допомоги на утримання дитини віком до 3-років.

Присутня у судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник вимоги, викладені у заяві підтримали, судові витрати у справі просять залишити за заявником.

Заінтересовані особи відділ державної реєстрації цивільного стану реєстраційної служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області та ОСОБА_3 на адресу суду надіслали листи, у яких просять справу розглянути без їхньої участі. Проти задоволення вимог заявника не заперечують.

Заслухавши ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які посилається заявник як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини і дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Зі змісту ст.3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту щодо народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Суд встановив, що заявниця є громадянкою України, проживає за адресою: вул.Радянська, буд.№ 89 в с.Матвіївка, Веселівського району Запорізької області (а.с.6).

30.07.2013 р. заявниця з ОСОБА_3 уклала шлюб, що підтверджується свідоцтвом серії І-ЖС № 128486 видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області від 30.07.2013 р., про що складено відповідний актовий запис за № 502 (а.с.8).

Після одруження разом із чоловіком виїхала до смт.Советское, Советського району, тимчасово окупованої Автономної ОСОБА_5 Крим де тимчасово перебувала з родиною. Громадянство України не змінювала, про що свідчить паспорт серії СЮ № 303182 виданий Веселівським РВ УМВС України в Запорізькій області від 15.07.2013 р.(а.с.6).

20.12.2014 р. перебуваючи в смт.Советское Советського району, тимчасово окупованої Автономної ОСОБА_5 Крим, у заявниці від шлюбу народився син ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АЯ № 535934 видане Советским районним відділом записів актів громадянського стану 27.12.2014 р.( а.с.9).

Відповідно до вимог ст.ст.1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що ОСОБА_5 Крим є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дії Конституції та законів України.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконним, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органом та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків.

Таким чином, свідоцтво серії І-АЯ № 535934, видане Советским районним відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції ОСОБА_5 Крим Російської Федерації про народження ОСОБА_4, 20.12.2014 р., є недійсним і не створює правових наслідків.

Як вбачається зі змісту ч.ч.1,2 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Відповідно до п.3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом МЮУ 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу МЮУ 09.07.2015 № 1189/5) визначено, що за заявами громадян України, які переселилися з тимчасово окупованої території України, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника.

Пунктом 2 Правил передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є:

а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоровя за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоровя, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9;

б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше. Медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу заповнюється лікарем, під наглядом якого перебуває новонароджений, і засвідчується підписом керівника закладу охорони здоров'я та круглою печаткою закладу;

в) акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу;

г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть), у разі мертвонародження.

Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Вимогами частини 4 статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що за відсутності документа закладу охорони здоровя або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

За таких обставин заява ОСОБА_1 про встановлення факту народження її сина ОСОБА_4, 20.12.2014 р. має для заявниці юридичне значення, так як дозволяє їй реалізувати її право для оформлення соціальної допомоги на утримання дитини віком до 3-х років.

Відповідно до вимог п.18 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму ВСУ № 15 (v0015700-98) від 25.05.98) передбачено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст.14 ЦПК (1501-06) рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обовязковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у звязку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Витрати, пов'язані зі сплатою судового збору при подачі заяви до суду, залишити за ОСОБА_1

На підставі викладеного, ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст.1, 3, 9, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», керуючись Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р.№ 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 р. № 3307/5), Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р.(із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 ( v0015700-98) від 25.05.98) та ст.ст.212-214, 234, 235, 256-259 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт народження ОСОБА_4, 20.12.2014 р. Україна, ОСОБА_5 Республіка Крим, смт.Совєтський Совєтського району Автономної Республіки Крим, матір'ю якого є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м.Мелітополь Запорізької області, громадянка України, батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець Україна, ОСОБА_5 Республіка Крим, Совєтський район, село Роздольне, громадянин України.

Витрати, пов'язані зі сплатою судового збору при подачі заяви до суду, залишити за ОСОБА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_7

06.10.2015