Справа № 520/7315/15-ц
Провадження № 2/520/3657/15
02.09.2015 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Васильків О.В.
при секретарі Дідур Г.С.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення способу участі батька у вихованні дитини, суд, -
25.05.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить зобовязати ОСОБА_2 не чинити йому перешкоди у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою шляхом встановлення систематичних побачень двічі на місяць: у перший та третій тиждень з 10.00 годин суботи до 19.00 годин неділі без присутності матері малолітньої; спільний відпочинок з дитиною під час канікул за попередньою домовленістю між батьками.
При цьому, позивач посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого 22.05.2010 року народилася донька ОСОБА_3. Однак, відповідачем чиняться перешкоди позивачу у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою, в зв'язку із чим позивач змушений звернутися до суду із позовом.
До судового засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, повідомлявся належним чином. До суду надано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання повторно не зявилася, повідомлялася належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила.
Представник третьої особи Київської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування ОСОБА_4 до судового засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій підтримала висновок Київської райадміністрації № 131/01-11 від 05.03.2015 року про доцільність визначення способу участі позивача у вихованні доньки та спілкуванні з нею.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, 06.03.2013 року рішенням Київського районного суду м. Одеси по справі №520/482/13-ц розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який був зареєстрований 20.10.2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану ГУЮ в Одеській області. Рішення набрало законної сили 19.03.2013 року /а.с. 9/.
22.05.2010 року народилася ОСОБА_3, актовий запис № 545, що вбачається із свідоцтва про народження серія І-ЖД № 337411, виданого Другим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Батьками у свідоцтві вказані сторони по справі /а.с. 6/.
Згідно довідки від 06.11.2014 року /з місця проживання про склад сімї та реєстрацію/ за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с. 10/.
На підтвердження позовних вимог, а саме вчинення відповідачем перешкод у вихованні доньки та спілкуванні з нею, судом досліджено надані ОСОБА_1 письмові докази, а саме:
-Висновок Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 16.03.2015 року /а.с. 11-12/ та від 07.04.2015 року /а.с. 13-14/, з яких слідує, що при усній бесіді та телефонній розмові із ОСОБА_2, відповідачка відмовляється давати дитину колишньому чоловіку, так як він не допомагає матеріально. Рекомендовано усі спірні питання вирішувати у судовому порядку.
-Заяву співпрацівника позивача ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які зазначають, що неодноразово були свідками намагань позивача вийти на зв'язок із відповідачем та домовитися про зустріч із дитиною /а.с. 15-16, 26-27/;
-Заяву матері позивача ОСОБА_5, яка пояснює, що із 2013 року відповідач уникає спілкування із ними /а.с. 17-18/;
-Розписку ОСОБА_8, заяву ОСОБА_9, ОСОБА_10, які зазначають, що позивач неодноразово намагався поспілкуватися із донькою, однак відповідач чинить йому у цьому перешкоди /а.с. 19-25/;
Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_11 чинить перешкоди позивачу ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_7.
Судом досліджено висновок Київської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування № 131/01-11 від 05.03.2015 року «Про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_1 з малолітньою дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1» /а.с. 7-8/, яким встановлено, донька ОСОБА_3 проживає разом із матір'ю за адресою: АДРЕСА_2, однак зареєстрована разом із батьком. Між батьками виник спір стосовно способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною. На засіданні ради опіки та піклування 13.02.2015 року ОСОБА_2 повідомила, що не проти спілкування батька з дочкою, але наполягала на тому, що спілкування має відбуватися нетривалий час два рази на тиждень лише в її присутності. Орган опіки та піклування вважає доцільним визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні дитини та у спілкуванні з нею шляхом встановлення систематичних побачень двічі на місяць: у перший та третій тиждень з 10.00 годин суботи до 19.00 годин неділі без присутності матері малолітньої; спільний відпочинок з дитиною під час канікул за попередньою домовленістю між батьками. Спілкування має відбуватися за умови забезпечення батьком необхідного духовного, фізичного і морального розвитку дитини, з урахуванням режиму дня та особливостей малолітньої відповідно до віку.
Статтею 150 СК України передбачені обовязки батьків щодо виховання і розвитку дитини, в тому числі: обовязок піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, обовязок забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та інші обовязки.
Крім того діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.114 наведеного вище Закону).
Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.
Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними-установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Проаналізувавши встановлені обставини, та враховуючи першочергово інтереси дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 157, 159 СК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1, задовольнити.
Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом встановлення систематичних побачень двічі на місяць: у перший та третій тиждень з 10.00 годин суботи до 19.00 годин неділі без присутності матері малолітньої, спільний відпочинок з дитиною під час канікул за попередньою домовленістю між батьками, за умови забезпечення батьком необхідного духовного, фізичного і морального розвитку дитини, з урахуванням режиму дня та особливостей малолітньої відповідно до віку.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Суддя Васильків О. В.