Справа № 669/1400/14-ц
Провадження № 2/669/15/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2015 року смт.Білогір'я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі :

судді Бараболі Н.С.,

при секретарі Рудій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білогір"я цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат,

В С Т А Н О В И В:

24.11.2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що 27.02.2007 року між Банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №HMXRRX10760435, відповідно до якого останній наданий кредит в розмірі 1125,55 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею і Банком договір, про що свідчить підпис відповідачки на Заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку:щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов.

В зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати процентів за його користування позивач просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в розмірі 15253,66 грн. згідно доданого до позовної заяви розрахунку, а також судові витрати по справі.

Згідно заяви про уточнення позовних вимог від 12.02.2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 18362,79 грн.

В судове засідання представник позивача Лисак В.С. не з»явився, згідно поданої заяви просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з»явилася. Згідно поданої заяви просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги не визнала. В заяві вказала, що в липні 2007 року вона дійсно отримувала кредит в ПАТ КБ «ПриватБанк», заборгованість по якому з неї стягується згідно судового наказу.

Ознайомившись із письмовими заявами сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Позивач вказує, що ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 1125,55 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% річних, згідно укладеного договору № HMXRRX10760435 від 27.02.2007 року.

Згідно доданої до матеріалів справи заяви позичальника, що разом із умовами надання споживчого кредиту фізичним особам становить договір № HMXRRX10760435 від 27.02.2007 року не можливо судом встановити сторони укладення договору, термін дії вказаного договору, що є порушенням ст.. 626 ЦК України, згідно якої договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

На вимогу суду представником позивача на підтвердження вимог викладених в позовній заяві не надано належним чином завіреної копії заяви позичальника, що підтверджує отримання ОСОБА_1 отримання кредиту 27.02.2007 року.

Представником ПАТ КБ «ПриватБанк», згідно поданої до суду заяви додано копію заяви позичальника №HMXRRX 12810665 за іншим кредитом від 31.07.2007 року та вказано, що згідно вказаної заяви позичальника відповідачка повторно приєдналася до умов та правил надання банківських послуг.

Однак судом не може бути взято до уваги заяву позичальника ОСОБА_1 від 31.07.2007 року, як договір укладений на отримання попереднього кредиту 27.02.2007 року.

Крім того, як вбачається із наданої в матеріалах справи позивачем копії судового наказу №2-н-53/09 від 07.08.2009 року з ОСОБА_1 стягнено заборгованість згідно з договором №HMXRRX 12810665 від 31.07.2007 року в сумі 5377,21 грн.

Із оглянутих в ході розгляду справи письмових доказів судом встановлено, що договір № HMXRRX10760435 від 27.02.2007 року та договір № HMXRRX 12810665 від 31.07.2007 року є різними кредитними договорами. Інших доказів отримання ОСОБА_1 27.02.2007 року кредиту позивачем не надано. Із заяви позичальника № HMXRRX10760435 від 27.02.2007 року, що становить собою кредитний договір не можливо встановити між ким укладений вказаний договір та термін його дії, що є істотними умовами кредитного договору.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст. 60 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.ст. 27, 46 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачка заперечує факт отримання кредиту 27.02.2007 року. Позивач просить стягнути заборгованість по кредитному договору № HMXRRX10760435 від 27.02.2007 року посилаючись на кредитний договір укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 31.07.2007 року № HMXRRX 12810665, згідно якого вже проводиться стягнення заборгованості за судовим наказом від 07.08.2009 року.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позов не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 526, 533, 611, 625 ЦК України ст. ст. 10, 58-60, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» в задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через Білогірський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя підпис Н. С. Бараболя

З оригіналом згідно.

Суддя Білогірського районного суду Н.С. Бараболя