Справа №489/9267/14-ц 09.08.2015 09.09.2015 21.10.2015
Провадження №22-ц/784/2070/15
Справа номер 489/9267/14-ц
Провадження №22-ц/784/2070/15 Головуючий суду першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 32 Суддя-доповідач апеляційного суду ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву ОСОБА_3

про розяснення рішення апеляційного суду Миколаївської області від 09 вересня 2015 року, ухваленого по справі за позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_3 до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватне акціонерне товариство Страхова Компанія Провідна, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

10 грудня 2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_3 предявили до ОСОБА_6 зазначений позов, у якому просили стягнути з нього на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 10 000 грн., а на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у сумі 3809 грн.34 коп. та моральну шкоду у сумі 20 000 грн., а також на користь кожного по 4250 грн. витрат на правову допомогу.

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 24 червня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6: 1) на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 2000 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 2 509 грн.08 коп.; 2) на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 4 000 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 2509 грн.08 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Крім того, стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір в сумі 243 грн.60 коп.

Не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 подали апеляційні скарги.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 09 вересня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволено частково, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено.

Рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 24 червня 2015 року в частині вирішення позовної вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди та розподілу судових витрат змінено. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у сумі 1000 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 250 грн.91 коп.

Рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 24 червня 2015 року в частині вирішення позовної вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди та розподілу судових витрат скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні її позову до ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

24 вересня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до апеляційного суду Миколаївської області із заявою про розяснення рішення від 09 вересня 2015 року в частині відшкодування витрат на правову допомогу на її користь, посилаючись на те, що вказане питання судом залишено поза увагою.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Зі змісту цієї норми вбачається, що роз'яснення судового рішення може бути зумовлене його нечіткістю, коли воно є незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Пункт 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» регламентує, що роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й розяснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в розясненні рішення.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 24 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 щодо стягнення з відповідача моральної шкоди задоволені частково на суму 4000 грн. У стягненні матеріальної шкоди відмовлено. З відповідача на користь ОСОБА_3 стягнуто витрати на правову допомогу у сумі 2509 грн. 08 коп.

Апеляційний суд Миколаївської області своїм рішенням від 09 вересня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди залишив без змін. Разом з тим, в частині вирішення вимог про відшкодування моральної шкоди скасував та ухвалив нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Оскільки у задоволенні всіх позовних вимог ОСОБА_3 було відмовлено, то рішення суду першої інстанції вищезазначеним рішенням апеляційного суду в частині розподілу судових витрат за позовними вимогами ОСОБА_3 було скасовано, тому що при відмові у позові вони стягненню не підлягають.

Рішення апеляційного суду викладено чітко, у відповідності до вимог ст.215 ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для його роз'яснення.

Враховуючи викладене, заява ОСОБА_3 про розяснення рішення підлягає відхиленню.

Керуючись ст.221 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні її заяви про розяснення рішення апеляційного суду Миколаївської області від 09 вересня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: