Провадження № 2/734/251/15 Справа № 734/535/15-ц
У Х В А Л А

11 березня 2015 року смт. Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Бузунко О.А., розглянувши клопотання прокурора про забезпечення позову у справі за позовом першого заступника прокурора Чернігівської області, поданою в інтересах держави в особі позивачів ОСОБА_1 обласної державної адміністрації, Козелецького районного дочірнього спеціалізованого агролісогосподарського підприємства «Козелецьрайагролісгосп» до Головного управління Держземагентства у Чернігівській області, ОСОБА_2, ОСОБА_3; треті особи: Козелецьке районне управління юстиції у Чернігівській області, Департамент культури і туризму, національностей та релігії ОСОБА_1 обласної державної адміністрації про визнання недійсними наказів, свідоцтва про право власності та договору купівлі-продажу,

в с т а н о в и в:

до Козелецького районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява першого заступника прокурора Чернігівської області, подана в інтересах держави в особі позивачів ОСОБА_1 обласної державної адміністрації, Козелецького районного дочірнього спеціалізованого агролісогосподарського підприємства «Козелецьрайагролісгосп» до Головного управління Держземагентства у Чернігівській області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними наказів Головного управління Держземагентства у Чернігівській області, свідоцтва про право власності, виданого на імя ОСОБА_2, договору купівлі-продажу від 04.09.2013 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

У відповідності до ч. 3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Забезпечення позову не може бути спрямованим на безпідставне обмеження конституційних прав, зокрема, права власності. Тому, розглядаючи клопотання про забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

В матеріалах, доданих до позовної заяви, відсутні докази, які б свідчили про те, що відповідач ОСОБА_3 вживає активних заходів щодо відчуження належного йому майна: веде переддоговірну діяльність, укладає попередні договори, або просто розшукує потенційних покупців, розміщуючи об'яви та реклами в засобах масової інформації.

Викладене свідчить про те, що заява про забезпечення позову ґрунтується лише на припущеннях, які не можуть бути покладеними в обґрунтування ухвали про забезпечення позову.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання щодо забезпечення позову, оскільки всупереч вимогам ст.ст. 151 ЦПК України позивач не надав достатні обґрунтування, у звязку з якими потрібно забезпечити позов та накласти арешт на земельну ділянку площею 0,1200 га (кадастровий номер :30:208:0012), що знаходиться на території Карпилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, яка належить ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 04.09.2013 року.

Крім цього, ухвалою суду від 11 березня 2015 року позовну заяву позивача залишено без руху, що також наразі не дає суду підстав задовольнити клопотання про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 151 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подання в п'ятиденний строк з дня отримання її копії апеляційної скарги.

Суддя О.А. Бузунко