У х в а л а

іменем україни

01 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Амеліна В.І., Карпенко С.О., Касьяна О.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду м. Києва від 18 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 10 лютого 1998 року між ОСОБА_5, з однієї сторони, та ОСОБА_6 і ОСОБА_7, з іншої сторони, укладено договір довічного утримання. Позивач зазначала, що фактично вона особисто була виконавцем зазначеного договору. Вважаючи, що після смерті відчужувачів були порушені її права, як фактичного виконавця договору довічного утримання, просила, змінивши підстави позову, встановити факт проживання однією сім'єю з відповідачем у період з 1993 року по 2001 рік та в порядку поділу майна визнати за нею право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 29 січня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 із визначенням рівних часток. Припинено право власності ОСОБА_5 на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 та визнано право власності на Ѕ частину зазначеної квартири за ОСОБА_4

В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 18 березня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд обґрунтовано виходив із безпідставності позовних вимог.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційним судом правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судове рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження суду апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні апеляційним судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 18 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В.І. Амелін
С.О. Карпенко О.П. Касьян