Справа № 539/628/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Матвієнка В. М.

при секретарі - Павличенко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Української універсальної біржі про визнання договору дійсним, визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2, Української універсальної біржі про визнання договору дійсним, визнання права власності. Позов мотивований тим, що 12.05.2000 року через Українську універсальну біржу було укладено біржовий контракт № НЛ/170, за яким позивач придбав житловий будинок з надвірними спорудами розташованими по АДРЕСА_1. Позивач вирішив продати будинок, проте нотаріус відмовив в укладанні угоди, оскільки угода про купівлю будинку не була нотаріально посвідченою.

Позивач просить визнати біржовий контракт НЛ/170 від 12.05.2000 року дійсним та визнати за ним право власності на цей будинок.

В судове засідання позивач та його представник не з"явилися, звернувшись до суду з письмовою заявою згідно якої прохали розглянути справу без них, на позовних вимогах наполягають.

Відповідачка ОСОБА_2 позов визнала повністю, прохає розглянути справу без її участі звернувшись до суду з письмовою заявою.

Відповідач Українська універсальна біржа свого представника в судове засідання не направила, про дату, час, місце розгляду справи повідомлена завчасно, що підтверджується поштовим повідомленням.

Третя особа КП Лубенське МБТІ повідомлено про дату, час, місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 12.05.2000 року через Українську універсальну біржу було укладено біржовий контракт № НЛ/170, за яким позивач придбав житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1, який складається з: житлового будинку «А1», сараю з прибудовою «Б,б», сараю - «В», гаража «Г», вбиральні «Д», колодязя «№ 1», огорожі «№ 2».На сьогоднішній день у позивача виникла необхідність продати будинок, проте, нотаріус відмовляє в укладанні відповідної угоди, оскільки угода про купівлю будинку не була нотаріально посвідчена.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і правочинів.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності 01 січня 2004 року, положення цього кодексу застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Правовідносини між сторонами виникли в 2000 році, а тому при вирішенні цього спорів цих правовідносин необхідно застосовувати положення ЦК УРСР від 16 липня 1963 року, що діяв на той час.

Згідно з вимогами ст. 227 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року), договір купівлі-продажу жилого будинку або квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору.

Згідно ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР ( в ред. 1963 року), такий договір може бути визнано судом дійсним, якщо одна із сторін повністю або частково виконала умови договору.

Відповідно з ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" від 10.12.1991 року, який діяв на час укладення договору купівлі - продажу у 2000 році, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Судом встановлено і не оспорюється сторонами , що умови договору купівлі продажу визначені в ст.224 ЦК України ( в ред. 1963 р.) ними виконано, ніяких претензій, спору щодо укладання, виконання договору купівлі - продажу між ними не було і немає на теперішній час.

Згідно ст.9 ч.2 ЖК України громадяни мають право придбати житло на біржових торгах.

У відповідності з ст.12 ЗУ "Про власність" , що діяв на час укладання договору передбачав, що громадяни набувають право власності....... в разі укладання угод незаборонені Законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Суд бере до уваги те що вини позивача у колізіях, що виникли в правовому полі немає, що іншого шляху реалізувати своє право по відчуженню будинку також немає, договір купівлі - продажу домоволодіння відповідно до умов діючого на той час законодавства, умови договору сторонами виконані повністю, а тому вважає можливим задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Позивач всі судові витрат взяла на себе і прохає їх не стягувати.

Керуючись ст.ст. 5-12, 57, 60, 88, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Української універсальної біржі про визнання договору дійсним, визнання права власності задовольнити.

Визнати біржовий контракт НЛ/170 від 12.05.2000 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок розташованим по АДРЕСА_1, який складається з: житлового будинку «А1», сараю з прибудовою «Б,б», сараю - «В», гаража «Г», вбиральні «Д», колодязя «№ 1», огорожі «№ 2».

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня оголошення рішення суду.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Матвієнко В. М.