АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/1289/15 Головуючий 1 інстанції - Чередник В.Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Гуцал Л.В.,

суддів -Коростійової В.І., Крилової Т.Г.,

за участю секретаря - Литвин О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Харківського національного університету внутрішніх справ на ухвалу Київського районного суду м.Харкоів від 03 грудня 2014 року за за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов'язаних з навчанням,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року Харківський національний університет внутрішніх справ (далі - ХНУВС) звернувся до суду з вказаним позовом. Просив стягнути з відповідача витрати, пов'язані з навчанням у розмірі 45 455,52 гривень.

Посилався на те, що наказом ХНУВС від 30 серпня 2006 року № 274 о/с відповідача ОСОБА_1 було зараховано до складу курсантів університету.

01 вересня 2007 року між ХНУВС та відповідачем був укладений Договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України.

Згідно з наказом ХНУВС від 18 червня 2011 року курсанта 4-го курсу лейтенанта міліції ОСОБА_1 було відраховано зі складу курсантів та відкомандировано для подальшого проходження служби до ГУМВС України у Харківській області.

Наказом ГУМВС України в Харківськиій області від 08 травня 2012 року № 77 о/с лейтенанта міліції ОСОБА_1 було звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 «ж» Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України (за власним бажанням).

Відповідно до п. 2.3.6. Договору відповідач зобов'язувався у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням під час навчання в університеті згідно з затвердженим розрахунком.

Відповідно до розрахунку фактичних витрат, пов'язаних з утриманням ОСОБА_1 у ХНУВС їх сума складає 45 455,52 гривень, які позивач просив стягнути з відповідача.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкоів від 15 вересня 2014 року суд відкрив провадження у справі.

Ухвалою того ж суду від 03 грудня 2014 року, провадження у даній справі закрито з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ХНУВС, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу про закриття провадження та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції, виходив із того, що відповідач є особою яка проходить публічну службу в міліції, а тому справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Даний висновок не ґрунтується на нормах процесуального права та матеріалах справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.205 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Матеріалами справи встановлено, що наказом ХНУВС від 30 серпня 2006 року № 405 о/с ОСОБА_1 було прийнято на службу в органи внутрішніх справ, зараховано курсантом ХНУВС та присвоєно спеціальне звання «рядовий міліції» (а.с. 6).

01 вересня 2007 року між ХНУВС та ОСОБА_1 було укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України (а.с. 4-5).

Пунктом 2.3.6 указаного договору передбачено обов'язок курсанта відшкодувати витрати, пов'язані з утриманням у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до наказу ГУМВС України в Харківській області від 08 травня 2012 року № 77 о/с лейтенанта міліції оперуповноваженого ДСБЕЗ Шевченківського РВ ГУ ОСОБА_1 було звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням на підставі п. 64 «ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (а.с. 8).

Отже, спір стосується відшкодування витрат, пов'язаних із навчанням у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, особою, яка за власним бажанням звільнена із органів внутрішніх справ.

Відповідно до ст. 1 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 року № 313 визначено механізм відшкодування особами, навчання яких за державним замовленням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України прирівнюється до проходження військової служби, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі:

- дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України у зв'язку з небажанням особи продовжувати навчання або порушенням нею дисципліни;

- відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.

Згідно зі ст. 3 Порядку витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця у навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням Міністерства внутрішніх справ України та особою.

Сторонами такого договору є: виконавець - навчальний заклад,замовник - головне управління або управління Міністерства внутрішніх справ України, особа - курсант.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Порядку у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, їх стягнення здійснюється у судовому порядку.

Зазначене вище свідчить, що спір у справі випливає з договірних правовідносин, а договірні правовідносини між сторонами, однією з яких є фізична особа, регулюються в порядку ЦПК України.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд не прийняв вищенаведене до уваги та помилково вважав, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст.311 ЦПК України, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Оскільки ухвалою Київського районного суду м.Харкоів від 15 вересня 2014 року суд відкрив провадження у справі, то вимога апеляційної скарги про направлення справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі, є безпідставною.

Керуючись ст.303, ст.304, ст.311, ст.313, п.3 ч.1 ст.314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Харківського національного університету внутрішніх справ задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м.Харкоів від 03 грудня 2014 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий

Судді