печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 року Печерський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Литвинової І.В.,

при секретарі - Іванові Г.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи Головне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_4 про визнання права власності на обов'язкову частку у спадщині, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на обов'язкову частку у спадщині, про зобов'язання відповідача ОСОБА_2 надати оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно та про зобов'язання нотаріуса видати позивачу свідоцтво про право на спадщину. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є дочкою ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. На час смерті у померлого також залишилися інші спадкоємці, а саме: дружина - відповідач ОСОБА_2 та син - відповідач ОСОБА_3 На час смерті спадкодавця в його власності перебувало наступне нерухоме майно : квартира АДРЕСА_1, яка належала йому на підставі договору купівлі-продажу від 06.10.1994 та квартира АДРЕСА_2, яка належала на праві спільної сумісної власності спадкодавцю та його дружині ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 12.02.1997р. Всі спадкоємці вчасно прийняли спадщину та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові кошти, які належали спадкодавцю. У видачі свідоцтва на 1/6 частину нерухомого майна у вигляді квартир, нотаріусом було відмовлено, в зв'язку з ненаданням відповідачем ОСОБА_2 правовстановлюючих документів на квартири. Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом про визнання за нею права власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 та на 1/6 частку квартири квартира АДРЕСА_2, про зобов'язання відповідача ОСОБА_2 надати оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно та про зобов'язання нотаріуса видати позивачу свідоцтво про право на спадщину.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги визнали в частині визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_3, зазначивши, що зазначене майно входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_5 Щодо вимог про визнання за позивачем права власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_2 заперечили, зазначивши, що зазначене майно не може входити до складу спадщини, оскільки було придбано за кошти, які ОСОБА_2 позичила у донькі ОСОБА_6 і тому зазначене майно не є спільною сумісною власністю подружжя. Крім того, рішенням Печерського районного суду м.Києва від 13 травня 2015р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 було стягнуто борг за договором позики в розмірі 502000 грн. і 06.08.2015р. квартира АДРЕСА_2 була продана ОСОБА_4, яка з цього часу стала власницею зазначеної квартири.

Представник третьої особи Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи ОСОБА_4 проти задоволення позову в частині визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_2 заперечувала, зазначивши, що між її довірителем та ОСОБА_2 існували боргові зобов'язання. Рішенням суду, яке набрало законної сили, зазначений борг було стягнуто в примусовому порядку і спірна квартира за договором купівлі-продажу, укладеному ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перейшла у власність останньої.

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши свідка, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, що визначено ст. 1218 ЦК України. Оскільки спадкодавець ОСОБА_5 особисте розпорядження на випадок своєї смерті (заповіт) не вчинив, право на спадкування за законом виникло у наступних спадкоємців першої черги - позивача ОСОБА_1, яка є донькою спадкодавця, відповідача ОСОБА_2, яка є дружиною спадкодавця, відповідача ОСОБА_3, який є сином спадкодавця, що передбачено ст. ст. 1258, 1261 ЦК України. Родинні відносини спадкоємців із спадкодавцем підтверджені відповідними свідоцтвами про народження дітей та свідоцтвом про шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с. 10, 99, 85, 85 об.). Відповідно до свідоцтва від 06.10.1989р., ОСОБА_5 та ОСОБА_2 уклали шлюб 06 жовтня 1989р.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала суду, що вона працює нотаріусом Восьмої Київської державної нотаріальної контори і нею була заведена спадкова справа до майна померлого ОСОБА_5 в вересні 2008р. В зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, вона не видала відповідні свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, а в подальшому дізналась, що ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду про визнання права власності на частину спадкового майна.

Як встановлено судом, після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно, яке складається, крім іншого, з квартири АДРЕСА_1, яка належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 06.10.1994р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козьяковим Ю.М. та зареєстрованого в реєстрі за №162 (а.с. 132,133). Оскільки відповідач ОСОБА_2 є дружиною спадкодавця ОСОБА_9, відповідно їй належить на праві спільної сумісної власності ? частини квартири 6. Інша 1/2 частина квартири спадкується і розподіляється між трьома спадкоємцями - дітьми ОСОБА_1, ОСОБА_3 та дружиною ОСОБА_2 в рівних частках, які становлять відповідно по 1/6 частки кожному.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на зазначене, вимоги позивача про визнання за нею права власності на спадкове майно у вигляді 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вимога позивача ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на спадкове майно у вигляді 1/6 частки квартири АДРЕСА_2, є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомості від 12 лютого 1997р., зареєстрованого на Київській універсальній біржі за № С 4571/1170, ОСОБА_2 придбала у власність квартиру АДРЕСА_4. Як зазначала в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2, зазначене нерухоме майно є її особистою приватною власністю, оскільки набуто нею за час шлюбу, але за кошти, які належали їй особисто. На підтвердження зазначеної обставини відповідачем ОСОБА_2 було надано рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 травня 2015р., яким було встановлено, що 20.11.1996р. ОСОБА_2 запозичила у ОСОБА_4 гроші в сумі 20000 доларів США з метою придбання однокімнатної квартири АДРЕСА_5. В мотивувальній частині рішення також зазначено, що згідно з власноручною розпискою відповідач ОСОБА_2 брала на себе обов'язок повернути грошові кошти за першою вимогою, а в разі неможливості виконати в повному обсязі боргові зобов'язання через відсутність коштів - відчужити вищезазначену квартиру шляхом укладення договору на ім'я ОСОБА_4 Вказані обставини знайшли своє підтвердження у наданій розписці та показах допитаних свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 Квартира АДРЕСА_2 була придбана 12.02.1997р. за договором купівлі-продажу нерухомості за 200 грн. (фактично за 20000 доларів США, що підтверджується розпискою від 12.02.1997р.). Зазначене рішення суду набрало законної сили і відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені цим рішенням не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на встановлені обставини, спірне майно у вигляді квартири АДРЕСА_2 на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5, було особистою приватною власністю відповідача ОСОБА_2, відповідно до положень п.3 ч.1 ст.57 Сімейного Кодексу України і відповідно не входить до складу спадкового майна.

Що стосується вимог за позовом про зобов'язання відповідача ОСОБА_2 надати оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно та зобов'язанні нотаріуса видати позивачу свідоцтво про право на спадщину, то суд приходить до висновку про відсутність підстав для їх задоволення, оскільки за захистом порушеного права та визнання права власності на спадкове майно позивач ОСОБА_1 звернулась в позовному провадженні, в зв'язку з відмовою нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Рішення суду про визнання права власності особи на нерухоме майно є правовстановлюючим документом, який підлягає державній реєстрації в органах, які здійснюють реєстрацію нерухомого майна, відповідно до положень ст.182 ЦК України.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1827 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 386, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1261, 1267, 1268, 1278 ЦК України, ст. 57 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи Головне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_4 про визнання права власності на обов'язкову частку у спадщині - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_6.

Інші позовні вимоги залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1827 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1827 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Литвинова