Провадження № 2/760/3582/15
В справі № 760/6451/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

при секретарі - Носачову А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства» БРОКБІЗНЕСБАНК» про визнання дій по нарахуванню відсотків незаконними, зобов'язання прийняти виконане зобов'язання та повідомити про порядок його виконання, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить визнати незаконними дії відповідача щодо нарахування та спроби стягнення 1 927 грн. 59 коп. простроченої заборгованості по відсотках за додатковою угодою №1 про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів до Договору № 91621 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки від 29.07.2013 року.

Крім того, просить зобов»язати відповідача в письмовому вигляді повідомити його про порядок сплати грошових коштів на виконання умов додаткової угоди №1 до Договору та прийняти від нього в якості повного виконання зобов»язання за даною угодою грошову суму в розмірі 7 109, 70 гр.

Посилається в позові на те, що 29.07.2013 року між ним та відповідачем в особі керуючого відділенням № 1 Дніпропетровського ГРВ АТ «Брокбізнесбанк» м. Кривий Ріг Пиркової Ірини Олександрівни, що діяла на підставі довіреності, було укладено додаткову угоду № 1 про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів до договору №91621 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки від 29.07.2013 року.

За умовами зазначеного договору йому надано кредитний ліміт у розмірі 10000 гривень 00 копійок зі сплатою процентів у розмірі 32% річних на строк з 29 липня 2013 року по 28 липня 2014 року.

У липні 2013 року кошти з кредитної лінії ним були використані, після чого, виконуючи умови укладеної додаткової угоди, розпочались виплати грошових сум з метою погашення заборгованості перед відповідачем за вказаною вище кредитною лінією. Проте у червні 2014 року оплата ним не була здійснена, оскільки всі відділення ПАТ «Брокбізнесбанк» виявились зачиненими.

Зазначає, що інші банківські установи не приймали платежі на рахунок ПАТ «Брокбізнесбанк» в зв'язку з прийняттям постанови Правлінням Національного банку України від 28 лютого 2014 року № 107 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» до категорії неплатоспроможних».

В лютому місяці 2015 року він отримав від банку вимогу про дострокове погашення заборгованості, відповідно до якої останній вимагає сплатити прострочену заборгованість в сумі 7109 грн. 70 коп. та прострочену заборгованість за процентами в сумі 1927 грн. 59 коп.

При цьому не зазначає, яким саме чином він має здійснити сплату коштів.

Вважає вимоги банку щодо стягнення простроченої заборгованості за процентами незаконною, оскільки вказане прострочення відбулося саме з вини відповідача, фінансово-господарська діяльність якого призвела до закриття усіх його відділень та філій,що унеможливило прийняття відповідачем платежів.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Позивач у судове засідання не з»явився. Направив до суду лист, яким просить розглядати справу в його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання також не направив, надіслав письмові заперечення і просить у позові відмовити.

В письмових запереченнях зазначив, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 28 лютого 2014 року №107 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 28 лютого 2014 прийнято рішення №9 щодо запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство «БРОКБІЗНЕСБАНК».

Тимчасову адміністрацію в ПAT «БРОКБІЗНЕСБАНК» запроваджено строком на 3 місяці з 03 березня 2014 по 02 червня 2014 року.

10 червня 2014 року Правлінням Національного банку України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПAT «БРОКБІЗНЕСБАНК».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №45 від 11 червня 2014 року розпочато ліквідацію ПAT «БРОКБІЗНЕСБАНК».

Зазначив, що інформація про працюючі відділення банку, реквізити для оплати та контакти для зв'язку були розміщені на офіційному сайті банку, а тому в розумінні частини 2 статті 61 ЦПК України були загальновідомими, в зв'язку з чим зазначена обставина не потребує доказування.

Повідомив, що згідно даних НБУ за період з червня 2014 по травень 2015 відділення Дніпропетровської області закривались поступово та станом на червень 2014 року, коли позивач зазначив про неможливість здійснити оплату за кредитним договором, в цій області були відкриті відділення з працюючими працівниками, які здійснювали операційно-розрахункові функції та могли прийняти платіж.

В даний момент на території Дніпропетровської області наявні два діючі відділення, одне з яких знаходиться в м. Верхньодніпровськ, пл. Щербицького 5, а інше в смт. Покровському, вул. 40 років Жовтня 18А, а тому твердження позивача щодо того, що неналежне виконання ним умов договору сталося з вини банку, вважає безпідставним та недоведеним.

Виходячи з цього, просить у позові відмовити та розглядати справу в його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа / кредитодавець / зобов'язується надати грошові кошти/кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 29.07.2013 року між сторонами був укладений Договір № 91621 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки, за умовами якого позивачу була оформлена Платіжна картка міжнародної платіжної системи MASTERCARD WORLD та ПІН-код до платіжної картки.

В цей же день між сторонами була укладена додаткова угоду №1 про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів до договору №91621 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки від 29.07.2013 року.

За умовами договору позивачу були надані грошові кошти відкриття відновлювальної відкличної лінії з лімітом у розмірі 10000 гривень 00 копійок зі сплатою процентів за користування кредитною лінією у розмірі 32% річних на строк з 29 липня 2013 року по 28 липня 2014 року.

/а.с. 8 - 9, 11 - 13/

Відповідно до п.6 додаткової угоди №1 проценти за користування Кредитною лінією нараховуються банком у валюті рахунку починаючи з дати фактичного використання кредитних коштів.

Проценти нараховуються щомісячно в межах строку користування Кредитним лімітом на суму фактичного залишку заборгованості з розрахунку фактичної кількості днів в місяці та році.

Відповідно до п. 11 додаткової угоди у разі порушення строків погашення заборгованості за кредитною лінією проценти за користування нею та штрафи власник рахунку сплачує за рахунок коштів, що надходять на його рахунок.

Банк списує нараховані проценти та штрафи без додаткового погодження власника рахунку згідно права банку на договірне списання.

У випадку недостатності коштів на рахунку для погашення основного боргу за кредитною лінією, нарахованих процентів за користування нею та штрафів власник рахунку зобов'язаний в термін не пізніше 5 банківських днів з дня зарахування заробітної плати погасити заборгованість згідно вимоги банку.

Згідно п. 14 додаткової угоди в разі порушення строків погашення заборгованості за Кредитною лінією та/або строків сплати процентів користування кредитною лінією, а також інших платежів власник рахунку сплачує банку штраф за кожний факт такого порушення у розмірі 100 грн.

Сплата штрафу не звільняє власника рахунку від виконання зобов'язань за договором та додатковою угодою, штраф стягується щомісячно до моменту усунення такого порушення.

Окрім того, п. 19 містить положення, відповідно до якого банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати нарахованих процентів, штрафу, а також вимагати відшкодування збитків банку в випадку невиконання чи неналежного виконання власником рахунку своїх зобов'язань.

Підстави виникнення цивільних прав та обов»язків визначено ч.2 ст.11 ЦК України, однією з яких є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що в липні 2013 року позивач використав кошти з платіжної картки та розпочав погашення заборгованості.

Ці обставини підтверджуються копіями квитанцій про внесення позивачем коштів у відділення банку.

З червня 2014 року грошові кошти позивачем на погашення заборгованості не вносяться.

/а.с. 17 - 21/

Листом від 23.02.2015 року відповідач звернувся до позивача з вимогою про погашення простроченої заборгованості в сумі 7109 грн., 70 коп. та заборгованості за процентами в сумі 1927 грн., 59 коп.

Судом встановлено і не спростовується сторонами, приведені в вимозі суми позивачем до цього часу не сплачені.

Встановлено також, що постановою Правління Національного банку України від 28 лютого 2014 року № 107 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 28 лютого 2014 прийнято рішення №9 щодо запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство «БРОКБІЗНЕСБАНК».

Тимчасову адміністрацію в ПAT «БРОКБІЗНЕСБАНК» запроваджено строком на три місяці з 03 березня 2014 по 02 червня 2014 року.

10 червня 2014 року Правлінням Національного банку України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПAT «БРОКБІЗНЕСБАНК».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №45 від 11 червня 2014 року розпочато ліквідацію AT «БРОКБІЗНЕСБАНК».

Приведена інформація відображена в офіційному сайті ПАТ»БРОКБІЗНЕСБАНК», як і інша інформація про працюючі відділення, реквізити для оплати та контакти для зв'язку.

Крім того, згідно даних НБУ за період з червня 2014 по травень 2015 року, наданих відповідачем до заперечень у Додатку №1, відділення ПАТ»БРОКБІЗНЕСБАНК» у Дніпропетровської області закривалися поступово та станом на червень 2014 року в області були відкриті відділення з працюючими працівниками, які здійснювали операційно-розрахункові функції та могли прийняти платіж.

З даної інформації вбачається, що з 16 відділень у Дніпропетровській області до липня 2014 року було закрито лише три: 03.03.2014 року, 07.04.2014 року та 03.05.2014 року.

Решта відділень закривалися поступово протягом липня - грудня 2014 року.

/а. с. 49 - 56/

З укладених між сторонами договорів вбачається, що в них зазначена юридична адреса ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» : м. Київ, пр. Перемоги, 41.

Будь-яких доказів, які б підтверджували намагання позивача визначитися з порядком погашення заборгованої суми виходячи з ситуації навколо ПАТ»БРОКБІЗНЕСБАНК», останнім суду не надано.

Які обставини перешкоджали позивачу вносити кошти в погашення заборгованості в діючі відділення ПАТ»БРОКБІЗНЕСБАНК» в регіоні його місця проживання з червня 2014 року, останній також не зазначає.

Суд також враховує, що позивач при зверненні до суду не посилається на те, що відповідач відмовляється приймати у нього кошти в погашення заборгованості, а лише констатує факт закриття відділень банку в зв»язку з його ліквідацією.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Так, порядок погашення заборгованості за умовами договору та відповідальність за порушення його умов визначено п.п.6,11,14 та 19 Додаткової угоди до договору.

Суд вважає,що позивач,припинивши в червні 2014 року погашати кредит за умовам договору, порушив його умови та норми закону щодо належного виконання зобов»язання.

За таких обставин суд приходить до висновку про правомірність дій банку при нарахуванні йому відповідно до п.16 Додаткової угоди процентів.

При вирішенні решти вимог позивача,суд виходить з наступного.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.57, ч.1 ст.58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За правилами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.61 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування .

Так, факт віднесення ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» до категорії неплатоспроможних», запровадження в ньому тимчасової адміністрації, призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та подальше рішення Правління Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПAT «БРОКБІЗНЕСБАНК», суд вважає загальновідомим фактом, який висвітлювався в ЗМІ, є відомим широкому колу осіб, тим більше боржникам банку, яким є позивач, а також суду.

Крім того, позивач, як клієнт банку, володів даною інформацією, що підтверджується змістом його позовної заяви, а тому міг отримати інформацію про порядок виконання ним умов укладеного з відповідачем договору та відділення банку за своїм місцем проживання, де міг це зробити.

Однак, будь-яких доказів своїм твердженням позивач суду не надав, як і доказів неможливості погашати кредит та виконувати умови укладеного з відповідачем договору.

Як позивач у позовній заяві, так і представник відповідача в запереченнях на позов підтвердили, що до отримання позивачем вимоги банку в лютому 2015 року останній будь-яких заходів для погашення заборгованості не вживав, як і намірів отримати у банку інформацію шляхом письмового звернення до нього про можливість погасити борг.

Суд в такій ситуації вважає обгрунтованими посилання представника відповідача на норми ст.537 ЦК України, згідно з якою боржник має право виконати свій обов'язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов'язання або ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку.

Таким чином, у разі неможливості погашення кредиту в відділенні банку за своїм місцем проживання в зв»язку з його закриттям, законодавець надав можливість позичальнику здійснити погашення заборгованості за Кредитним договором шляхом внесення грошових коштів на депозит нотаріуса.

Таким правом позивач до звернення до суду не скористався.

Частиною 1 статті 527 ЦК України визначено обов»язок кредитора, яким є відповідач, прийняти належно виконане зобов»язання.

Будь-яких доказів відмови відповідача прийняти виконане позивачем зобов»язання, останній суду не надав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Виходячи з викладеного вище, обставин виниклого між сторонами спору, наданих сторонами доказів та заперечень з приводу пред»явленого позову, суд приходить до висновку, що діями відповідача права позивача порушені не були, а тому підстави для їх захисту, а, виходячи з цього, для задоволення його вимог відсутні.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 526,ч.1 ст.527, 537, ст. 1054 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57-61, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» про визнання дій по нарахуванню відсотків незаконними, зобов'язання прийняти виконане зобов'язання та повідомлення про порядок його виконання відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя