Справа № 536/1603/15-ц
Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Степаненка Ю.І.,
з секретарем судового засідання Левицькою І.П.,
за участю позивача ОСОБА_1,
третьої особи ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_2, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання,
Позивач ОСОБА_1 13 липня 2015 року звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення на користь дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно на його утримання, починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2017 року.
В обгрунтування позову вказувала, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 Від шлюбу мають двох дочок: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3. 17 січня 2011 року шлюб між ними був розірваний. З 18 листопада 2011 року вона з дочками проживає у власному будинку. Всю відповідальність за навчання, виховання, облаштування побуту, організацію дозвілля, забезпечення задовільних умов проживання, родинного простору, родинного тепла і затишку вона взяла на себе після відмови батька спілкуватися з дітьми. Маючи постійне місце роботи за фахом вчителя географії ЗШ №1 м. Світловодська Кіровоградської області та додатковий підробіток вона була спроможна самотужки забезпечити достойне життя своїм дітям. Але прожитковий рівень весь час зростає, додаткових надходжень у сімейний бюджет крім зарплати вчителя не має. ЇЇ дочка ОСОБА_5 семикласниця, а ОСОБА_2 - студентка 2 курсу факультету економіки і управління денного відділення, навчається за контрактом, стипендії не отримує. Термін її навчання з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2017 року. ЇЇ дочки потребують матеріальних витрат на навчання, а її однієї зарплати для повноцінного життя та отримання ними освіти на належному рівні не вистачає.
Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, з ними не спілкується і навіть не має уявлення, що вони перебувають у скрутному матеріальному становищі. Вважає, що її повнолітня дочка ОСОБА_6, яка навчається, потребує матеріальної допомоги від батька. Тому просить стягувати з відповідача аліменти на період навчання дочки примусово за рішенням суду.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, в його обгрунтування пояснила так, як викладено вище в описовій частині рішення, не заперечувала проти заочного розгляду справи, просила стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 240 гривень. Також пояснила, що відповідач має професію ветеринарного лікаря, завжди має доходи та спроможний надавати матеріальне утримання на період навчання дочки у розмірі чверті його заробітку (доходу).
Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні вважала вимоги позивача законними та обгрунтованими.
Відповідач ОСОБА_3на виклик у судове засідання не з'явився, хоч був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за правилами п.9 ст.74 ЦПК України, про що свідчить оголошення у газеті на а.с. 19,20.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 224 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Судом установлено, що сторони мають повнолітню дочку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с.3).
Згідно довідки Кременчуцького національного університету імені ОСОБА_7 ОСОБА_2 є студенткою 2 курсу факультету економіки і управління денного відділення, навчається за контрактом, термін навчання з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2017 року, стипендії не отримує (а.с.5).
У зв'язку з навчанням дочка потребує матеріальної допомоги, яку батько добровільно не надає. Матеріальної допомоги матері на ці потреби не вистачає.
Згідно статті 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Відповідно до ч.1 статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
У відповідності з ч.1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ч.1,2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Відповідно до ч.1 статті 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.
За таких обставин суд постановляє рішення про стягнення аліментів у визначеному позивачем розмірі, який є реальним, відповідає принципам розумності та справедливості та вимогам Закону, чого не заперечував і відповідач, а також стягує з відповідача на користь позивача понесені нею витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 240 гривень (а.с. 21,22 ).
Відповідно до статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок.
Керуючись статтями 191,198,199,200 Сімейного кодексу України, ч.1,2 статті 3, ч.1 статті 18 Конвенції про права дитини, ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 10,11,79,88, 209, 212, 214, 215, 224-226, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України,
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_3, який народився 27 листопада 1972 року в селі Попівка Онуфріївського району Кіровоградської області, на користь дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 13 липня 2015 року на період її навчання, тобто до 30 червня 2017 року, але без урахування часу канікул та не більше як до досягнення дочкою віку 23 років.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 240 (двісті сорок) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 243 (двісті сорок три) гривень 60 копійок судового збору.
Рішення про присудження аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Ю. І. Степаненко