Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/53/15 Головуючий у 1 інстанції: Чернецький В.А.
Суддя-доповідач: Воробйова І.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Кочеткової І.В.,

Суддів: Маловічко С.В.,

Воробйової І.А.

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 липня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернулась до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області, з позовом, який в процесі розгляду справи уточнила, до ПАТ КБ "Приватбанк" про відшкодування шкоди.

В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначала, що з 18 листопада 2013 року вона працює в дошкільному навчальному закладі № 10 Костянтинівського міського управління освіти на посаді помічника вихователя. Для отримання заробітної плати нею було відкрито рахунок в ПАТ КБ "Приватбанк", куди її заробітна плата перераховується. Відповідно до довідки управління освіти Костянтинівської міської ради № 18 від 13 січня 2014 року сума нарахованої заробітної плати становить 1898, 05 грн., в тому числі на листопад 2013 року - 619,45 грн., за грудень 2013 року - 1278,90 грн.

На початку січня 2014 року їй стало відомо, що сума нарахованої та перерахованої заробітної плати (за вирахуванням податків) не співпадає. 14 січня 2014 року на її звернення їй було надано роздрукування з її зарплатної картки. Після вивчення роздрукування, вона помітила незаконне автоматичне списання відповідачем грошових коштів в сумі 560,59 грн., в тому числі 23 грудня 2013 року - 325,00 грн., 28 грудня 2013 року - 175,00 грн. та 60,59 грн. Тобто із перерахованої заробітної плати співробітниками "Приватбанк" автоматично списано більше 50% її зарплати. Таким чином Відповідач по справі самостійно, без належного повідомлення мене без рішення суду, без відповідного розпорядження державного виконавця, привласнив належні їй грошові кошти.

Заробітна плата є її особистою власністю, а незаконно утримана сума грошових коштів підлягає поверненню. Вважає, що діями відповідача їй спричинена моральна шкода, бо у зв'язку з недоотриманням заробітної плати вона переживала моральні страждання. Посилалася при цьому на ч. 1 ст. 1167 ЦК України, на п.п. 1, 3, 9 Постанови Пленуму ВС України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму ВС України № 5 від 25 травня 2001 року та № 1 від 27 лютого 2009 року.

На підставі викладеного, позивач просила суд, стягнути з відповідача ПАТ КБ "Приватбанк" на її користь суму незаконно списаної заробітної плати за період з 01 грудня 2013 року по 31 грудня 2013 року в розмірі 810, 59 грн.; а також стягнути з відповідача ПАТ КБ "Приватбанк" на її користь моральну шкоду в сумі 2500 грн.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 липня 2014 року позов ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Не погоджуючись з зазначеним рішення, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість судового рішення, просила скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до розпорядження ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року про зміну територіальної підсудності судових справ, підсудність даної справи визначено саме апеляційному суду Запорізької області.

Позивачем ОСОБА_2 надане письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом установлено, що 09.02.2006 року між банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір про надання банківських послуг, за умовами якого банк відкрив картковий рахунок НОМЕР_1 та надав клієнту платіжну картку з встановленим первісним кредитним лімітом у розмірі 2100,00 грн.

29 листопада 2013 року між ОСОБА_2 та банком укладено договір про обслуговування заробітного карткового рахунку НОМЕР_2.

Станом на 04 квітня сума боргу за кредитом складає 10869,82 грн., в рахунок погашення якої і здійснювалось списання з платіжної картки НОМЕР_2.

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

Обґрунтовуючи заперечення проти позову, банк посилався на те, що правовідносини між позивачем та відповідачем ґрунтуються на договорі, який складається із заяви позичальника, а також Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, які були надані позивачу у письмовій формі і ці обставини не заперечувались позивачем. Зазначав, що відповідно до п. 5.6 Умов та ч. 2 ст. 1071 ЦК України передбачена можливість списання коштів з рахунків клієнта у випадках, встановлених законом та договором.

Згідно з п. 5.6 указаних Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з любих рахунків клієнта, відкритих в Банку, з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення Боргових зобов"язань. В тому числі мінімального обов"язкового платежу, якщо мінімальний платіж вказано в Заяві клієнта та в Памятці клієнта, а також списання помилково перерахованих коштів, за якими держатель не є належним отримувачем. Списання грошових коштів здійснюється відповідно з встановленим законодавством порядком.

Відповідно до ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених договором між банком і клієнтом.

Оскільки видача кредитних коштів здійснювалася відкриттям позивачу карткового рахунку, то укладений між банком і ОСОБА_2 договір містить ознаки як кредитного договору, так і договору банківського рахунку.

Отже, суд першої інстанції дав належну оцінки тому, що, з урахуванням положень ст. ст. 628, 1071 ЦК України, банк мав право на списання грошових коштів без розпорядження клієнта.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду.

Виходячи з вимог змагальності сторін, обов'язків доказування і подання доказів, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують його законність, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 липня 2014 року у справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: