Справа № 697/2859/14-ц
№ пров. 2/697/102/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі :

головуючого - судді Русакова Г.С.

при секретарі Береговій А.А.

позивача ОСОБА_1 та представника відповідача, відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Каневі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Час ПІК Лтд», головний редактор ОСОБА_2 про захист гідності, честі та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Час ПІК Лтд», головний редактор ОСОБА_2 про захист гідності, честі та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на шпальтах газети «Час ПІК» (НОМЕР_1, середа, ІНФОРМАЦІЯ_1), а саме на сторінці 2, в рубриці «Майже співчуття», була розміщена стаття під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2». В даній статті автор - ОСОБА_2, Відповідач по справі, що є головним редактором газети «Час ПІК» в образливій формі назвав жителів Канівщини «гопотою» та насміхався і глузував з їхнього волевиявлення на виборах народних депутатів України, які відбулися 26 жовтня 2014 року. Дану газету надруковано в КВПП Тясмин м. Сміла, вул. Перемоги, 18., тираж 3500. Зам.№1617 та розповсюджується серед жителів Канівського району. Відповідно до матеріалу з Вікіпедії, цитує мовою джерела: «... ОСОБА_4 отмечает, что слово гопник используется для обозначения нищих, бродяг, бомжей». Словом «гопник» стали называть бродяг, оборванцев и нищих». Позивач по справі переконаний, що якщо Відповідач має відмінні від Позивача переконання та надає перевагу у виборчому процесі іншому кандидату, це йому не дає права ображати Позивача та його однодумців. У зв'язку з неправомірним поширенням Відповідачем широкому колу осіб образливої негативної інформації, стосовно Позивача як такого, що голосував за ОСОБА_5, він знаходиться у стані постійного нервового напруження та стресу. В результаті чого, у нього різко знизилась працездатність, що, в свою чергу, негативно впливає на виконання його трудових (посадових) обов'язків та на відносини в сім'ї. Обурення від того, що Відповідач дозволяє собі таку неповагу та несправедливість до нього як до людини стало причиною порушення функції сну, у нього почали виникати болі в області серця, глибокі душевні хвилювання спричинили нервові зриви. Інформація, яка висвітлена на шпальтах газети «Час ПІК» зачіпає інтереси та порушує права Позивача, гарантовані Конституцією України. Оскаржувана інформація на шпальтах газети «Час ПІК» крім критики та оцінки дій, містить висловлювання, що не відповідають дійсності, принижує честь і гідність Позивача, ображає його волевиявлення, а також є образою з точки зору загальновизнаних принципів людської моралі та підлягає спростуванню. Внаслідок розповсюдження неправдивої інформації Позивач вважає, що йому завдана моральна шкода, яка виражається у душевних стражданнях, в зв'язку з протиправною поведінкою по відношенню до нього, душевних стражданнях у зв'язку з приниженням честі, гідності, а також його прав, гарантованих йому як громадянину Конституцією та чинним законодавством України, компенсація за моральну шкоду він оцінює в 5 000 грн. Користуючись своїми процесуальними правами позивач змінив позовні вимоги, які підтримав під час судового розгляду та просить суд визнати такими, що не відповідають дійсності та порочать честь, гідність позивача, як жителя виборчого округу № 197, відомості, розповсюджені у щотижневій обласній інформаційній соціально-політичній газеті «ЧАС ПІК» НОМЕР_1 за ІНФОРМАЦІЯ_1 в статті головного редактора газети «Час Пік» ОСОБА_2 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2 раду». Зобов'язати газету «Час Пік» та головного редактора щотижневої обласної інформаційної соціально-політичної газети «ЧАС ПІК» ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 право на відповідь на статтю головного редактора газети «Час Пік» ОСОБА_2 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2 раду» на друкованих шпальтах щотижневої обласної інформаційної соціально-політичної газети «ЧАС ПІК» у найближчому випуску газети з дня набрання судовим рішенням законної сили. Крім того, стягнути Відповідача на користь Позивача моральну шкоди в розмірі 5 000 грн. та понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн.

В ході розгляду справи за клопотанням позивача замінено відповідача газету «Час Пік» належним - ТОВ «Час Пік ЛТД» як засновника щотижневої обласної інформаційної соціально-політичної газети «ЧАС ПІК» (а.с.66).

Позивач в судовому засіданні пояснив, що він в день виборів народних депутатів до Верховної Ради України 26.10.2014р., голосував за кандидата в народні депутати ОСОБА_5. Позов підтримав в повному обсязі та просить його задовольнити, вважає, що йому завдана моральна шкода, яка виражається у душевних стражданнях, в зв'язку з протиправною поведінкою по відношенню до нього, душевних стражданнях у зв'язку з приниженням честі, гідності, а також його прав, гарантованих йому як громадянину Конституцією та чинним законодавством України.

Відповідач та представник співвідповідача ТОВ «Час Пік ЛТД» ОСОБА_2 просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що в оспорюваній статті йдеться саме про нього, що ображає його честь і гідність, ділову репутацію.

Суд, вислухавши усіх учасників процесу та дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно статті 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин.

Відповідно до Конституції України життя, здоров'я людини, її честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Згідно ч. 4 статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації.

Згідно статті 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є в тому числі честь, гідність і ділова репутація

Відповідно до статті 275 ЦК України захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою третьою цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення.

Згідно ч.1 статті 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

З ч.6 ст.277 ЦК України вбачається, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом.

Судом достовірно встановлено, що в газеті «ЧАС ПІК» номер НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 в рубриці «Майже співчуття» опублікована стаття під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2» (а.с.19).

Автором вказаної статті є головний редактор щотижневої обласної інформаційної соціально-політичної газети «ЧАС ПІК» ОСОБА_2, який є належним відповідачем по справі.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації газети «ЧАС ПІК» серія ЧС №463 від 15.03.2005 (а.с.73) вбачається, що засновником газети «ЧАС ПІК» є Товариство з обмеженою відповідальністю «ЧАС ПІК ЛТД».

Враховуючи те, що редакція газети ЧАС ПІК не має статусу юридичної особи, тому суд приходить до висновку, що належним співвідповідачем у справі виступає Товариство з обмеженою відповідальністю ЧАС ПІК ЛТД, як засновник друкованого засобу масової інформації газети ЧАС ПІК.

Згідно ч. 3 ст. 273 ЦК України діяльність фізичних та юридичних осіб не може порушувати особисті немайнові права.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в пунктах 15, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», однією із складових правопорушення, наявність якої може бути підставою для задоволення позову, є поширення недостовірної інформації.

Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності).

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Вирішуючи питання про визнання інформації недостовірною, суд має визначитися із характером такої інформації та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до ч.2 ст.47-1 ЗУ "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10"Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" (далі - Конвенція), що кожен має право на свободу вираження поглядів.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лінгенс проти Австрії" (1986 р.) суд розрізняє факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного ст. 10 Конвенції.

З роз'ясненнями п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1 - постанови згідно з положеннями статті 277 ЦК України і статті 10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

З огляду на викладені вище фактичні обставини справи та норми законодавства, суд вважає, що спірна інформація, яку позивач вважає такою, що принижує його честь та гідність, має характер оціночних суджень, так як вона є критичною оцінкою саме щодо можливості обрання в народні депутати ОСОБА_5. При цьому суд приймає до уваги характер використання мовних засобів у спірній статті, зокрема, гіпербол, алегорій, сатири.

У спірній статті мова йде про критичну оцінку процесу голосування на виборах до ВРУ за кандидата в народні депутати ОСОБА_5, з чого не вбачається порушення прав позивача, як фізичної особи, яка на час проведення указаних ймовірно виборів підтримувала цього кандидата. Логічного зв'язку між змістом статті та особою позивача не вбачається. Критична оцінка певною особою обставин, пов'язаних із кандидатом у народні депутати, який в апріорі є публічною особою, не свідчить про порушення прав інших осіб, які підтримують цього кандидата. Крім того, критичність спірної статті не свідчить про її неправдивість, про що вказує позивач, оскільки автор статті має право на власну оцінку обставин, пов'язаних із публічною особою. Крім того, із позовних вимог вбачається, що вони стосуються загального змісту надрукованої статті, опублікованої ІНФОРМАЦІЯ_1. у газеті "ЧАС ПІК" НОМЕР_1, при цьому Позивач не конкретизує вислови, які, на його думку, містять недостовірну інформацію про нього та підлягають до спростування, як такі, що порочать честь та гідність позивача.

Суд вважає, що всупереч вимог ст.ст. 57-61 Цивільного процесуального кодексу України позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів в частині того, що вказана стаття ганьбить його честь, гідність і ділову репутацію, а тому за таких обставин, позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 11, 15, 60, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, ст. ст. 201,275, 277 ЦК України, ст. ст. 32,34 ОСОБА_1 України, ст.ст. 1,14 Закону України "Про інформацію", суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Час ПІК Лтд», головний редактор ОСОБА_2 про захист гідності, честі та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Черкаської області через Канівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий / підпис/ Г.С. Русаков

З оригіналом згідно:

оригінал зберігається при матеріалах

цивільного провадження № 2/697/102/2015

Головуючий Г . С . Русаков