Справа № 656/559/15-ц
Номер провадження 2/656/232/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2015 року Іванівський районний суд Херсонської області

в складі:

головуючого судді Крисанової В.І.

за участі:

секретаря судового засідання Шиян М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

в режимі відеоконференції з Самарським районним судом м. Дніпропетровська

цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 17 016,54 грн.,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 17 016,54 грн., посилаючись на те, що Закрите акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено найменування позивача із Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». 21 березня 2006 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Згідно п. 6.5. Умов надання банківських послуг позичальник зобовязаний погашати заборгованість за кредитним договором, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим кредитним договором. Згідно п. 8.6. Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим кредитним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконав тим, що станом на 28 липня 2015 року має прострочену заборгованість на загальну суму 18 487,42 грн., в тому числі: за кредитом у сумі 2 085,37 грн., по процентам за користування кредитом у сумі 16 402,05 грн. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 2 757,38 грн., яка була стягнена з відповідача на підставі судового наказу Іванівського районного суду Херсонської області від 26 вересня 2007 року, в звязку з чим різниця складає 15 730,04 грн. Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг штрафи становлять: 500 грн. штраф (фіксована частина), 786,50 грн. штраф (процентна складова). Отже, заборгованість, що підлягає стягненню з відповідача становить 17 016,54 грн. Просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 17 016,54 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1 218,00 грн.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні предявлений до нього позов не визнав та просив суд застосувати строк позовної давності.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником прав та зобовязань Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (а.с.22); 21 березня 2006 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку та зобовязався сплачувати відсотки за користування ним у розмірі 48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.11-17); згідно судового наказу Іванівського районного суду Херсонської області від 26 вересня 2007 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 757,38 грн. (а.с.6); згідно розрахунку заборгованість відповідача по кредитному договору станом на 28 липня 2015 року становить 18 487,42 грн., яка складається із: кредиту у сумі 2 085,37 грн., процентів за користування кредитом у сумі 16 402,05 грн., штрафу (фіксована частина) у сумі 500 грн. та штрафу (процентна складова) у сумі 786,50 грн., а остаточна сума заборгованості відповідача за кредитним договором за мінусом уже стягненої суми становить 17 016,54 грн. (а.с.7-9).

Згідно з п. 3.1.1. кредитного договору строк дії картки вказується на лицевій стороні картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Згідно з п. 6.5. кредитного договору позичальник зобовязаний погашати заборгованість за кредитним договором, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим кредитним договором.

Згідно з п. 6.6. кредитного договору позичальник зобовязаний у разі невиконання зобовязань за кредитним договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороду банку.

Згідно з п. 8.6. кредитного договору при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Згідно з п. 9.12. кредитного договору договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі даного строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про закінчення дії кредитного договору, він автоматично пролонгується на такий самий строк.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Із представлених позивачем доказів видно, що відповідач 21 березня 2006 року отримав кредитні кошти у сумі 3 400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Факт отримання кредитних коштів в сумі 3 400,00 грн. відповідачем не заперечувався.

Із наданої банком інформації видно, що відповідачу була видана пластикова картка № 366002, строк дії якої, закінчився 30 листопада 2008 року, картка не перевипускалась (а.с.50).

Згідно виписки із лицьового рахунку відповідач користувався кредитним лімітом та здійснював погашення кредиту шляхом переказу коштів, внесення коштів на депозит в період з 28 квітня 2006 року (перший платіж) по 13 квітня 2007 року (останній платіж) (а.с.53-59).

Згідно із ч. 1 та ч. 4 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно із ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Статтею із 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки.

Спеціальна позовна давність, встановлена ч. 2 ст. 258 ЦК України, в один рік, яка застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно із ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно із ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

У правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 19 березня 2014 року в справі № 6-14цс14 зазначено, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінчення строку дії договору.

Суд вважає, що право банку на звернення до суду з позовом до ОСОБА_1 щодо повернення кредиту в повному обсязі виникло зі спливом останнього дня місяця дії картки 30 листопада 2008 року. З позовною заявою позивач звернувся до суду 29 вересня 2015 року, загальний строк позовної давності в три роки сплив 30 листопада 2011 року, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Крім того, при продовженні строку дії кредитного договору банк повинен видати клієнту платіжну картку з новим строком дії, але як видно із матеріалів справи після закінчення 30 листопада 2008 року строку дії платіжної карти, банк не видавав відповідачу платіжну карту з новим строком дії.

Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, то не можуть бути стягнуті і судові витрати.

Керуючись ст. 10, ст. 11, ст. 60, ч. 1 ст. 88, ст. 213, ст. 215 ЦПК України, ст. 256, ст. 257, ч. 1, ч. 5 ст. 261, ч. 1, ч. 3 ст. 264, ч. 1, ч. 4 ст. 631, ст. 526, ст. 536, ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1054 ЦК України, п 3.1.1., п. 6.5., п. 6.6., п. 8.6., п. 9.12. кредитного договору № б/н від 23 березня 2006 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1, постановою Верховного Суду України від 19 березня 2014 року в справі № 6-14цс14, суд

В И Р І Ш И В :

В позові Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 17 016,54 грн. відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги до Іванівського районного суду Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_3