Справа № 146/767/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2015 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

Суддя Томашпільського району Вінницької області ОСОБА_1, розглянувши заяву ОСОБА_2 в справі до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

15 червня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення про державну реєстрацію право власності та визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Одночасно позивачем подано до суду заяву з вимогою забезпечити позов- накласти арешт на житловий будинок № 93 по вул..Леніна в смт вапнярка Томашпільського району Вінницької області, заборонити ОСОБА_5 вчиняти будь-які дії по передачі спірного майна третім особам або будь-які інші дії, що можуть призвести до пошкодження чи втрати даного житлового будинку. З метою забезпечення позову просить витребувати з Реєстраційної служби Томашпільського РУЮ справу щодо реєстрації вищезазначеного будинку, з державної нотаріальної контори Томашпільського нотаріального округу копію договору купівлі-продажу вищевказаного будинку.

Дослідивши зміст заяви про забезпечення позову, підстави забезпечення позову, оглянувши матеріали цивільної позовної заяви, прийшов до такого висновку.

Забезпечення позову -це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За заявою заінтересованої особи суд може забезпечити позов до подання позовної заяви з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності. До заяви про забезпечення позову додаються документи та інші докази, які підтверджують, що саме ця особа є суб'єктом відповідного права інтелектуальної власності і що її права можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову. До заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно ст. 152 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Особи, винні в порушенні заходів забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення про державну реєстрацію право власності та визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Відповідно до п. 4 Постанови № 9 Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_2 не навів доказів в обґрунтування своєї заяви та в підтвердження обставин, зазначених у заяві, не додав необхідних доказів та не довів, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи вимоги положень ч. 1 ст. 151 ЦПК України, відповідно до яких заходи забезпечення позову при наведених обставинах можуть бути вжиті, а не обовязково повинні бути вжиті, суд вважає, що необхідно відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 151-153, 293 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 в справі до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали в частині застосування заходу забезпечення позову до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Суддя: ОСОБА_1