Справа № 395/1770/14-ц Провадження № 2/395/36/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2015 року м. Новомиргород
Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого - судді Забуранного Р.А.
при секретарі Таран С.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-
До суду з позовом звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики вказавши, що сторони уклали договір позики від 15 травня 2014 року. У відповідності до договору сума позики становить 1000 доларів США, та відповідач зобовязувалась повернути кошти до 01 серпня 2014 року.
Позивач виконав взяті на себе зобовязання та надав грошові кошти позивачці, що підтверджується її письмовою розпискою.
Позивач в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, де просить суд розглянути справу без його участі та без участі його представника, задовольнити позов та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Оповіщені про час та місце розгляду справи відповідач та представник відповідача в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили.
За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін та зі згоди позивача, що підтверджується його письмовою заявою, ухвалити рішення при заочному розгляді справи у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України.
Вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими обставинами.
У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі , якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.
Частиною 1 статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що 15 травня 2014 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики в письмовій формі (далі Договір), що підтверджується оригіналом вказаного договору позики та сторонами у ході судового розгляду у справі не заперечувалося.
У відповідності до пунктів 1.1, 2.1, 2.2, 4.1 даного Договору ОСОБА_1 (кредитор) зобовязується надати ОСОБА_2 (позичальнику) грошову позику під сплату щомісячних процентів за користування грошовими коштами в іноземній валюті у розмірі 1000 доларів США та у грошовій одиниці України - 6000 гривень та за користування отриманими у позику грошовими коштами як у іноземній валюті так і грошовій одиниці України ОСОБА_2 (позичальник) зобовязується сплачувати ОСОБА_1 (кредитору) проценти у розмірі 10 % щомісяця від суми отриманих коштів у строк до 01 серпня 2014 року.
На виконання вищевказаних умов позивач умови Договору виконав - грошові кошти у іноземній валюті у розмірі 1000 доларів США та у грошовій одиниці України у розмірі 6000 гривень буди надані позивачем, про що складено письмову розписку, написану власноручно ОСОБА_2 від 15 травня 2014 року, що підтверджується оригіналом вказаної розписки та учасниками судового розгляду в судовому засіданні не заперечувалося.
Однак, на порушення вимог вищевказаного Договору позики відповідач його умови не виконала до даного часу та отримані кошти і відсотки по Договору не повернула.
Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобовязання, повинен повернути його боржникові. Наявність боргового документу у боржника підтверджує виконання ним свого обовязку.
Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені речовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).
Тобто, наявність у ОСОБА_1 боргової розписки ОСОБА_2 від 15.05.2014 року підтверджує факт невиконання останньою свого зобовязання. Крім того, відповідач надала до суду заяву про визнання позову не заперечуючи у ході судового розгляду, що саме нею вона підписана власноручно.
Суд, критично ставиться до пояснень відповідачки та її представника щодо часткового виконання Договору та часткової сплати боргу, оскільки у ході судового розгляду у справі останніми до суду не надано належних та допустимих доказів, крім своїх пояснень, щодо хоча б часткового виконання умов Договору з сторони відповідачки.
У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривні.
Згідно листа Управління Національного банку України в Кіровоградській області від 24.11.2014 року № 13-014/4737 визначено, що офіційний курс національної валюти по співвідношенню до іноземних валют на 24.11.2014 року, моменту предявлення позову до суду за 100 доларів США складає 1506,0794 гривень.
З урахуванням 10 % ставки відсотків за п. 2.2 Договору у період з 15 травня 2014 року, моменту отримання позики та до 02 квітня 2015 року сума боргу по Договору у частині сплати відсотків за користування позикою складає 22 113,84 гривень.
Крім того, суд вважає, що відповідно до вимог ст. 4 Закону України Про судовий збір, ст. ст. 79-80, 88 ЦПК України судовий збір у сумі 431,75 гривень, який сплачено позивачем підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1
З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 209, 213, 215 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) - 431 (чотириста тридцять одну) гривню 75 копійок сплаченої суми судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Розяснити сторонам, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, а позивач має право оскаржити таке рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Форма і зміст заяви про перегляд заочного рішення повинні відповідати вимогам ст. 229 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: Р. А. Забуранний
Справа № 395/1770/14-ц Провадження № 2/395/36/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2015 року м. Новомиргород
Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого - судді Забуранного Р.А.
при секретарі Таран С.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-
До суду з позовом звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики вказавши, що сторони уклали договір позики від 15 травня 2014 року. У відповідності до договору сума позики становить 1000 доларів США, та відповідач зобовязувалась повернути кошти до 01 серпня 2014 року.
Позивач виконав взяті на себе зобовязання та надав грошові кошти позивачці, що підтверджується її письмовою розпискою.
Позивач в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, де просить суд розглянути справу без його участі та без участі його представника, задовольнити позов та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Оповіщені про час та місце розгляду справи відповідач та представник відповідача в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили.
За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін та зі згоди позивача, що підтверджується його письмовою заявою, ухвалити рішення при заочному розгляді справи у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України.
Вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими обставинами.
У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі , якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.
Частиною 1 статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що 15 травня 2014 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики в письмовій формі (далі Договір), що підтверджується оригіналом вказаного договору позики та сторонами у ході судового розгляду у справі не заперечувалося.
У відповідності до пунктів 1.1, 2.1, 2.2, 4.1 даного Договору ОСОБА_1 (кредитор) зобовязується надати ОСОБА_2 (позичальнику) грошову позику під сплату щомісячних процентів за користування грошовими коштами в іноземній валюті у розмірі 1000 доларів США та у грошовій одиниці України - 6000 гривень та за користування отриманими у позику грошовими коштами як у іноземній валюті так і грошовій одиниці України ОСОБА_2 (позичальник) зобовязується сплачувати ОСОБА_1 (кредитору) проценти у розмірі 10 % щомісяця від суми отриманих коштів у строк до 01 серпня 2014 року.
На виконання вищевказаних умов позивач умови Договору виконав - грошові кошти у іноземній валюті у розмірі 1000 доларів США та у грошовій одиниці України у розмірі 6000 гривень буди надані позивачем, про що складено письмову розписку, написану власноручно ОСОБА_2 від 15 травня 2014 року, що підтверджується оригіналом вказаної розписки та учасниками судового розгляду в судовому засіданні не заперечувалося.
Однак, на порушення вимог вищевказаного Договору позики відповідач його умови не виконала до даного часу та отримані кошти і відсотки по Договору не повернула.
Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобовязання, повинен повернути його боржникові. Наявність боргового документу у боржника підтверджує виконання ним свого обовязку.
Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені речовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).
Тобто, наявність у ОСОБА_1 боргової розписки ОСОБА_2 від 15.05.2014 року підтверджує факт невиконання останньою свого зобовязання. Крім того, відповідач надала до суду заяву про визнання позову не заперечуючи у ході судового розгляду, що саме нею вона підписана власноручно.
Суд, критично ставиться до пояснень відповідачки та її представника щодо часткового виконання Договору та часткової сплати боргу, оскільки у ході судового розгляду у справі останніми до суду не надано належних та допустимих доказів, крім своїх пояснень, щодо хоча б часткового виконання умов Договору з сторони відповідачки.
У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривні.
Згідно листа Управління Національного банку України в Кіровоградській області від 24.11.2014 року № 13-014/4737 визначено, що офіційний курс національної валюти по співвідношенню до іноземних валют на 24.11.2014 року, моменту предявлення позову до суду за 100 доларів США складає 1506,0794 гривень.
З урахуванням 10 % ставки відсотків за п. 2.2 Договору у період з 15 травня 2014 року, моменту отримання позики та до 02 квітня 2015 року сума боргу по Договору у частині сплати відсотків за користування позикою складає 22 113,84 гривень.
Крім того, суд вважає, що відповідно до вимог ст. 4 Закону України Про судовий збір, ст. ст. 79-80, 88 ЦПК України судовий збір у сумі 431,75 гривень, який сплачено позивачем підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1
З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 209, 213, 215 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) - 431 (чотириста тридцять одну) гривню 75 копійок сплаченої суми судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Розяснити сторонам, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, а позивач має право оскаржити таке рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Форма і зміст заяви про перегляд заочного рішення повинні відповідати вимогам ст. 229 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя підпис
Суддя: Р. А. Забуранний