Категорія 6Доповідач Луценко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого - Луценка В.В.,

суддів - Нікушина В.П., Зайцева А.Ю.,

при секретарі - Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області до ОСОБА_2 про знесення самочинної прибудови господарської будівлі до житлового будинку, за апеляційною скаргою представника Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Кирилюка Дениса Вячеславовича на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 25 березня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю правонаступник Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про знесення самочинної прибудови господарської будівлі до житлового будинку.

Позов був мотивований тим, що ОСОБА_2 в 2007 році були проведені роботи з будівництва прибудови до житлового будинку розташованого по АДРЕСА_1., господарської будівлі (розміром 1,6х5 м), без будь-яких дозвільних документів. Дане правопорушення було зафіксовано актом інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області від 05.09.2013 року, на підставі якого було винесено припис з вимогою приведення об'єкта самочинного будівництва у відповідності до вимог містобудівного законодавства та складено протокол про адміністративне правопорушення, з накладенням штрафу, який було сплачений відповідачем.

Проте зазначений вище припис про приведення господарської будівлі до вимог чинного законодавства відповідачем не виконується, а тому позивач просив винести рішення про знесення за рахунок ОСОБА_2 прибудову господарської будівлі до житлового будинку.

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 25 березня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду першої інстанції представник Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Кирилюк Д.В. оскаржує його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду не відповідає нормам матеріального та вимогам процесуального права, а тому просить його скасувати та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення і заперечення сторін, які з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія не знаходить підстав для її задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що актом №886-пп перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил виявлено самовільну добудову до житлового будинку господарської будівлі (розміром 1,6х5 м) по АДРЕСА_1., чим були порушені вимоги ст.9 ЗУ «Про архітектурну діяльність» (а.с. 4).

З копії протоколу про адміністративне правопорушення від 05.09.2013 року встановлено, що ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 96 КУпАП (а.с. 5-6).

З копії припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 05.09.2013 року встановлено, що ОСОБА_2 зобов'язано привести об'єкт до вимог чинного законодавства (а.с. 7).

Постановою інспекції ДАБК №952 по справі про адміністративне правопорушення від 16.09.2013 року встановлено, що ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 187 гривень (а.с. 9-10). Із копії квитанції №5253205-1 від 23.09.2013 року встановлено, що ОСОБА_2 оплатив штраф у сумі 187 гривень (а.с. 11).

Матеріалами справи також встановлено, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку АДРЕСА_1., що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.02.2009 року (а.с. 62).

З копії технічного паспорту, складеного 24.02.2009 року на житловий будинок (а.с. 63-65), встановлено, що до складу будівель та споруд по АДРЕСА_1. входять - житловий будинок - 64.3 м.кв. (літ. А), веранда - 8.7 м.кв. (літ. а), літня кухня - 50.2 м.кв. (літ. Б), веранда - 5.5 м.кв. (літ. в), погріб - 11 м.кв. (літ. В), гараж - 24.6 м.кв. (літ. Г), сарай 9.5 м.кв. (літ. Д), огорожа - 19 м.кв. (1), ворота - 2.6 м.кв. (2), хвіртка - 1.2 м.кв. (3).

З копій витягу із Державного земельного кадастру від 07.02.2013 року, свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.08.2013 року, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, акту встановлення меж та прийому-передачі межових знаків від 14.08.2013 року, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, розміром 0,2166 га, що розташована по АДРЕСА_1., цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу будівництва ОСОБА_2 прибудови до належного відповідачу житлового будинку на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності і відведена для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Проте, як встановлено доказами наявними в матеріалах справи, спірна прибудова до житлового будинку розташована на земельній ділянці відповідача, яка відведена саме для цієї мети.

Відповідно до ч.1,2 ст.27 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт). Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки. Будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів. За наявності плану зонування території розроблення будівельного паспорта здійснюється на його підставі. Проектування на підставі будівельного паспорта здійснюється без отримання містобудівних умов та обмежень. Для об'єктів, зазначених у частині першій цієї статті, розроблення проекту будівництва здійснюється виключно за бажанням замовника.

З наведеного вбачається, що дозволу чи затвердженого проекту для цього будівництва Законом не вимагається. Суду також не доведено тієї обставини, що вказане будівництва здійснене відповідачем з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Надані позивачем письмові докази не містять будь-яких даних про порушеннями відповідачем будівельних норм і правил, відсутні відомості про порушення відповідачем будь-яких будівельних норм. Відсутність же у відповідача будівельного паспорту на вказане будівництво не дає підстав вважати про наявність у його діях істотного порушення будівельних чи інших норм, прав та інтересів держави чи будь-яких інших осіб.

Згідно з ч.7 ст.376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що позивачем не було доведено того факту, що спірна добудова суперечить суспільним інтересам, порушує права інших осіб або містить істотні порушення будівельних норм і правил, а тому підстави для її знесення відсутні.

Рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та вимогам процесуального права, ґрунтується на матеріалах справи, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Кирилюка Дениса Вячеславовича відхилити, а рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 25 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набуває законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів.

Головуючий суддя: _______ Луценко В.В.

Судді: _______ Нікушин В.П.

_______ Зайцев А.Ю.