Справа № 610/1668/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2015 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Тімонової В.М.,

за участі: секретаря Кравцової-Єріної Ю.А.,

позивача ОСОБА_1,

за відсутності представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

22.05.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку, що залишилася після смерті матері ОСОБА_2.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що її матері ОСОБА_2 на підставі Державного акту про право власності на землю серії ХР №052298 від 25.07.2005 року належала земельна ділянка, загальною площею 5,3969 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області.

18.10.2014 року ОСОБА_2 померла.

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 залишила заповіт, яким заповідала позивачці належні їй земельні ділянки. До моменту своєї смерті ОСОБА_2 заповіт не скасовувала і не змінювала. Інших спадкоємців, крім позивачки, ні за заповітом, ні за законом немає, оскільки чоловік ОСОБА_2 ОСОБА_3 помер 05.08.1989 року.

Під час збору необхідних для оформлення спадщини документів, позивачка виявила відсутність оригіналу державного акту на землю, тому у нотаріальному оформленні спадщини їй було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та пояснила, що дійсно після смерті її матері ОСОБА_2 відкрилася спадщина на земельну ділянку, але нотаріусом роз»яснено, що на підставі чинного законодавства право власності на земельну ділянку підтверджується оригіналом Державного акту встановленої форми, а не його копією, яка є у неї на руках.

Від відповідача Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області надійшла заява, у якій відповідач визнав позовні вимоги, просив розглянути справу за відсутності його представника.

На підставі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (дівоче прізвище «Андрійчук») ОСОБА_4, є донькою ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-УР №358708, виданим Сєверодонецьким бюро ЗАГС Луганської області 01.12.1959 року та свідоцтвом про укладення шлюбу, на підставі якого було змінено прізвище, серії ІI-ЕД №313924, виданим Сєвєродонецьким міським ЗАГС Ворошиловградської області 30.01.1982 року (а.с.8,9).

Як вбачається з наданої копії свідоцтва про смерть серії I-ВЛ №488955, виданої 12.03.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_2 померла 18.10.2014 року (а.с.10).

На момент своєї смерті ОСОБА_2 була зареєстрована і проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. З нею були зареєстровані ще троє осіб, які родичами не доводяться, що підтверджується довідкою з Міловської сільради №285 від 21.05.2015 року (а.с.11).

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 залишила заповіт, посвідчений 16.10.2008 року секретарем Міловської сільської ради, згідно якого вона заповідала належні їй земельні ділянки розміром 4,4069 га та 0,99 га, які розташовані на території Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області своїй доньці позивачці по справі ОСОБА_1 (а.с.12-14). Заповіт станом на 09.06.2015 року не змінено і не відмінено (а.с.63 зв.).

Згідно з повідомленням Балаклійської державної нотаріальної контори №1143/01-16 від 11.06.2015 року, після смерті ОСОБА_2, померлої 18.10.2014 року, 13.03.2015 року із заявою про прийняття спадщини згідно заповіту та за законом звернулась донька померлої ОСОБА_1 (а.с.61,14).

Під час збору необхідних для оформлення спадщини документів, позивачка виявила відсутність оригіналу державного акту на землю серії ХР №052298, виданого 25.07.2005 року, про що 24.04.2015 року в газеті «Вісті Балаклійщини» №31 було розміщено оголошення про втрату Державного Акту про право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_2 (а.с.16).

Згідно Звітів про експертну грошову оцінку земельних ділянок, виготовлених ТОВ «Підприємство «Астра» 19.05.2015 року, загальна вартість земельних ділянок складає 94665,00 гривень (а.с.17-46).

На підставі ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (тобто на момент смерті), і що не припинилися внаслідок його смерті.

У зв'язку з тим, що на випадок своєї смерті ОСОБА_2 залишила заповіт, то згідно ст. ст. 1223, 1233, 1235, 1236 ЦК України, позивачка є спадкоємцем за заповітом.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України - спадщина належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо за це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки власниця Державного акту про право приватної власності на землю померла, спадкоємець ОСОБА_1 позбавлена можливості отримати дублікат Державного Акту на землю від імені матері та з цієї причини не може отримати у нотаріуса Свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Викладене вище дає підстави вважати, що спірні земельні ділянки можуть бути предметом спадкування, визнання за позивачкою права власності на них не порушуватиме права інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1225, 1268 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку загальною площею 5,3969 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області, яка складається з: рілля площею 4,4069 га (кадастровий номер :04:000:0241) і пасовище площею 0,9900 га (кадастровий номер :02:000:0415), що залишилася після смерті ОСОБА_2, померлої 18.10.2014 року, право власності на яку вона мала на підставі Державного акту про право власності на землю серії ХР №052298 від 25.07.2005 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 16.06.2015 року.

Суддя В.М. Тімонова