АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 753/7814/14-ц Головуючий у суді першої інстанції: ЛужецькаО.Р.
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3994/15 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г.,Слюсар Т.А.

при секретарі Круглик В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою СеребрянніковоїВалерії Валеріївни - представника Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 січня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між ВАТ "Родовід Банк'" (правонаступником якого є ПАТ "Родовід Банк") та ОСОБА_5 10.10.2007 було укладено кредитний договір № 77.1/АА-00066.07.2., згідно умов якого позивач відкрив відповідачу відновлювану кредитну лінію на загальну суму 25 522,11 доларів СІІІА на купівлю автомобіля та сплату страхових платежів з терміном погашення до 10.10.2014 та з процентам користування у розмірі 7,7 % річних. Надалі відповідно до Додаткової угоди до вказаного кредитного договору 07.11.2008 процентна ставка зросла до 9,7% річних. В якості забезпечення зобов'язань за кредитним договором 10.10.2007 було укладено договір застави транспортного засобу автомобіля SkodaOctavia, д.н.з. НОМЕР_4. Крім того, в якості забезпечення виконання відповідачем ОСОБА_5 своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, передбачених згаданим кредитним договором, 10.19.2007 між ВАТ "Родовід Банк" та ОСОБА_6 був укладений договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобов′язується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань за кредитним договором № 77.1/АА-00066.07.2 від 10.10.2007. У зв'язку з тим, що станом на 17.09.2013 заборгованість позичальником та поручителем погашена не була, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 16 052 доларів США 15 центів - заборгованості за кредитом та процентами; 1 200 111 грн. 77 коп. - пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості, інфляційних втрат на суму боргу та три проценти річних від простроченої суми, а також судовий збір.

Уточнивши позовні вимоги позивач просив суд солідарно стягнути з відповідачів заборгованість по тілу кредиту та процентам в розмірі 17 216,18 доларів США, плату за обслуговування кредиту в розмірі 36 290,55 грн., пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентів по кредиту в розмірі 3 357 073.27 грн., пеню за несвоєчасне погашення оплати за обслуговування в розмірі 573 638.73 грн., 3% річних від суми простроченої заборгованості по кредиту та процентам в сумі 1 044.64 долари США, що станом на 22.12.2014 року складає 16 473,35 грн., 3% річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту в сумі 2 945,18 грн. суму інфляційних витрат - 7 741,45 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23 січня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2), ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на користь Публічного акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК" (код СДРПОУ 14349442, МФО 321712, К/р 1 в ГУ НБУ по м. Києву та Київській області, розташоване за адресою: м. Київ. вул. Північно-Сирецька, 1-3) заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 527 (чотирнадцять тисяч п'ятсот двадцять сім) доларів США 21 цент, з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10 594 (десять тисяч п'ятсот дев'яносто чотири) долари США 48 центів, процентів за користування кредитними коштами у розмірі 3 932 (три тисячі дев'ятсот тридцять два) долари США 73 центи та пеню у розмірі 166 969 (сто шістдесят шість тисяч дев'ятсот шістдесят дев'ять) гривень 00 копійок, заборгованість за платою по кредиту у розмірі 36 290 (тридцять шість тисяч двісті дев'яносто тисяч) 55 копійок. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1.ідентифікаційний номер 30819 1 63 26) на користь Публічного акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК" (код СДРПОУ 14349442. МФО 321712, К/р 1 в ГУ НБУ по м. Києву та Київській області, розташоване за адресою: м. Київ. вул. Північно-Сирецька, 1-3) судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) гривень 00 копійок. Стягнуто з ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на користь Публічного акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК" (код СДРПОУ 14349442, МФО 32Г712, К/р 1 в ГУ НБУ по м. Києву та Київській області, розташоване за адресою: м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3) судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) гривень 00 копійок.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції представник позивача подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі представник позивача порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що висновок суду першої інстанції про сплив перебігу трирічного строку позовної давності за кредитом ґрунтується на неправильному застосування норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 74, 305 ЦПК України неявка сторінабо інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ВАТ "Родовід Банк" (правонаступником якого є ПАТ "Родовід Банк") та ОСОБА_5 10.10.2007 було укладено кредитний договір № 77.1/АА-00066.07.2 (далі - Кредитний договір), згідно умов якого позивач відкрив відповідачу відновлювану кредитну лінію на загальну суму 25 522,11 доларів США на купівлю автомобіля та сплату страхових платежів з терміном погашення до 10.10.2014 та з процентом користування у розмірі 7,7 % річних. Разом з тим, згідно п. 7.1 Договору у разі зміни відсоткової ставки Національного банку України, кредитної політики в Україні, економічної ситуації та кон'юктури ринку, банк має право змінити умови цього договору (а.с. 6-10). Додатковою угодою до Кредитного договору, укладеною між кредитором і боржником 07.11.2008 було внесено зміни до Кредитного договору № 77.1/АА-00066.07.2 від 10.10.2007, зокрема відповідно до п. 1.5 процентну ставку за кредитами за цим Договором встановлено в розмірі до 9,7% річних. Позичальник, в силу п.7.9, підписавши цей Договір підтвердив, що він отримав у письмовій формі та ознайомився з інформацією, наданої Банком про умови кредитування, вартість супутніх послуг, орієнтовну сукупну вартість кредиту (а.с. 14,15).

Відповідно до п. 1.7. Кредитного договору та Договору застави транспортного засобу № 77.1/АА-00066.07.2-3 від 10.10.2007 для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов'язань за Кредитним договором ОСОБА_5 було передано в заставу автомобіль Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_4 (а.с. 6. 16-21).

В якості забезпечення виконання відповідачем ОСОБА_5 своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, передбачених кредитним договором, 10.19.2007 між ВАТ "Родовід Банк" та ОСОБА_6 був укладений договір поруки, відповідно до умов якого поручитель відповідає за виконання позичальником усіх його зобов'язань в повному обсязі перед банком, що виникли з кредитного договору № 77.1/АА-00066.07.2 від 10.10.2007 (а.с.22). Відповідно до п.1.1 договору поруки, поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань ОСОБА_5 за кредитним договором № 77.1/АА-00066.07.2 від 10.10.2007, а також усіх додаткових угод, які можуть бути укладені до закінчення строку його дії, що укладені між банком та позичальником (а.с. 22).

Позивач виконав умови кредитного договору та надав ОСОБА_5 кредит суму грошових коштів у розмірі 25 522, 11 доларів США, що не заперечувалося сторонами в судовому засіданні.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 перестала виконувати щомісячні зобов'язання з погашення кредиту з 14 квітня 2009 року.

У зв'язку з порушенням боржником графіка погашення платежів та виникненням заборгованості за кредитним договором, кредитор в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України звернувся 28 квітня 2014 року до суду з вимогою про солідарне стягнення з відповідачів заборгованість по тілу кредиту та процентам за в розмірі 17 216,18 доларів США, в тому числі про дострокове стягнення частини позики, що залишилася; плату за обслуговування кредиту в розмірі 36 290,55 грн., пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентів по кредиту в розмірі 3 357 073.27 грн., пеню за несвоєчасне погашення оплати за обслуговування в розмірі 573 638.73 грн., 3% річних від суми простроченої заборгованості по кредиту та процентам в сумі 1 044.64 долари США, що станом на 22.12.2014 року складає 16 473,35 грн., 3% річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту в сумі 2 945,18 грн. суму інфляційних витрат - 7 741,45 грн.

Ухвалюючи у справі рішення про часткове задоволення вимог ПАТ «Родовід Банк», суд першої інстанції виходив із того, що позичальник згідно договору взяті на себе зобов'язання не виконала, у передбачений в договорі термін гроші не повернула, а тому з відповідачів, як солідарних боржників, слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором. При визначенні суми заборгованості судом першої інстанції встановлено, що позивачем розрахована заборгованість за весь період невиконання позичальником зобов′язання, починаючи з 14 квітня 2009 року, тоді як з позовом до суду позивач звернувся 28 квітня 2014 року. З урахування заяви відповідачів про застосування строку позовної давності, судом задоволено позов в частині стягнення заборгованості за кредитом та зі сплати процентів у межах загального строку позовної давності.

Встановивши, що пеня розрахована понад річний термін, суд першої інстанції з урахуванням положень ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України прийшов до висновку, що сума пені підлягає обрахуванню за останній рік невиконання основного зобов'язання.

Застосувавши правило частини 3 статті 551 ЦК України щодо зменшення розміру неустойки з 1 431 510,52 грн. до 166 969,00 грн., судом першої інстанції враховано ступінь виконання позичальником основного зобов′язання, співвідношення розміру основної заборгованості і розмір нарахованої пені, яка значно перевищує розмір заборгованості.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення щомісячної плати за обслуговування кредиту в розмірі 36 290,55 грн., суд першої інстанції керувався тим, що така плата визначена умовами кредитного договору, погоджена сторонами та підлягає стягненню з відповідачів.

Відмовляючи в задоволенні вимог щодо стягнення 3% річних та індексу інфляції суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до статті 552 ЦК, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому вважав, що спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання підлягає застосуванню лише на грошові зобов'язання виражені в національній валюті. Як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано кредит в іноземній валюті.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів та в повній мірі відповідають вимогам закону.

При перевірці законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (стаття 303 ЦПК України), колегія суддів виходить з наступного:

Так, вобґрунтування апеляційної скарги представник позивача зазначив про те, що висновок суду першої інстанції про сплив перебігу трирічного строку позовної давності за кредитом ґрунтується не неправильному застосування норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення. В іншій частині вимог судове рішення позивачем не оскаржується.

Аналізуючи доводи представника позивача, колегія судді виходить з такого.

Як вбачається із умов кредитного договору, сторони встановили як строк дії договору до 10.10.2014, так і строки виконання зобов′язання зі щомісячними погашенням платежів. Погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами до 10 числа кожного місяця, а процентів - кожного 10 числа (включно) кожного календарного місяця, наступного за звітним (пункт 3.3. Кредитного договору).

Таким чином, графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Як встановлено судом, позичальник перестала виконувати щомісячні зобов'язання з погашення кредиту з 14 квітня 2009 року, у той час як з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом банк звернувся 28 квітня 2014 року, включивши до позовних вимог як всю заборговану суму, так і майбутні платежі.

Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачами у справ до ухвалення судового рішення зроблено заяву про застосування строків позовної давності, а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позову в частині вимог за період, який виник до 14 квітня 2011 року з підстав пропуску позивачем строку для звернення до суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Серебряннікової Валерії Валеріївни - представника Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» - відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: