Справа № 149/2169/15-ц Провадження № 22-ц/772/2875/2015Головуючий в суді першої інстанції Войнаревич М. Г.
Категорія 27Доповідач Стеблюк Л. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючої : Стеблюк Л.П.

суддів: Іващука В.А., Якименко М.М.

при секретарі: Кирилюк Л.М.

за участю: представника ПАТ КБ «Приватбанк» Олішевського Д.А., ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ «Приватбанк» на заочне рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14.08.2015 року по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованності, -

в с т а н о в и л а :

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до кредитно договору № б/н від 11.12.2006 р. відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У порушенні умов договору відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав.

У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом 31.05.2015 року має заборгованість - 24979,97 грн., яка складається з наступного, 6527,79 грн. заборгованість за кредитом, 12739,11 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом, 4047,36 грн., заборгованість за пенею та комісією, а також штраф відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг штраф 500 грн. (фіксована частина) та штраф 1165,71грн. (процентна складова).

Заочним рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14.08.2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ БК «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.12.2006 року в сумі 20932,61 (двадцять тисяч дев'ятсот тридцять дві) гривні 61 копійка: 6527,79 грн., заборгованість за кредитом, 12739,11 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом, штраф 500 грн. (фіксована частина) та штраф 1165,71грн. ( процентна складова). В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто ОСОБА_3 судовий збір 243 грн. 60 коп. на користь позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» ставиться питання про зміну рішення суду в частині відмови у задоволенні позову та ухвалення нового про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що остання не підлягає до задоволення наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до кредитно договору № б/н від 11.12.2006 р. відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіж картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У зв'язку з порушенням ОСОБА_3 умов вказаного Кредитного договору, станом на 31.05.2015 року має заборгованість 20932,61 гривні 61 копійка: 6527,79 грн., заборгованість за кредитом, 12739,11 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом, штраф 500 грн. (фіксована частина) та штраф 1165,71грн. ( процентна складова). В цій частині рішення суду не оскаржується.

Вирішуючи питання про стягнення пені за порушення строків сплати мінімального обов'язкового платежу, суд першої інстанції дійшов підставного висновку, що позивач, починаючи з грудня 2006 року, не прийняв жодних мір щодо стягнення заборгованості, таким чином свідомо допускав боржника до порушення строків сплати обов'язкового щомісячного платежу, тому в такому разі немає підстав для стягнення неустойки (пені) в сумі 4047,36 грн.

В розрахунку заборгованості пені не зазначено за який період вона повинна стягуватись. На пропозицію колегії суддів позивач не уточнив свої вимоги в цій частині.

Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки, якою є пеня, може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, та враховуючи, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, стягнення неустойки в такому розмірі може значно погіршити матеріальний стан відповідача. Враховуючи, що відповідно до вимог ст. З, ч. З ст. 509 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та засадами, на яких має ґрунтуватись зобов'язання між сторонами, є добросовісність, розумність та справедливість.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» відхилити.

Заочне рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14.08.2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча:

Судді: /підписи/

з оригіналом вірно: