Провадження №2/522/3182/15
Справа № 522/5571/14-ц
29 вересня 2015 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Івченка В.Б.,
при секретарі Гонтар Н.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ТОВ «Ювентум» про стягнення грошових коштів,
06.02.2013 між позивачами та відповідачем було укладено Угоду про розірвання вказаного Договору інвестування будівництва (далі - «Угода»), згідно з п.3 якої відповідач прийняв на себе зобов'язання в термін 60 банківських днів повернути вкладені позивачами кошти за Договором інвестування на особистий рахунок позивачів. Угода про розірвання Договору інвестування будівництва набрала юридичної сили з моменту її підписання сторонами.
Позивачі стверджують, що обов'язок по поверненню грошових коштів у розмірі 170000 грн. виник у відповідача не у зв'язку з Договором інвестування будівництва, який 06.02.2013 вже було розірвано, а у зв'язку з укладенням між сторонами Угоди. Саме за цією Угодою у відповідача й виникло зобов'язання сплатити позивачам суму боргу.
Представник позивачів в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням справу розглянути у його відсутність, збільшені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, належним чином про дату та місце судового засідання повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом в судовому засіданні встановлено, що 29.12.2009 року між ОСОБА_1, ОСОБА_2 з однієї сторонита ТОВ «Ріал-Інвест» був укладений Договір інвестування будівництва №557/06-12А, відповідно до п.2.1 якого Учасник (ТОВ Ріал-Інвест) зобовязується, на свій ризик, своїми силами і засобами виконати будівельно-монтажні роботи із будівництва, та після закінчення будівництва і здачі Обєкту будівництва в експлуатацію передати у власність Інвестору (ОСОБА_1, ОСОБА_2) Новозбудоване майно, основні характеристики якого вказані в п.п.2.2, на умовах, встановлених у цьому Договорі, а Інвестор зобовязується прийняти Новозбудоване майно у свою власність та здійснювати інвестиції згідно умов Договору.
На виконання Договору інвестування будівництва від 29.12.2009 Позивачами разом в інтересах один одного було передано Відповідачу грошові кошти у наступних розмірах:
29.12.2012 року ОСОБА_2 вніс до каси ТОВ «Ріал-Інвест» грошові кошти у розмірі 8000 грн., що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового (а.с. 15).
09.01.2013 року ОСОБА_1 внесла до каси ТОВ «Ріал-Інвест» грошові кошти у розмірі 100000 грн., що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового (а.с. 15).
Вказані квитанції були підписані директором ТОВ «Ріал-Інвест» особисто та на них проставлено печатку підприємства. Дійсність цих документів не викликає сумнівів.
Відповідно до п.6.3 Договору, у разі розірвання Договору на підставах інших, ніж зазначені у п.6.2 Договору, у учасника виникає грошове зобовязання перед Інвестором по поверненню грошових коштів Повернення коштів здійснюється шляхом перерахування цих коштів
06.02.2013 між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ТОВ «Ріал-Інвест» було укладено Угоду про розірвання Договору інвестування будівництва, відповідно до умов якої Договір купівлі-продажу майнових прав №557/06-12А від 29.12.2009 року був розірваний, взаємні зобовязання за Договором інвестування будівництва №557/06-12А від 29.12.2009 року майнового характеру припиненими.
Згідно з п.3 Угоду про розірвання Договору інвестування будівництва, ТОВ «Ріал-Інвест» прийняв на себе зобов'язання в термін 60 банківських днів повернути вкладені позивачами кошти за Договором інвестування на особистий рахунок позивачів. Угода про розірвання Договору інвестування будівництва набрала чинності з моменту її підписання сторонами.
Станом на день звернення позивачів відповідачем умови Договору виконані не були.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст.625 ЦПК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Зі змісту п.5 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Проте, визначаючи розмір моральної шкоди, суд, застосовує принцип справедливості та співмірності і вважає, що позовні вимоги, щодо стягнення з відповідача відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 5000 гривень.
Ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати.
Враховуючи те, що ТОВ «Ювентум» свої зобовязання за Угодою про розірвання Договору інвестування будівництва перед позивача не виконало, грошові кошти у строки передбачені п.3 угоди не повернуло, суд вважає, що збільшені позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 23, 509, 526, 611, 625, 1167 ЦК України, суд
Збільшені позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ТОВ «Ювентум» про стягнення грошових коштів задовольнити частково.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Ювентум» ідентифікаційний код 32679266, на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 305198 (триста пять тисяч сто девяносто вісім) гривень 90 копійок.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Ювентум» ідентифікаційний код 32679266, на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 5000 (пять тисяч) гривень.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Ювентум» ідентифікаційний код 32679266, на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1943 (одна тисяча девятсот сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_3