ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/108/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2015 р. Дарницький районний суд міста Києва

в складі: головуючого судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря ДРАГА О.А.

сторін:

представника позивача РЕШЕТНІКА Ю.І.

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

третіх осіб:

представника ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України

САВЧИНСЬКОЇ В.П.

представника Дарницького РУ ГУ МВС України у місті Києві

МЕЛЬНИК В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві

цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА " УКРСИББАНК" до ОСОБА_7, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави шляхом продажу предмету застави на публічних торгах та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7, ПУБЛІЧНО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА " УКРСИББАНК", треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Державне підприємство " Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, Дарницьке РУ ГУ МВС України в м. Києві, Управління ДАІ ГУ МВС України в м. Києві про скасування запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна про заборону відчуження автомобіля, про повернення автомобіля, суд

в с т а н о в и в :

У серпні 2011 року позивач ПАТ " УкрСиббанк" в особі свого представника Звада Р.В. за довіреністю, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет застави шляхом продажу предмету застави на публічних торгах. Обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 17.06.2008 року між відповідачкою ОСОБА_7 та АКІБ «УкрСиббанк»був укладений Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0.

Відповідно до умов кредитного договору, Позивач надав Відповідачу кредит в іноземній валюті в сумі 40 000,00 доларів США 00 центів, а Відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі до 17.06.2015 року згідно п. 1.2.2 Кредитного договору та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 13,5 % річних (п. 1.3.1. Кредитного договору). В зв'язку з настанням обставин, визначених у ст. 611 ЦК України, керуючись п. 6.2 Кредитного договору, Позивач направив Відповідачу повідомлення (вимогу) про погашення простроченої заборгованості по кредиту та нарахованих процентах. Станом на «25»липня 2011 року, Відповідач не усунув порушення основного зобов'язання Кредитного договору й прострочену заборгованість по кредиту та нарахованим процентам не сплатив, кредит у повному обсязі Позивачу не повернув. В якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, відповідно до п. 2.1. Кредитного договору Відповідач передав в заставу рухоме майно: автомобіль марка Toyota. Предмет застави є власністю Відповідача на підставі договору купівлі-продажу № ДР-0002922 від 13.05.2008 року. Відповідно до п. 4.1 Кредитного договору, за порушення Позичальником термінів повернення кредиту та/або термінів сплати процентів за кредит та/або комісій, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку пеню, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. В позовних вимогах позивач просив звернути стягнення на предмет застави та встановити спосіб реалізації заставного майна, з дотриманням вимог Закону України «Про Заставу», Закону України «Про задоволення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»та стягнути судові витрати.

В порядку ст. 31 ч.2 ЦПК України позивач збільшив позовні вимоги , оскільки станом на 21.04.2015 року заборгованість відповідача ОСОБА_7 по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом становить 79 308 (сімдесят дев'ять тисяч триста вісім) доларів США 63 центи, з яких:

●37 583 (тридцять сім тисяч п'ятсот вісімдесят три ) долари США 02 центи - заборгованість за кредитом;

●41 725 (сорок одна тисяча сімсот двадцять п'ять) доларів США 61 цент - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Сума боргу по пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів за користування кредитом станом на 21.04.2015 року становить 466 344(чотириста шістдесят шість тисяч триста сорок чотири) гривні 27 копійок, з яких:

●217 095. (двісті сімнадцять тисяч дев'яносто п'ять) гривень 57 копійок - пеня за прострочення сплати кредиту;

●249 248 (двісті сорок дев'ять тисяч двісті сорок вісім )гривень 70 копійок - пеня за прострочення сплати процентів.

Згідно п. 12. Постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року N 5 у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК.

Відповідно до правового висновку викладеного в Постанові ВСУ від 24 вересня 2014 року у справі № 6-145цс14 грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

У силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини,- стягнути грошову суму в іноземній валюті.

А тому просить ухвалити рішення про звернення стягнення на предмет застави за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 17.06.2008 року, укладеним між АТ «УкрСиббанк» (61050, м. Харків, проспект Московський, 60, рахунок № 0113 в АТ «УкрСиббанк», м. Харків, МФО 351005, ідентифікаційний код 09807750) та ОСОБА_7 (народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 р., с. Бамбіне, Білібінського р-ну Магаданської обл., місце проживання: 02154, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1), а саме автомобіль (марка Toyota, модель Camry № кузова НОМЕР_4, рік випуску 2008,), що належить ОСОБА_3 проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», що виникли на підставі Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 17.06.2008 року в розмірі 79 308 (сімдесят дев'ять тисяч триста вісім) доларів США 63 центи - заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті ироцентів за користування кредитом та 466 344 (чотириста шістдесят шість тисяч триста сорок чотири) гривні 27 копійок - пеня за порушення термінів повернення кредиту та процентів за користування кредитом.

Встановити спосіб реалізації заставного майна, яке належить ОСОБА_3 проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, а саме автомобіль (марка Toyota, модель Саmгу № кузова НОМЕР_4, рік випуску 2008) шляхом продажу на публічних торгах, у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про Заставу», Закону України «Про задоволення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Встановити початкову ціну предмету застави для його подальшої реалізації в розмірі оціночної вартості, що підлягає визначенню незалежним суб'єктом оціночної діяльності на момент такого продажу.

Ухвалити рішення про стягнення з Відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суми сплаченого судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В свою чергу відповідач-2 ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом про скасування запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна про заборону відчуження автомобіля, про повернення автомобіля до ОСОБА_7, ПАТ " УкрСиббанк", треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Державне підприємство " Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, Дарницьке РУ ГУ МВС України в м. Києві, Управління ДАІ ГУ МВС України в м. Києві, уточнивши та обгрунтовуючи свій зустрічний позов тим, що 22 серпня 2009 року ним був куплений в м.Одесі автомобіль Toyota Camry, чорного кольору, 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_4 у громадянина ОСОБА_9, який раніше придбав його у гр. ОСОБА_10 в м.Києві. При цьому ним була сплачена повна ринкова вартість за автомобіль у розмірі 28 300 (двадцять вісім тисяч триста) доларів США. Згодом він зареєстрував вказаний автомобіль на своє ім'я, отримав реєстраційний державний знак НОМЕР_5 та тимчасове свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Через три місяця, після перевірки автомобіля, він отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6. До 04 листопада 2010 року користувався автомобілем, ремонтував, обслуговував та проходив технічний огляд.

04 листопада 2010 року працівниками ВКР Дарницького РУГУ МВС України в м.Києві був проведений обшук за місцем його мешкання і вилучений автомобіль Toyota Camry № кузова НОМЕР_4, д.р.з. НОМЕР_5 на підставі постанови Дарницького районного суду м.Києва від 25.10.2010 року (суддя Колесник О.М.) по справі № 4-1190/10.

Відповідно до відповіді прокуратури Дарницького району м.Києва від 02.12.2010р. і 17.12.2010р. автомобіль Toyota Camry було визнано речовим доказом по кримінальній справі № 52-3036 по обвинуваченню ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за ст.ст. 289 ч.2, 357 ч.З КК України та накладено на нього арешт. Автомобіль перебуває на відповідальному зберіганні на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: м.Київ, с.Бортничі, вул. Зрошувальна, 10. Фактично автомобіль знаходиться на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: м.Київ, с.Бортничі, вул. Промислова, 10,ТОВ «АРІО»)

10 січня 2011 року постановою Дарницького районного суду м.Києва (суддя Трусова

О.М,) його , ОСОБА_3, було визнано потерпілим по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за ст.ст. 289 ч.2, 357 ч.З КК України.

Також потерпілою по кримінальній справі була визнана відповідач по справі ОСОБА_7, яка раніше була власником спірного автомобіля. В ході розгляду кримінальної справи ОСОБА_7 заявила цивільний позов у кримінальній справі, який був частково задоволений в частині відшкодування моральної шкоди.

Постановою Дарницького районного суду м.Києва від 01.11.2012 року кримінальна справа відносно ОСОБА_11 закрита за п.8 ст. 6 КПК України.

Також, 01.11.2012 року Дарницьким районним судом м.Києва був винесений вирок по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_12 за ст.ст. 289 ч.2 КК України, яким речові докази по справі

- автомобіль «Тойота Кемрі 2.4», № кузова НОМЕР_4, д.н.з. НОМЕР_2, залишити на відповідальному зберіганні на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів, що знаходиться за адресою: м.Київ, смт. Бортничі, вул. Зрошувальна, 10;

- ключі від замка запалювання автомобіля «Тойота Кемрі 2.4» разом з брелоком сигналізації, залишити на зберіганні у кімнаті речових доказів при Дарницькому РУ;

- свідоцтво про реєстрацію автомобіля «Тойота Кемрі 2.4» залишити зберігати при справі.

Також суд уважав, що у зв'язку з виникненням спору про право власності на автомобіль «Тойота Кемрі 2.4» між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, а також те , що питання щодо вказаного автомобіля вже вирішується сторонами у порядку цивільного судочинства, і станом на день винесення вироку знаходиться на стадії касаційного оскарження, це питання підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою апеляційного суду м.Києва від 11 липня 2013 року вирок Дарницького районного суду м.Києва змінено лише в частині призначення покарання.

Між тим, ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до Дарницького районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет застави шляхом продажу предмету застави на публічних торгах. В позові позивач зазначає, що 17.06.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_7 був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за умовами якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 40 000 дол. США під 13.5% річних строком до 17.06.2015 року з щомісячним погашенням боргу. Посилаючись на невиконання боржницею своїх зобов'язань за кредитним договором та не виконання ОСОБА_7 надісланої їй вимоги про погашення боргу, ПАТ «УкрСиббанк» просив звернути стягнення заборгованості на предмет застави шляхом продажу на прилюдних торгах.

Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна предметом застави виступив належний на той час ОСОБА_13 автомобіль «Toyota Camry», 2008 року випуску, д.р.н. НОМЕР_7.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17.04.2012 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено.

Рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва від 06.09.2012р. вказане рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.11.2012 року рішення судів скасовані,справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 19.02 2013 року у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 24.04.2013 року заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 лютого 2013 року змінено. Виключено з мотивувальної частини рішення посилання на неналежне повідомлення боржника про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. В решті рішення суду залишено без змін. Також судом було роз'яснено ПАТ «УкрСиббанк» право на звернення до суду з позовом до ОСОБА_7 про стягнення боргу.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.09.2013 року касаційна скарга ПАТ «УкрСиббанк» задоволена частково, рішення судів скасовані, а справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вважаю, що оскільки автомобіль «Toyota Camry 2.4», № кузова НОМЕР_4, д.р.н. НОМЕР_5 був куплений та зареєстрований ним ще 22 серпня 2009 року на законних підставах, то він є законним власником вказаного автомобіля.

Згідно вимог ч.І ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлене договором або законом. Передання визначається як вручення речі набувачу.

Частиною 4 статті 334 ЦК України передбачено, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

При реєстрації автомобіля «Тойота Кемрі 2.4» за місцем свого мешкання, була заведена облікова картка приватного AMT , де вказується дані про автомобіль та його , ОСОБА_3, особисті дані, як власника транспортного засобу, а в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу також вказано його прізвище, як власника цього транспортного засобу.

Відповідно до п. 1 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» , встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, конструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків. Згідно з п.2 вказаного Порядку, Порядок є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які с власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.

Таким чином він, ОСОБА_3, є законним набувачем приналежного йому автомобіля «Toyota Camry», 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_4, д.р.н. НОМЕР_5, а продавець ОСОБА_9, який придбав спірний автомобіль у ОСОБА_14, розпорядився ним на законних підставах. Як при знятті з обліку автомобіля, так і при постановці його на облік, органи державної реєстрації не перевіряють наявність або відсутність запису у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна про заборону відчуження. При здійснені мною державної реєстрації Арцизьким РЕВ ДАІ УМВС України в Одеській області мені не повідомлялось про існування будь-яких заборон.

Таким чином, про існування запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна про заборону відчуження на час реєстрації автомобіля в органах МРЕВ він не знав та не міг знати, оскільки при покупці спірного автомобіля в обліковій карті приватного AMT вказано, що кредит погашено. При реєстрації та постановці автомобіля на облік законом не передбачений обов'язок перевірки запису про заборону відчуження у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ні ким не оспорюється та чинне до тепер.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, а тому згідно ст. 319 ЦК України він має право здійснювати своє право власності на власний розсуд.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань, а тому просить

Скасувати в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна запис про заборону відчуження № 8457672 від 12.02.2009 року автомобіля TOYOTA моделі CAMRI, 2008 р.в., номер об'єкта: НОМЕР_4, номер державної реєстрації: НОМЕР_7.

Зобов'язати Дарницьке РУ ГУ МВС України в м. Києві повернути автомобіль «Toyota Сатгу», 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_4, д.н.з. НОМЕР_2 йому ОСОБА_3, який зберігається на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: м.Київ, с.Бортничі, вул. Зрошувальна, 10, (фактичне місце зберігання автомобіля: м.Київ, с.Бортничі, вул. Промислова,10, ТОВ «АРІО») шляхом вилучення автомобіля з майданчику тимчасового тримання транспортних засобів без сплати коштів за вимушене находження на ньому автомобіля.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності № 33-22/26117 від 16.07. 2015 року позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі, з підстав викладених у позовних вимогах Зустрічний позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4., який діє на підставі довіреності НАА 483053 від 12.08. 2014 року позовні вимоги не визнали та просили відмовити у задоволені позову ПАТ " УкрСиббанк". Зустрічний позов підтримали та просили його задовольнити у повному обсязі, з підстав викладених у уточнених зустрічних вимогах.

Відповідачка ОСОБА_7 належним чином повідомлена про розгляд цивільної справи у судове засідання не з"явилась, про причини неявки суду не повідомила, будь яких заяв від останньої через загальну канцелярію не надійшло.

Представник третьої особи ДП " Інформаційний центр" Міністерства юстиції України - Савчинська В.П., яка діє за довіреністю № 08-04/2015 року від 08. 04. 2015 року заперечувала проти зустрічного позову та покладалася на вирішення питання судом.

Представник третьої особи Дарницького РУ ГУ МВС України у місті Києві Мельник В.В., яка діє за довіреністю за № 47/1098 від 21 січня 2015 року заперечувала проти зустрічного позову та просила відмовити у його задоволенні, що стосується вимог до Дарницького РУ ГУ МВС України у м. Києві.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача-2 ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності НАА 483053 від 12.08. 2014 року , представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку , що основний позов підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічних позовних вимог слід відмовити за наступних підстав.

Як слідує із матеріалів справи та встановлено судом , 17.06.2008 року між відповідачкою ОСОБА_7 та АКІБ «УкрСиббанк»був укладений Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 (а.с. 5-13).

Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства»№ 514/VІ від 17.09.2008 року були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування Банку стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Згідно з положеннями Цивільного кодексу України та Закону України «Про акціонерні товариства»дані зміни не є реорганізацією або ліквідацією юридичної особи АКІБ «УкрСиббанк».

Відповідно до умов кредитного договору, Позивач надав Відповідачу кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 40 000,00 (сорок тисяч) доларів США 00 центів, а Відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі до 17.06.2015 року згідно п. 1.2.2 Кредитного договору та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 13,5 (тринадцять цілих п'ять десятих) % річних (п. 1.3.1. Кредитного договору).

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав, а саме: надав грошові кошти, що підтверджується випискою по рахунку за Кредитним договором № 0 від 17.06.2011 року .

Однак, станом на 01 червня 2011 року Відповідачем в порушення умов Кредитного договору не виконуються в повному обсязі зобов'язання щодо щомісячного погашення заборгованості по кредиту та щомісячної сплати нарахованих процентів, чим допускається прострочення повернення кредиту.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Відповідно до ст.ст. 611, 1050 ЦК України, п. 6.1.2 Кредитного договору, у разі порушення Позичальником кредитного зобов'язання Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення кредиту та всіх нарахованих процентів.

Відповідно до п. 6.2 Кредитного договору порядок дострокового повернення всієї суми кредиту та нарахованих процентів є наступним, а саме:

- Банк повідомляє Позичальника про встановлення нового (дострокового) терміну повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати плати за користування таким кредитом за Договором шляхом направлення відповідної письмової вимоги поштою з повідомленням про вручення за адресою Позичальника;

- терміни дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит - обов'язковими до повернення і сплати в повному обсязі Банку з 32 (тридцять другого) календарного дня, рахуючи з дати одержання Позичальником повідомлення (вимоги) Банку про дострокове повернення кредиту за умови, що:

а) Банк направив за адресою Позичальника повідомлення ( вимогу) про порушення зобов'язань Позичальника за Кредитним договором та про дострокове повернення кредиту і плати за кредит, а

б) Позичальник не усунув зазначених Банком порушень зобов'язань Позичальника за

Кредитним договором протягом 31 (тридцяти одного) календарного дня з дати одержання

Позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) Банку.

- терміни дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит обов'язковим до повернення і сплати в повному обсязі Банку з 41 (сорок першого) календарного дня, рахуючи з дати відправлення Позичальнику повідомлення (вимоги) Банку про дострокове повернення кредиту та плати за кредит, у випадку неотримання Позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) Банку внаслідок зміни Позичальником адреси (без попереднього про це повідомлення Банку) або з інших підстав протягом 40 (сорока) календарних днів, рахуючи з дати направлення Позичальнику повідомлення (вимоги) Банку.

В зв'язку з настанням обставин, визначених у ст. 611 ЦК України, керуючись п. 6.2 Кредитного договору, Позивач направив Відповідачу повідомлення (вимогу) - вих. № 595-1 від 08 червня 2011 року (а.с.32) про погашення простроченої заборгованості по кредиту та нарахованих процентах, в якій попередив Відповідача, що термін дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит вважатиметься таким, що настав, а кредит і плата за кредит - обов'язковими до повернення і сплати в повному обсязі за умови, якщо Відповідач не усуне допущених порушень основного зобов'язання за Кредитним договором протягом 31 (тридцяти одного) календарного дня, рахуючи з дати отримання вищезазначеного повідомлення (вимоги). Дата отримання вимоги Відповідачем «16»червня 2011 року, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с. 33).

Таким чином, згідно з п. 6.2 Кредитного договору, термін дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів для Відповідача вважається таким, що настав починаючи з «18»липня 2011 року, а кредит і плата за кредит - з «18»липня 2011 року обов'язковими до повернення і сплати Позивачу (Банку) в повному обсязі.

В ст. 20 Закону України «Про Заставу»передбачено, що заставодержатель набуває право стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Станом на «25»липня 2011 року, Відповідач не усунув порушення основного зобов'язання Кредитного договору й прострочену заборгованість по кредиту та нарахованим процентам не сплатив, кредит у повному обсязі Позивачу не повернув.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, відповідно до п. 2.1. Кредитного договору Відповідач передав в заставу рухоме майно: автомобіль (марка Toyota, модель Camry № кузова НОМЕР_4, рік випуску 2008, номер державної реєстрації НОМЕР_7 ), що належить Відповідачу на праві власності.

Предмет застави є власністю Відповідача на підставі договору купівлі-продажу № ДР-0002922 від 13.05.2008 року.

Відповідно до п. 4.1 Кредитного договору, за порушення Позичальником термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредит та/або комісій, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку пеню, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена в іноземній валюті, розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день погашення заборгованості.

Загальна заборгованість Відповідачки ОСОБА_7 станом на 21.04.2015 року за кредитним договором № 0 від 17.06.2008 року становить 79 308 (сімдесят дев'ять тисяч триста вісім) доларів США 63 центи, з яких:

●37 583 (тридцять сім тисяч п'ятсот вісімдесят три )долари США 02 центи - заборгованість за кредитом;

●41 725 (сорок одна тисяча сімсот двадцять п'ять) доларів США 61 цент - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Сума боргу по пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів за користування кредитом станом на 21.04.2015 року становить 466 344 (чотириста шістдесят шість тисяч триста сорок чотири ) гривні 27 копійок, з яких:

●217 095 (двісті сімнадцять тисяч дев'яносто п'ять )гривень 57 копійок - пеня за прострочення сплати кредиту;

●249 248(двісті сорок дев'ять тисяч двісті сорок вісім) гривень 70 копійки - пеня за прострочення сплати процентів, зазначена заборгованість підлягає стягненню з відповідачки ОСОБА_7

Дана обставина підтверджується Довідкою - розрахунком заборгованості за Кредитним договором станом на 21 квітня 2015 року (а.с. 234- 243 , т.2 ).

Згідно з п. 8.2 Кредитного договору, звернення стягнення на предмет застави здійснюється в т.ч. на підставі рішення суду.

Твердження відповідача - 2 ОСОБА_3 про те, що він є законним набувачем приналежного йому автомобіля «Toyota Camry», 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_4, д.р.н. НОМЕР_5, а продавець ОСОБА_9, який придбав спірний автомобіль у ОСОБА_14, розпорядився ним на законних підставах. Як при знятті з обліку автомобіля, так і при постановці його на облік, органи державної реєстрації не перевіряють наявність або відсутність запису у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна про заборону відчуження. При здійснені мною державної реєстрації Арцизьким РЕВ ДАІ УМВС України в Одеській області мені не повідомлялось про існування будь-яких заборон, судом не може бути покладено в основу рішення та прийнято до уваги, оскільки чинне законодавство не передбачає державної реєстрації договору відчуження транспортних засобів.

В даному випадку, у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 7.09.1998 року №1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», реєструється не право власності, а сам транспортний засіб.

Крім того, вироком Дарницького районного суду м. Києва від 01.11.2012 року засуджено ОСОБА_12 за скоєння злочину передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України за незаконне заволодіння автомобілем «Тойота Кемрі 2.4», що належить ОСОБА_7 Даний вирок суду від 01.11.2012 року і ухвала колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва від 11.07.2013 року підтверджує факт незаконного переоформлення автомобіля «Тойота Кемрі 2.4», який є власністю ОСОБА_7, на ОСОБА_3, отже суд приходить до висновку, що автомобіль зареєстрований на ОСОБА_3 в УДАЇ ГУМВС України в Одеській області незаконно за допомогою підробленої довіреності № 242 від 20.06.2009 р. та інших документів, що підтверджується вироком Дарницького районного суду м. Києва від 01.11. 2012 року ( а.с. 102-112: 113-118, т.2)

Вказаний факт підтверджує те, що автомобіль вибув із власності відповідачки ОСОБА_7 проти її волі, внаслідок злочинних дій третіх осіб,

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстраціюобтяжень» - в разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права йоговідчужувати. особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається йогодобросовісним набувачем згідно зі ст. 388 ПК України за умови відсутності в Державному реестрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майнобез обтяжень. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на теправа. таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей пропопереднє обтяження відповідного рухомого майна.

Частиною 1 ст.27 Закону України «Про заставу» встановлено, що застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предметзастави, переходять у власність іншої особи.

При цьому, у відповідності до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Таким чином, у кредитора (Позивача) для задоволення своїх грошових вимог єправо звернення стягнення на предмет застави: разом із тим, сам по собі Факт реалізаціїпредмету застави,в тому числі й на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу, не припиняє зобов'язання боржника перед кредитором. Відповідно,до ст. 9 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», зареєстроване обтяженнязберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження.

Вказана позиція підтверджується Ухвалою колегії суддів Верховного Суду України від

06.04. 2011 року по справі № 15959св10.

Підстави припинення зобов'язання передбачені статтями 599-601, 604- 609 ЦК України, зокрема на підставі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань визначає Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (далі - Закон).

Згідно зі ст. 10 Закону в разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі ст. 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна.

Таким чином, у кредитора для задоволення своїх грошових вимог є право звернення стягнення на предмет застави; разом із тим сам по собі факт реалізації предмета застави, не припиняє зобов'язання боржника перед кредитором. Відповідно до ст. 9 Закону зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження.

Крім того, відповідно до ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувана або третіх осіб звернутися до суду. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний // до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Крім того, відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Додержання позивачем визначеного Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» порядку звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження судами не перевірялись, докази реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», зазначено, що якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах.

Враховуючи перелічені норми законодавства, Позивач вважає за необхідне звернутися до суду для захисту своїх порушених прав кредитора, шляхом звернення стягнення на предмет застави саме шляхом його продажу на публічних торгах.

Відповідно до приписів статті 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

В порядку ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється, зокрема, за рішенням суду.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.

Суд дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи приходить до висновку, що зобов'язання не виконані з вини Відповідача-1 ОСОБА_7 , а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Разом з тим, оскільки зустрічні позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в ході судового засідання, то у їх задоволенні слід відмовити.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки позов задовольняється, з відповідача -1 ОСОБА_7 та відповіача- 2 ОСОБА_3 солідарно на користь позивача повинна бути стягнена сума сплаченого судового збору в сумі 1700,00 грн. та збору на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. (а.с. 29,30).

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 15, 16, 526, 527, 530, 531, 536, 548, 599-601, 604- 609, 611, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 19, 20 Закону України «Про Заставу», на ст. ст. 24, 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст.ст. 15, 208, 209, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ПУБЛІЧНО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА " УКРСИББАНК" до ОСОБА_7, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави шляхом продажу предмету застави на публічних торгах , задовольнити .

Звернути стягнення на предмет застави за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 17.06. 2008 року, укладеним між АТ " УкрСиббанк" ( 61050, м. Харків, проспект Московський, 60, рахунок № 0113 в АТ "УкрСиббанк", м. Харків, МФО 351005, ідентифікаційний код 09807750) та ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_5, с. Бамбіне, Білібінського району, Магаданської області, місце проживання: 02154, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, а саме автомобіль марки Toyota, модель Camry № кузова НОМЕР_4, рік випуску 2008, що належить ОСОБА_3, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства " УкрСиббанк", що виникли на підставі Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 17.06. 2008 року в розмірі 79 308( сімдесят дев"ять тисяч триста вісім) доларів США 63 центи, заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та 466 344 ( чотириста шістдесят шість тисяч триста сорок чотири) гривні 27 копійок - пеня за порушення термінів повернення кредиту та процентів за користування кредитом.

Встановити спосіб реалізації заставного майна , яке належить ОСОБА_3, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 а саме автомобіль марки Toyota, модель Camry № кузова НОМЕР_4, рік випуску 2008, шляхом продажу на публічних торгах, у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України " Про Заставу", Закону України " про задоволення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".

Встановити початкову ціну предмету застави для його подальшої реалізації в розмірі оціночної вартості, що підлягає визначенню незалежним суб"єктом оціночної діяльності на момент такого продажу.

Стягнути солідарно з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки с. Бамбіне, Білібінського району, Магаданської області, місце проживання: 02154, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_3, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 на користь Публічного акціонерного товариства " УкрСиббанк" ( 61050, м. Харків, проспект Московський, 60, рахунок № 0113 в АТ "УкрСиббанк", м. Харків, МФО 351005, ідентифікаційний код 09807750) судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 1700 ( одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 ( сто двадцять) гривень 00 копійок.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_7, ПУБЛІЧНО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА " УКРСИББАНК", треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Державне підприємство " Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, Дарницьке РУ ГУ МВС України в м. Києві, Управління ДАІ ГУ МВС України в м. Києві про скасування запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна про заборону відчуження автомобіля, про повернення автомобіля, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення . Особи, які брали участь у

справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 02 вересня 2015 року.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК