Справа №: 343/2018/15-ц
Провадження №: 2/0343/929/15
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20 жовтня 2015 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивач просить постановити рішення яким, визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користуватися житловим приміщення в будинку за адресою: вул. Шевченка, 130 в с. Кропивник Долинського району Івано-Франківської області.

Свої вимоги мотивує тим, що він, ОСОБА_1, згідно договору дарування житлового будинку № 263 від 31.08.2015 року, являється власником домоволодіння, яке знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 130 в с. Кропивник Долинського району Івано-Франківської області.

Разом з ним в будинку зареєстровані: батько ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, мама ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, брат - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 та тітка - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4

Однак, у 1998 році відповідачка, ОСОБА_2, поїхала у невідомому напрямку. З того часу вона декілька разів приїжджала, але вже останні девять років не давала про себе ніяких звісток. Таким чином, вже близько девяти років вона відсутня за місцем реєстрації і йому невідоме її місце перебування та проживання. Факт відсутності відповідачки за місцем реєстрації підтверджується Актом обстеження від 11 вересня 2015 року.

Жодних домовленостей між ним і відповідачкою щодо її проживання у його будинку не укладалось, що є підставою вважати її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Реєстрація відповідачки в житловому будинку порушує його права, як власника, на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, а також створює для нього додаткові труднощі, оскільки він має намір оформити житлову субсидію.

Оскільки, обставини, наведені в позовній заяві та докази, які їх підтверджують, свідчать про не проживання відповідачки у жилому приміщенні більше встановленого терміну, то вважає, що є всі підстави для визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування жилим приміщенням.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі зіславшись на вищевказані обставини. Просить позов задоволити. Не заперечив проти заочного розгляду справи.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання на повторний виклик не зявилась, причину своєї неявки суду не повідомила, хоч про дату, час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому Законом порядку про що свідчать оголошення в газеті «Галичина» №151(5104) від 13.10.2015 року . Від неї не поступило клопотання про розгляд справи у її відсутності.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для її вирішення. Позов підлягає до задоволення виходячи з наступного:

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю.

Згідно ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках або порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Права власника будинку визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Ст.72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У відповідності до ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Згідно з постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" - члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.

Копія Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер витягу:43036303 від 31.08.2015 року (а.с.8-9) та копія договору дарування житлового будинку від 31.08.2015р. (а.с.10) свідчать про те, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: Івано-Франківська область Долинський район с.Кропивник вул.Шевченка буд.130 .Підстава виникнення права власності: договір дарування.

Копія довідки №936 від 21.09.2015 року виданої Кропивнянською сільською радою Івано-Франківської області (а.с.6) підтверджує, що ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5. В цьому житловому будинку зареєстровані: батько-Курилів ОСОБА_6,15.01.1965р.н.; мама ОСОБА_4, 10.02.1970р.н.; брат ОСОБА_5, 25.05.1989р.н.; тітка- Курилів ОСОБА_7, 18.09.1975р.н.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_1 від 11.09.2015р., (а.с.7), перевіркою виявлено, що ОСОБА_2 в даному господарстві не проживає з 1998 року. Зі слів брата ОСОБА_3, та свідків, вона дійсно з 1998 р. проживає за кордоном з сімєю.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_2, не проживає в житловому будинку, в с.Кропивник по вул.Шевченка,130 Долинського району Івано-Франківської області більше одного року без поважних причин. Дана обставина відповідачкою не спростована, доказів поважності не проживання в будинку чи наявності іншої домовленості між нею і власником житла стороною відповідачки не представлено, а тому відповідачку слід визнати такою, що втратила право користування даним житловим приміщенням.

На підставі ст. 41 Конституції України,ст.72 ЖК України, ст.ст. 391,405 ЦК України, ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, керуючись ст.ст. 208,209,215,218,224-226 ЦПК України, суд,-

Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2, 18.09.1975р.н. такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке знаходиться в с.Кропивник по вул.Шевченка,130 Долинського району Івано-Франківської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана не пізніше 10 (десяти) днів з дня отримання ним копії заочного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: