Справа № 161/1789/15-ц
Провадження № 2/161/1282/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2015 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді - Івасюти Л.В.

при секретарі - Сидоренко О.В.

з участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_3

ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

ПАТ КБ ПриватБанк 22.04.2014р. звернулось в суд з позовом до ОСОБА_3

про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачу згідно укладеного договору № б/н від 15.11.2006 року було надано ПАТ КБ ПриватБанк кредит у розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 , у порушення норм Закону та умов договору не повертає кредит та кошти за користування кредитом, станом на 30.11.2012 року заборгованість за кредитним договором становила 36938,30 гривень, з яких заборгованість за кредитом 9946,89 гривень, заборгованість по процентах за користування кредитом 24756,25 гривень, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. -штраф (фіксована частина), 1735,16 грн. штраф (процентна складова).

Посилаючись на наведене, позивач просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ Приватбанк заборгованість за кредитним договором в сумі 36938.30 гривень (тридцять шість тисяч девятсот тридцять вісім гривень тридцять копійок) та 369,38 грн. (триста шістдесят девять гривень тридцять вісім копійок) судового збору.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з наведених у позовній заяві мотивів.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнав, просив застосувати строки позовної давності та відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши думку представників сторін, дослідивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що відповідачу згідно укладеного договору № б/н від 15.11.2006 року було надано ПАТ КБ ПриватБанк кредит у розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_3, у порушення норм Закону та умов договору не повертала кредит та кошти за користування кредитом, в звязку з чим утворилась заборгованість, яка, згідно розрахунку позивача, станом на 30.11.2012 року становила 36938,30 гривень, з яких заборгованість за кредитом 9946,89 гривень, заборгованість по процентах за користування кредитом 24756,25 гривень, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. -штраф (фіксована частина), 1735,16 грн. штраф (процентна складова).

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19червня 2013 року позов публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості було задоволено. Постановлено: стягнути з ОСОБА_3 в користь публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк заборгованість за кредитним договором в сумі 36938,30 гривень (тридцять шість тисяч девятсот тридцять вісім гривень тридцять копійок) та 369,38 грн. (триста шістдесят девять гривень тридцять вісім копійок) судового збору.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 лютого 2015 року вищевказане рішення суду за заявою ОСОБА_3 скасовано.

Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 261 цього ж Кодексу встановлено, що перебіг строку позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Судом встановлено, що останній платіж по вищевказаному кредитному договору був здійснений ОСОБА_3 12.09.2008 року. Від даної дати слід відраховувати строк позовної давності для звернення в суд з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Крім того, з розрахунку заборгованості вбачається, що 05.03.2015р. із заробітної плати відповідача ОСОБА_3 стягнуто в користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» 169,21грн. відсотків за кредитним договором.

Таким чином, з 12.09. 2008 року почав спливати термін позовної давності щодо будь-яких претензій ПАТ «КБ «Приватбанк» до відповідача.

Позивач пропустив без поважних причин строк звернення до суду з відповідним позовом, оскільки він закінчився 12.09.2011 року.

Якщо ж причину пропуску цього строку суд визнає поважною, порушене право повинно бути захищене.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з клопотанням про поновлення строку звернення до суду з вказаним позовом не звертався, поважності причин пропуску цього строку суду не надав, предмет спору та обставини цієї справи стосуються періоду 2008-2011 років, тобто позивач звернувся в суд зі спливом чотирирічного терміну часу.

Стаття 256 ЦК України передбачає, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється статтею 257 ЦК України тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.І ст.261 ЦК України).

На думку суду, позивач пропустив строки позовної давності без поважних причин для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором .

Згідно ч.4 ст.267 ЦПК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити .

Керуючись ст. ст. 8, 10, 60, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 207, 257, 267, 526, 610, 611, 1050, 1054 Цивільного кодексу України суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта