АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 668/314/15-ц Головуючий в суді І інстанції: Головко О.В. Номер провадження 22ц/791/1002/15 Доповідач: Чиркова К.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року жовтня місяця 13 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Чиркової К.Г.

Суддів: Лісової Г.Є.

Фурман Т.Г.

при секретарі: Гурові Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Одеська залізниця» на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 12 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Одеська залізниця», третя особа ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Одеська залізниця», третя особа - ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки, посилаючись на те, що 06.11.2014 року належний йому автомобіль SKODA Rapid, державний номер НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження, внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, яка сталася о 14 год. 25 хв. на перехресті вул. Блюхера та проспекту 200-річчя Херсона.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 53959,17 грн.

Винним у порушенні Правил дорожнього руху є ОСОБА_4, який керував трактором ЮМЗ-6, власником якого є Херсонське будівельно - монтажне управління №4, служби будівельно - монтажних робіт і цивільних споруд Одеської залізниці.

Позивач просив суд стягнути з Державного підприємства «Одеська залізниця» 45943,69 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження належного йому автомобіля, 7457,78 грн. в рахунок втрати товарної вартості автомобіля та 557,70 грн. витрати на проведення автотоварознавчого дослідження та судові витрати.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 12 лютого 2015 року позовні вимоги задоволено.

Судом стягнуто з Державного підприємства «Одеська залізниця» на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування майнової шкоди, спричиненої пошкодженням автомобіля 45943,69 грн., в рахунок відшкодування втрати товарної вартості автомобіля 7457,78 грн., витрат понесених на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 557,70 грн., судових витрат у розмірі 550 грн., а всього 54509,17 грн..

В апеляційній скарзі Державне підприємство «Одеська залізниця» просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог, зазначаючи про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки матеріали справи свідчать про грубу необережність позивача, що виразилася у нехтуванні правилами безпеки руху, та про відсутність належних доказів на підтвердження розміру витрат необхідних для відновлювального ремонту автомобіля.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі.

Згідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як роз'яснив, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 6 постанови №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК України.

Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що 06.11.2014 року близько 14 год. 25 хв. ОСОБА_4, керуючи трактором ЮМЗ-6, з причепом 2ПТС, державний номер НОМЕР_3, буксував транспортний засіб САЗ-3502, державний номер НОМЕР_2 у порушення пп. 16.11, 23.1, 23.3 Правил дорожнього руху, трос буксиру не був обладнаний сигнальними щитками або прапорцями і на перехресті вулиць 200-річчя Херсона і Блюхера, рухаючись по другорядній дорозі не надав переваги в русі автомобілю SKODA Rapid, державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого автомобіль здійснив наїзд на трос і зазнав механічних пошкоджень.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 53959,17 грн., що підтверджено висновком №Вє-479 від 08.12.2014 року про визначення вартості матеріального збитку, спричиненого автомобілю SKODA Rapid, державний номер НОМЕР_1.

Постановою Білозерського районного суду Херсонської області від 24 листопада 2014 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні дорожньо - транспортної пригоди та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Власником трактора ЮМЗ-6, з причепом 2ПТС, державний номер НОМЕР_3, є Херсонське будівельно - монтажне управління №4, служби будівельно - монтажних робіт і цивільних споруд Одеської залізниці, з яким ОСОБА_4 перебуває у трудових відносинах.

При цьому цивільно - правова відповідальність водія трактора ЮМЗ-6, з причепом 2ПТС, державний номер НОМЕР_3 у добровільному порядку застрахована не була (п. 21.1 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність вини ОСОБА_4 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення Правил дорожнього руху та покладення на володільця джерела підвищеної небезпеки - Державне підприємство «Одеська залізниця» цивільної відповідальності за завдану шкоду.

Висновки суду відповідають обставинам справи, в межах наданих сторонами та досліджених судом доказів та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Обставини, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування висновків суду щодо цього апеляційна скарга не містить.

В ході розгляду справи в апеляційному порядку за клопотанням відповідача, який заперечував розмір матеріального збитку завданого пошкодженням автомобіля, визначеного у висновку №Вє-479 від 08.12.2014 року, призначалася судова автотоварознавча експертиза, за висновком, якої від 28.09.2015 року №246, вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля SKODA Rapid, державний номер НОМЕР_1, становить 53066,26 грн., розмір втрати товарної вартості автомобіля становить 8167,94 грн., різниця між розміром збитку, визначеним у висновку №Вє-479, пов'язана, в тому числі, із неврахування комплексу робіт із збиранням та розбиранням, та відсутністю довідкової бази, що регламентує кількість і вартістю матеріалів для фарбування.

Колегія суддів вважає, за необхідне покласти в основу судового рішення висновок судової автотоварознавчої експертизи за №246 від 28.09.2015 року щодо визначення розміру матеріальної шкоди, спричиненої пошкодженням автомобіля, а тому рішення суду в цій частині підлягає зміні із визначенням розміру збитків, втрати товарної вартості автомобіля відповідно до висновку експертизи за №246.

Посилання апелянта на те, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження проведення ним відновлювального ремонту автомобіля та заміни деталей автомобіля, зокрема панелі приладів, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки наявними в матеріалах справи документами, а саме, актом виконаних робіт, приходними касовими ордерами, а також висновком експертизи за №246 від 28.09.2015 року підтверджено відновлення транспортного засобу на спеціалізованому підприємстві для даної моделі автомобіля та проведення заміни його пошкоджених складових: капота, крила переднього правого, торпеди (панелі приладів), двох щіток, важелів щіток очисника, трапеції приводу склоочисника.

Доводи апеляційної скарги про грубу необережність потерпілого, який проігнорував вимоги Правил дорожнього руху та не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою і не вибрав безпечну швидкість, з урахуванням виїзду трактора з причепом з другорядної дороги, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки зазначені апелянтом обставини не були підтвердженні в ході судового розгляду справи, належними та допустимими доказами, а за діючим в Україні цивільним законодавством питання про те, чи є допущена потерпілим необережність грубою (частина друга статті 1193 ЦК), у кожному конкретному випадку має вирішуватись з урахуванням фактичних обставин справи (характеру дії, обставин завдання шкоди, індивідуальних особливостей потерпілого, його стану тощо).

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про грубу необережність потерпілого, який порушення Правил дорожнього руху під час керування автомобілем не допускав і такі обставини судом не встановлені, а технічна неможливість, у конкретній обстановці уникнути зіткнення не може розглядатися як груба необережність потерпілого.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не має, проте рішення суду підлягає зміні в частині визначення розміру матеріального збитку та втрати товарної вартості автомобіля з підстав наведених в мотивувальній частині рішення.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підтвердження витрат, пов'язаних з необхідністю переїзду до м. Херсона, в тому числі для проведення огляду автомобіля, у зв'язку з призначенням судової автотоварознавчої експертизи позивачем наданий фіскальний чек на суму 250 грн., зважаючи, що розмір витрат, відповідає граничному розміру визначеному постановою Кабінету Міністрів України за №127 від 22.02.2012 року (з послідуючими змінами), колегія суддів вважає, що понесені позивачем витрати підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Одеська залізниця» задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 12 лютого 2015 року в частині відшкодування майнової шкоди змінити.

Розмір стягнутого з Державного підприємства «Одеська залізниця» на користь ОСОБА_3 матеріального збитку зменшити з 45943,69 грн. до 44898,32 грн., розмір втрати товарної вартості автомобіля збільшити з 7457,78 грн. до 8167,94 грн., розмір загальної суми зменшити з 54509,17 грн. до 54173,96 грн.

В решті частини рішення залишити без змін.

Стягнути з Державного підприємства «Одеська залізниця» на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 250 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: