УХВАЛА

Іменем України

13 березня 2015 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Карпінської Ю.Ф.,

при секретарі Воробей В.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Вінницького обласного спеціалізованого територіального медичного обєднання «Фтизіатрія», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Вінниці, про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою, посилаючись на те, що у 2012 році він працював у Вінницькому обласному протитуберкульозному диспансері на посаді бухгалтера. Під час чергового медичного огляду Вінницьким обласним клінічним протитуберкульозним диспансером було виявлено захворювання ВДТБ (03.06.2011) стан після лівобічної пульманектомії з приводу казеозної пневмонії, Дестр.-, МБТ-, М-, К+, Рез.І (H,R,S, EZ) II (Et, Fm, Cap, Of) Гіст.+, Кат4, Ког2 (2011) Л-Н І-ІІ (першого-другого ст.) - захворювання професійне, встановлено вперше. Дата встановлення остаточного діагнозу 14.02.2012 року. Медичним висновком № 595 від 20.02.2012 року Центральної лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання від 14.02.2012 року № 6/186 визначено, що підгрунттям для встановлення професійної етіології туберкульозу є інформація про умови праці, що надана в санітарно-гігієнічні характеристики умов праці № 58 від 18.01.2012 року, де зазначено, що ОСОБА_1 протягом 50,5 % робочого часу підлягав дії небезпечного виробничого фактору біологічного походження (мікобактерії туберкульозу, опосередковано через інфіковане повітря в приміщенні та на території ОСОБА_4 місце ОСОБА_1 знаходилось на 2 поверсі лікувального корпусу, де маршові сходи до бухгалтерії були загальними і для хворих на туберкульоз, які переміщувались (ходили) до стаціонарного легеневого відділення). Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким ступенем зниження слуху (II) за класифікацією ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виникла, як ускладнення внаслідок лікування основного професійного захворювання ототоксичними препаратами). Як встановлено Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 27.02.2012 року, професійне захворювання виникло при таких обставинах: ОСОБА_1 мав опосередкований контакт через інфіковане повітря на території ОТД та сходових маршах, де також перебували хворі на туберкульоз. Основним шкідливим виробничим фактором для позивача є біологічний фактор мікобактерії туберкульозу. Фактор діяв протягом робочої зміни робочого стажу. Крім того, комісією розслідування причин виникнення професійного захворювання не виявлено фактів невиконання технічних регламентів та інших вимог щодо виробничої санітарії та умов праці, а головному лікарю запропоновано провести ремонт та реконструкцію по забезпеченню для працівників бухгалтерії окремого входу з виключенням зустрічних потоків на туберкульоз. 03.04.2012 року Вінницька міжрайонна МСЕК вперше встановила позивачу 70 % втрати працездатності та другу групу інвалідності строком до 01.05.2013 року. Довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги від 28.04.2014 року Вінницьким обласним МСЕК встановлено йому 60 % відсотків втрати працездатності безтерміново. З пошкодженням здоровя ОСОБА_1 завдано тяжкі фізичні та глибокі моральні страждання, оскільки кардинально змінився його звичайний уклад життя, що вимагає великих зусиль для організації свого життя й відновлення здоровя, та значного матеріального забезпечення. З моменту виникнення професійного захворювання позивач відчуває себе безпомічним, частково залежить від інших осіб і постійного лікування, та нездатним до повноцінної трудової діяльності.Тому просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 146160 грн.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 заявила клопотання про призначення по справі судово-психологічної експертизи, яке попередньо також подавала через канцелярію суду. Клопотання обґрунтовує тим, що для визначення розміру немайнових страждань необхідні спеціальні знання у галузі психології, тому необхідно призначити судово-психологічну експертизу, яка дозволить зясувати всі обставини, що мають істотне значення для розвязання спору судом та отримати доступ до необхідних спеціальних знань, без яких правильне вирішення даної справи неможливе.Проведення зазначеної експертизи просить доручити експертам Львівської обласної державної клінічної психіатричної лікарні (м. Львів, вул. Кульпарківська, 95).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав клопотання про призначення експертизи.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила проти заявленого клопотання, так як вказана експертиза призначається лише у випадках, коли не встановлено відсоток втрати працездатності та не визнається заподіяння моральної шкоди, а відповідач по справі визнає, що позивачеві заподіяно моральну шкоду та погоджується її сплатити в розмірі 2500 грн. Також зауважила, що відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір моральної шкоди визначається судом.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоч в установленому порядку повідомлявся про час і місце судового розгляду, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Так, згідно ст.133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

Відповідно до ч.1 ст.143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Постановою Пленуму ВСУ «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» № 8 від 30.05.1997 року визначено, що судова експертиза призначається у випадках, коли для вирішення питань, що виникли у справі, необхідні спеціальні знання в тій чи іншій галузі, що повністю узгоджується з положеннями ч.1 ст.143 ЦПК України.

В зв`язку з наведеним суд вважає за необхідне з метою повного всебічного і об'єктивного розгляду спору, з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, винесення законного, обґрунтованого та об'єктивного рішення, задовольнити клопотання представника позивача та призначити по справі судово- психологічну експертизу.

Крім того, суд роз`яснює сторонам по справі, що при дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має грунтуватися на всебічному, повному й об'єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.202 ЦПК України суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Врахувавши те, що для проведення експертизи потрібний значний проміжок часу, а також те, що експертам для проведення судово-психологічної експертизи необхідні матеріали даної цивільної справи, суд дійшов висновку, що на час проведення експертизи провадження в справі підлягає зупиненню.

Керуючись ст.ст.133, 143, 144, 202 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача задовольнити.

Призначити по справі № 127/14024/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Вінницького обласного спеціалізованого територіального медичного обєднання «Фтизіатрія», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Вінниці, про стягнення моральної шкоди судово-психологічну експертизу, проведення якої доручити експертам Львівської обласної державної клінічної психіатричної лікарні (м. Львів, вул. Кульпарківська, 95).

На вирішення експертів поставити наступні питання:

1. Чи є у ОСОБА_1 зміни в емоційному станііндивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню його як особистості, які виникли внаслідок отриманого професійного захворювання, що виникло у 2012 році?

2. Чи є ситуація, яка досліджується, психотравмувальною для особи? Якщо так, то чи завдані ОСОБА_1 страждання (моральна шкода)?

3. Чи спричинені ОСОБА_1 страждання (моральна шкода) за умов отримання професійного захворювання та подальшого встановлення інвалідності в звязку з 60-відсотковою втратою працездатності безстроково? Якщо завдані моральні страждання, то який можливий розмір становить грошова компенсація за завдані страждання (моральну шкоду)?

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок або відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов'язків.

Експертизу провести у строк до 13 квітня 2015 року, у разі неможливості проведення експертизи у вказаний строк, повідомити про це суд.

Попередити сторони про наслідки ухилення від участі в експертизі, передбачені ст.146 ЦПК України.

Витрати за проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

В розпорядження експертів надати матеріали цивільної справи № 127/14024/14-ц.

Провадження в справі зупинити до отримання висновку експерта.

Ухвала в частині зупинення провадження може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подання протягом п'яти днів з часу її проголошення апеляційної скарги через суд першої інстанції.

СУДДЯ: Ю.Ф. Карпінська