РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Кошар А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу "Ветеранів" про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

21 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Обслуговуючого кооперативу "Ветеранів" про стягнення коштів.

Свої вимоги мотивує тим, що 10 січня 1993 року він був прийнятий у члени Гаражно-будівельного кооперативу "Ветеран", правонаступником якого з 15 серпня 2007 року є Обслуговуючий кооператив "Ветеранів". 21 квітня 2012 року, рішенням зборів уповноважених (протокол № 9) його виключено з членів Обслуговуючого кооперативу "Ветеранів".

Разом з тим, у 2014 році відповідач надав йому копію витягу з протоколу № 7 зборів уповноважених Гаражно-будівельного кооперативу "Ветеран" від 21 березня 2004 року про його виключення з членів кооперативу нібито з 21 березня 2004 року. Про його виключення з членів кооперативу він дізнався під час ознайомлення з матеріалами перевірки в Солом'янському РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Вважає, що протокол № 7 зборів уповноважених Гаражно-будівельного кооперативу "Ветеран" від 21 березня 2004 року є підробленим документом, внесені в нього відомості повністю не відповідають дійсності, він не запрошувався та не приймав участь у зборах уповноважених та не мав будь-яких відомостей про існування рішення про виключення його з кооперативу до вересня 2014 року.

За період членства в кооперативі ним витрачено на будівництво гаражного боксу 19113 гривень, у тому числі 5428 гривень на придбання будматеріалів для добудови боксу господарським способом. На його звернення до відповідача про повернення коштів, витрачених на будівництво гаражного боксу НОМЕР_1 в зв'язку з виключенням з членів кооперативу, 21 квітня 2012 року відповідач повернув грошові кошти в розмірі 6250 гривень, що були сплачені в 2008 році на демонтажні та монтажні роботи. Решта коштів в розмірі 12563 гривні, витрачені на будівництво боксу не повернуто.

На звернення про повернення коштів, витрачених на будівництво гаража, він відповіді не отримав, тому просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 12563 гривні.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов у повному обсязі та просив його задовольнити з наведених в ньому підстав.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував та просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на недоведеність та безпідставність вимог. Надав суду письмові пояснення (а.с. 90-91), в яких зазначив, що докази, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог є неналежними та недопустимими в розумінні статей 58, 59 ЦПК України. Обставини на які посилається позивач не відповідають дійсності, зокрема, в позовній заяві зазначається, що позивачем витрачено 5428 гривні на придбання будматеріалів для добудування гаражу господарським способом, що підтверджується накладними на придбання будматеріалів. Разом з тим, ці накладні є неналежними доказами, оскільки не містять інформацію щодо предмета доказування. З них неможливо встановити, що ці матеріали придбані і використані саме для добудови гаражного боксу; дату їх складення; валюту, за яку було здійснено купівлю товару. Жодних інших доказів на підтвердження того, що позивачем було витрачено кошти саме на будівництво гаражного боксу в матеріалах справи не існує, тому решта суми в розмірі 7135 гривень є взагалі необґрунтованою та не підтверджується доказами.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Позивач зазначає, що 10 січня 1993 року він був прийнятий в члени Гаражно-будівельного кооперативу "Ветеран", правонаступником якого з 15 серпня 2007 року є Обслуговуючий кооператив "Ветеранів". 21 квітня 2012 року рішенням зборів уповноважених (протокол № 9) його виключено з членів Обслуговуючого кооперативу "Ветеранів" (а.с. 12, 26, 17, 26-27, 89).

Також вказує, що за період членства в кооперативі ним витрачено на будівництво гаражного боксу 19113 гривень, у тому числі 5428 гривень на придбання будматеріалів для добудови боксу господарським способом. На його звернення до відповідача про повернення коштів, витрачених на будівництво гаражного боксу НОМЕР_1 в зв'язку з виключенням з членів кооперативу 21 квітня 2012 року відповідач повернув грошові кошти в розмірі 6250 гривень, що були сплачені в 2008 році на демонтажні та монтажні роботи. Решта коштів в розмірі 12563 гривні, витрачені на будівництво боксу не повернуто.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

У ч. 1 ст. 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На підтвердження своїх вимог позивач посилається на письмові докази.

Позивач надав суду наступні докази:

- розписку від 19 лютого 2011 року про те, що ОСОБА_2 одержав від ОСОБА_1 6250 гривень на монтаж і демонтаж плит для гаражів в 2008 році (а.с. 11);

- накладну від 02 червня про придбання М400 на суму 228 гривень; накладну від 13 червня про придбання М500 на суму 80 гривень; накладну від 07 жовтня 2008 року про придбання цегли на суму 688 гривень; накладну від 08 червня 2006 року про придбання полоси 40*5 мм, квадрату 14*14мм, арматури 16 мм, кутника 40*40, листа 2 мм х/к, листа 4 мм рифленого, швелера № 14, швелера № 16, швелера № 30 та послугу по їх порізці на суму 4432 гривні 80 копійок (а.с. 15-16);

- квитанцію до прибуткового касового ордеру № 1976 від 10 січня 1993 року про сплату безповоротного вступного внеску в сумі 500 карбованців; квитанцію до прибуткового касового ордеру № 5 від 10 січня 1993 року про сплату пайового внеску в сумі 15300 карбованців; квитанцію до прибуткового касового ордеру № 123 від 16 березня 1993 року про сплату пайового внеску в сумі 100000 карбованців; квитанцію до прибуткового касового ордеру № 1562 від 20 червня 1994 року про сплату пайового внеску в сумі 1500000 карбованців; квитанцію до прибуткового касового ордеру № 2284 від 27 червня 1994 року про сплату пайового внеску в сумі 2000000 карбованців; квитанцію до прибуткового касового ордеру № 210 від 15 лютого 1995 року про сплату пайового внеску в сумі 1500000 карбованців; квитанцію до прибуткового касового ордеру № 1400 від 14 червня 1995 року про сплату пайового внеску в сумі 3000000 карбованців; квитанцію до прибуткового касового ордеру № 125 від 29 серпня 1996 року про сплату пайового внеску в сумі 2000000 карбованців; квитанцію до прибуткового касового ордеру № 985 від 02 липня 1997 року про сплату пайового внеску в сумі 300 гривень; квитанцію до прибуткового касового ордеру № 1 від 16 лютого 1999 року про сплату пайового внеску в сумі 400 гривень ( а.с.8-10).

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У судовому засіданні учасниками судового розгляду не оспорювалось, що кошти по розписці від 19 лютого 2011 року в сумі 6250 гривень були повернуті відповідачем позивачу в повному обсязі.

Позивач зазначає, що з відповідача підлягає стягненню також 5428 гривень, витрачених на придбання будматеріалів для добудови гаражного боксу, що підтверджується накладною від 02 червня на суму 228 гривень; накладною від 13 червня на суму 80 гривень; накладною від 07 жовтня 2008 року на суму 688 гривень; накладною від 08 червня 2006 року на суму 4432 гривні 80 копійок (а.с. 15-16).

Разом з тим, з копій документів, наданих суду, не вбачається чи були використані придбані позивачем за цими накладними матеріали саме для добудови гаражного боксу. Крім того, накладні на аркуші справи 15 містять не повну дату їх складення, в них не зазначено року, тому неможливо встановити коли цей товар купувався.

Будь-яких інших доказів на підтвердження того, що позивачем було витрачено кошти в розмірі 5428 гривні саме на будівництво гаражного боксу матеріали справи не містять.

На підтвердження витрат на придбання будматеріалів для добудови гаражного боксу в решті суми в розмірі 7135 гривень (12563 - 5428 = 7135), позивач не надав суду жодного докази. Зазначена вимога ґрунтується лише на його поясненнях.

Надані квитанції про сплату пайових внесків не є доказами витрат позивача на придбання матеріалів для добудови гаражного боксу.

Крім того, позивач не надав доказів про укладення між ним та відповідачем будь-яких угод за якими він зобов'язаний був витрачати власні кошти на придбання будівельних матеріалів та добудову гаражного боксу НОМЕР_1, а відповідач зобов'язаний був повернути витрачені ним кошти у певний строк.

Не є підставою для задоволення позову і посилання відповідача на те, що він вважає протокол № 7 зборів уповноважених Гаражно-будівельного кооперативу "Ветеран" від 21 березня 2004 року про виключення його з членів кооперативу підробним.

Витяг з цього протоколу, посвідчений належним чином, наданий суду стороною відповідача, а доказів на спростування викладено в протоколі позивач суду не надав.

За таких обставин, суд вважає, що позивач не довів заявлені вимоги належними доказами.

З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 21 Закону України "Про кооперацію", статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу "Ветеранів" про стягнення коштів.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: