Справа № 502/883/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2015 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі

головуючого судді Тюміна О.Г..

за участю секретаря судового засідання Нанєвої А.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кілія цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до Державного професійно-технічного навчального закладу «Кілійський професійний ліцей»

про зобовязання відповідача виплатити компенсацію за невикористану щорічну відпуст-ку, невикористані додаткові відпустки як одинокій матері , на утриманні якої знаходиться особа віком до 18-ти років, стягнення моральної шкоди, -

В С ТА Н О В И В

27.04.2015 року позивач звернулась до Кілійського районного суду Одеської об-ласті із позовом , який уточнила шляхом подання 09.06.2015 року уточненої позовної заяви (а.с. 14), та остаточно просить :

- зобовязати Державний професійно-технічний навчальний заклад «Кілійський професійний ліцей» (відповідача) виплатити компенсацію за невикористані додаткові від-пустки як одинокій матері , на утриманні якої знаходиться особа віком до 18-ти років в су-мі 5158,79 грн., ( в тому числі за 2011 р. 2112,12 грн., за 2012 р. 1732,65 грн., за 2013 р. 1313,99 грн.) компенсацію за несвоєчасно виплачену суму 2729,00 грн., всього 7887,798 грн.

- зобовязати відповідача виплатити компенсацію за невикористані 21 день що-річної відпустки , ( з відпустки тривалістю 56 днів, на яку вона мала право як викладач) в сумі 604,96 грн., всього 1748,56 грн.

- стягнути з відповідача на її користь відшкодування моральної шкоди в сумі 5000,00 грн.

В судовому засіданні позивач позов підтримує , та зазначає , що наказом № 172 від 11.10.2011 року її було прийнято на посаду головного бухгалтера ДПТНЗ «КПЛ» із суміщенням посади викладача на викладення тимчасово вакантних годин з загальних дисциплін згідно тарифікації на 2013-2014 навчальний рік. 23.10.2013 року позивач подала заяву про звільнення за власним бажанням і наказом № 188 від 06.11.2013 року була звіль-нена з посади головного бухгалтера та з педагогічного навантаження. Наказом № 190 від 06.11.2013 року її було прийнято на посаду викладача за сумісництвом з 07.11.2013 року до кінця навчального 2013-2014 навчального року. Наказом № 094 від 27.06.2014 року була звільнена з посади викладача за сумісництвом в звязку з закінченням навчального 2013-2014 року.

Позивач пояснює, що рішенням Кілійського районного суду від 25.03.2011 року було розірвано її шлюб з чоловіком, після чого вона одна утримувала та виховувала їх ді-тей - Дмитра , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2, в звязку із чим во-на мала право на додаткову соціальну оплачувану відпустку як одинока мати, яка вихо-вує дитину до 18-років. Для отримання цієї відпустки , або компенсації , вона в 2011 році , в 1012 році , в 2013 році не зверталась до керівника ліцею. Вперше вона звернулась із заявою про виплату їй компенсації за невикористану соціальної відпустки за 2011 р в кі-лькості 10 днів та за 2012 р. в кількості 10 днів 19.11.2014 року , але компенсація їй не була виплачена. Невиплатою компенсації порушені її права , завдано моральні страждання, оскільки вона, виховуючи неповнолітніх синів одна , без чоловіка, змушена була робити це тільки за рахунок своєї заробітної платні. На відшкодування моральної шкоди просить стяг-нути відшкодування 5000 грн.

Представник відповідача позов не визнала повністю , та зазначає, що позивач працювала в ліцеї на посаді головного бухгалтера та за сумісництвом на посаді виклада-ча, а після звільнення з посади головного бухгалтера, працювала викладачем за сумісницт-вом. За весь час своєї роботи позивач не зверталася із заявами про надання їй додаткової відпустки як матері, яка виховує дитину без батька або про виплату компенсації за неви-користану відпустку. Під час звільнення позивач також не зверталась із заявою про виплату компенсації. Крім того , в документах з обліку кадрів позивач зазначала, що вона прожи-ваю у шлюбі з чоловіком , ніяких документів про розірвання шлюбу не надавала. Із заявою про виплату компенсації за невикористані відпустки позивач звернулася тільки після звільнення, 25.06.2014 року, в звязку з чим компенсація не була нарахована. З позовом в частині компенсації за невикористані 21 день щорічної відпустки як викладачу предста-вник незгоден в звязку з тим, що на час звільнення з посади викладача, на якій вона пра-цювала до 27.06.2014 року у позивача виникло право на щорічну відпустку тривалість 35 календарних днів. В червні 2015 року позивачу ОСОБА_1 донарахована та випла-чена компенсація за не використану відпустку 2 календарних дня в розмірі 253,22 грн. та як викладачу суміснику 1 кал. день в розмірі 36,79 грн.

Заслухавши пояснення сторін , дослідивши надані докази та розглянувши справу в межах позовних вимог , суд вважає позов обґрунтованим та таким , що підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено наступні обставини справи та спірні правовідносини, що ви-никли між сторонами в сфері трудових правовідносин.

Згідно актового запису № 138 від 28.07.1990 року , зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 Григорів-ною, (а.с.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 , який є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_1, народився 07 вересня 1997 року. (а.с. 5 )

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 25 березня 2011 року шлюб, зареєстрований 28.07.1990 року Кілійським районним відділом ЗАГС Одеської обла-сті, актовий запис № 138 , між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 розірвано. (а.с. 6)

Згідно відміток в паспорті позивача :

- 28.07.1990 року зареєстровано її шлюб з ОСОБА_4.

- 14.11.2013 року зроблена відмітка про розірвання шлюбу з ОСОБА_4 на підстав рішення Кілійського районного суду від 25.03.2011 року. (а.с. 7)

Згідно записів в трудовій книжці позивача :

- 11.10.2011 руку позивача прийнято на посаду в.о. головного бухгалтера із су-міщенням посади викладача. Наказ № 172 від 11.10.21011 року.

- 20.03.2013 р. позивача переведено з посади виконуючої обовязки головного бухгалтера на посаду головного бухгалтера. Наказ № 47 від 19.03.2013 р.

- 06.11.2013 р. позивача звільнено з роботи за власним бажанням. Ст. 38 КЗпП України. Наказ № 187 від 06.11.2013 р. (а.с.8 )

Наказом директора ДНЗ «КПЛ» № 172 від 11 жовтня 2011 р. позивача прийня-то на роботу в.о. головного бухгалтера, що є основною роботою.

В особовому листку по обліку кадрів , заповненому позивачем 11 жовтня 2011 року , під час прийому на роботу, позивачем зазначено , що до складу її сімї на той час входили : чоловік ОСОБА_4 а також сини ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.31-34)

Згідно довідки ДНЗ «КПЛ» :

- наказом № 172 від 11.10.2011 р. позивача прийнято на роботу на посаду в.о. го-ловного бухгалтера ;

- наказом № 181 від 18.120.2011 р. позивачу надані викладацькі години за сумі-щенням ;

- наказом № 188 від 06.11.2013 р. позивача звільнено з посади гол. бухгалтера за власним бажанням. Щорічна основна відпустка як головного бухгалтера використана повніс-тю.

- наказом № 190 від 06.11.2013 р. відповідача прийнято на посаду викладача за сумісництвом згідно тарифікації на 2013-2014 навчальний рік;

- наказом № 094 від 27.06.2014 р. позивача звільнено з посади викладача за суміс-ництвом у звязку із закінченням строку трудового договору. Виплачена компенсація за 35 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки як викладачу. (а.с. )

19.11.2014 року ОСОБА_1 звернулася до головного бухгалтера ДНЗ «КПЛ» із заявою про виплату компенсації за невикористану соціальну відпустку за 2011 рік в кількості 10 днів та за 2012 рік в кількості 10 днів , а всього за 20 днів. Компенсацію про-сить перерахувати на картковий рахунок в Приватбанку. (а.с. 42 )

Компенсація ОСОБА_1 на час розгляду справи не нарахована та не ви-плачена.

Відповідно до ст. 74 КЗпП України громадянам , які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами , організаціями незалежно від форм власності , виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фі-зичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх пері-од місця роботи (посади) і заробітної плати.

Положеннями ст. 76 КЗпП України встановлено право працівників, які перебу-вають у трудових відносинах також на щорічні додаткові відпустки у випадках, передба-чених законодавством.

Відповідно до ч.1 ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому ви-плачується грошова компенсація за всі не використані ним дня щорічної відпустки, а та-кож додаткової відпустки працівникам , які мають дітей або неповнолітню дитину-інваліда з дитинства підгрупи А І групи.

Відповідно до ч.2 ст. 83 КЗпП України у разі звільнення керівних , педагогічних , наукових, науково педагогічних працівників , спеціалістів навчальних закладів, які до зві-льнення пропрацювали не менш як 10 місяців, грошова компенсація виплачується за не використані ними дня щорічних відпусток з розрахунку повної їх тривалості.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.4 Закону України «Про відпустки» установлюються со-ціальні відпустки , в тому числі додаткова відпустка працівникам , які мають дітей або повнолітню дитину інваліда з дитинства підгрупи А І групи (ст.19 цього Закону)

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про відпустки» одинокій матері … нада-ється щорічно додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів без ураху-вання святкових і неробочих днів (ст. 73 КЗпП України).

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення праців-ника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані них дні щорічної відпус-тки , а також додаткові відпустки працівникам, які мають дітей, дітей або повнолітню дити-ну інваліда з дитинства підгрупи А І групи.

Таким чином судом встановлено, що позивач мала право на отримання додатко-вої соціальної відпустки як одинока мати , яка виховувала неповнолітню дитину баз батька, але за час роботи в ліцеї не отримувала ні відпустки ні компенсації. Той факт , що пози-вач за весь час знаходження в трудових відносинах з відповідачем не повідомила про наявність в неї права на додаткову соціальну відпустку та не звернулася із заявою про надання їй цієї відпустки або компенсації , а звернулася вже після припинення трудових відносин , на думку суду не позбавляє її права на отримання компенсації за невикорис-тані додаткові відпустки , оскільки надання таких додаткових соціальних відпусток є дода-тковими гарантіями для працюючих жінок , які виховують неповнолітніх дітей без батька.

Таким чином, судом встановлена наявність підстав для часткового задоволення позову в частині зобовязання відповідача здійснити нарахування та виплату компенсації за невикористані додаткові відпустки з нарахуванням компенсації за несвоєчасну виплачену компенсацію та вирахуванням податків та інших обовязкових платежів.

Позовна вимога в частині зобовязання відповідача виплатити компенсацію за невикористані 21 день щорічної відпустки не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Порядок надання щорічної основної відпустки тривалість 56 календарних днів керівним працівникам навчальних закладів та установ освіти, навчальних(педагогічних) час-тин (підрозділів) інших установ і закладів педагогічним, науково-педагогічним працівникам та науковим працівникам врегульовано Постановою Кабінету Міністрів України від 14 жо-втня 1997 року № 346, відповідно до п. 6 якої у разі звільнення керівних, педагогічних, на-укових і науково педагогічних працівників навчальних закладів та навчальних (педагогіч-них) частин (підрозділів) інших установ і закладів , які до звільнення пропрацювали не менш як 10 місяців , грошова компенсація виплачується за невикористані ними дні щорі-чної основної відпустки з розрахунку повної її тривалості, а особам , які до звільнення про-працювали менш як 10 місяців , - пропорційно до відпрацьованого ними часу (з розрахунку тривалості щорічної основної відпустки за кожний відпрацьований місяць 5,6 ; 4,2 ; і 2,8 календарних дня за тривалості щорічної основної відпустки відповідно 56 , 42 і 28 календа-рних днів.)

Позивача наказом № 190 від 06.11.2013 р. прийнято на посаду викладача за су-місництвом згідно тарифікації на 2013-2014 навчальний рік ; наказом № 094 від 27.06.2014 р. позивача звільнено з посади викладача за сумісництвом у звязку із закінченням строку трудового договору. Тобто позивач відпрацювала менш ніж 8 місяців, в звязку з чим в неї виникло право на щорічну відпустку тривалістю 35,5 календарних дня. Під час звільнення їй нарахована та виплачена компенсація за 35 днів невикористаної відпустки як викладача , а також в червні 2015 року здійснено донарахування за 1 день невикористаної відпустки як викладача з нарахуванням компенсації за несвоєчасну виплату, що відповідає Порядку, за-твердженому Постановою Кабінету Міністрів від 14.04.1997 р. № 346.

За правилами ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями , діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала , за наявності її вини , крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі , якщо порушення його за-конних прав призвели до моральних страждань , втрати нормальних життєвих звязків і ви-магають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

В судовому засіданні встановлено , що під час прийняття позивача 11.10.2011 року на роботу на посаду головного бухгалтера ДНЗ «КПЛ» , її шлюб вже було розірвано рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 25.03.2011 року. Під час прийн-яття позивача на роботу вона надала відомості, що вона проживає в зареєстрованому шлюбі. В подальшому , під час знаходження в трудових правовідносинах , позивач не за-являла про наявність в неї права на додаткову відпустку. Таким чином судом встановлена відсутність неправомірних дій , вчинених з вини відповідача , тобто встановлена відсут-ність підстав для стягнення з відповідача моральної шкоди.

Керуючись ст.ст.10,11,209,212,214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Зобовязати Державний професійно технічний навчальний заклад «Кілійський професійний ліцей» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенса-цію за невикористані додаткові соціальні відпустки як одинокій матері , яка виховує дити-ну віком до 18 років без батька за 2011- 2013 роки з нарахуванням компенсації за несвоє-часну виплату компенсації та вирахуванням податків та інших обовязкових платежів.

Інші позовні вимоги залишити без задоволення.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі апеля-ційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_8