У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Колодійчука В.М., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до прокуратури Хмельницької області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, за касаційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 19 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 13 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 31 січня 2005 року проти нього прокуратурою Хмельницької області було порушено кримінальну справу за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 2. ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України та 21 березня 2005 року застосовано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд. Постановою прокуратури Рівненської області від 26 грудня 2011 року вказану кримінальну справу відносно позивача закрито у зв'язку з недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні злочинів. Позивач вважає, що внаслідок незаконного порушення проти нього кримінальної справи, притягнення його як обвинуваченого, незаконним обранням відносно нього запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд, незаконного накладення арешту на майно йому завдана моральна шкода у розмірі 3 000 000 грн. Моральна шкода полягає у порушенні його нормальних життєвих обов'язків, необхідності покладання додаткових зусиль для організації свого життя, душевних стражданнях, погіршенні стану здоров'я, втратою відповідної роботи тощо. В результаті наведеного просив задовольнити його позовні вимоги та стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України вищевказану моральну шкоду та судові витрати.

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 19 березня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 13 травня 2014 року, позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_4 99 000 грн. моральної шкоди та судові витрати. В решті позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування рішення та ухвали судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалення нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій вірно виходили з доведеності позовних вимог на підставі ст. 60 ЦПК України та часткового задоволення позову у розмірі 99 000 грн. з врахуванням засад розумності, виваженості та справедливості. Суди дійшли вірного висновку, що стягнення шкоди повинно здійснюватися з Державного бюджету України шляхом списання коштів з відповідного рахунку Державної казначейської служби України. Також судами при вирішенні спору вірно застосовано норми ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» у частині часткового стягнення судових витрат.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують.

Згідно зі статтею 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, при дослідженні та встановленні доказів у справі дотримані норми процесуального права, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної казначейської служби України відхилити.

Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 19 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 13 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

І.М. Фаловська