Номер провадження 2/754/3101/15
Справа №754/5780/15-ц
17.06.2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Лісовської О.В.
за участю секретаря - Макас Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -
В судовому засіданні представник позивачки повністю підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів.
Вислухавши пояснення представника позивачки, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що 23.10.2012 року між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений Договір позики № 01-2012.
Позичальник зобов"язаний був повернути позику у строк до 23.10.2013 року.
Позивачкою були виконані всі умови Договору позики, однак відповідачем умови договору не виконані, зокрема зобов"язання щодо повернення коштів, в установлений у Договорі строк.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов"язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку.
Сторонами у зобов"язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).
Згідно із ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 статті 527 ЦК України визначено, що боржник зобов"язаний виконати свій обов"язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов"язання чи звичаїв ділового обороту.
Якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), як це передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України.
Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення 3 % річних та індексу інфляції, то судом встановлено наступне.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.
Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов′язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов′язання, на вимогу кредитора зобов′язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З урахуванням вищевикладеного та вимог діючого законодавства, суд вважає, що вказані суми 3 % річних та індексу інфляції також підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.
Позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки пені за несвоєчасне виконання грошового зобов"язання також підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 3.2 Договору позики № 01-2012 від 23.10.2012 року у разі порушення Позичальником строку повернення позики, передбаченого п. 2.2 цього Договору, Позичальник сплачує Позикодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день такого прострочення та 3 % річних.
Враховуючи те, що умови Договору позики відповідач належним чином в установлений у ньому строк не виконав, суд вважає, що пеня у розмірі, передбаченому Договором, повинна бути стягнута з нього у судовому порядку.
Розмір пені, передбачений п. 3.2 Договору, становить 100670, 51 грн., що підтверджується відповідним розрахунком.
Зважаючи на викладене вище та вимоги діючого законодавства, суд вважає, що розмір пені у сумі 100670, 51 грн. повинен бути стягнутий з відповідача на користь позивачки.
Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 3654, 00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 88, 212-215, 224-233 ЦПК України, ст. 509, 510, 525, 526, 527, 625, 1046, 1048, 1050, 1052 Цивільного кодексу України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 борг за Договором позики від 23.10.2012 року на загальну суму 980764, 10 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654, 00 грн.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: