Справа № 303/2325/15-ц
Номер ряд. стат. звіту - 58
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 жовтня 2015 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі одноособово:

головуючого - судді Іваницького Р.С.

при секретарі судового засідання Чудіній В.М.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представника третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійні вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області про надання дозволу на виїзд за кордон та вїзд до України дитини без дозволу та супроводу батька, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Мукачівського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійні вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області про дозвіл ОСОБА_1илівні ІНФОРМАЦІЯ_1 виготовити в компетентних державних органах проїздні документи для виїзду за кордон доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 до виповнення їй 16-ти річного віку без згоди батька ОСОБА_6 та дозволити ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 до 16-ти річного віку безперешкодний виїзд за межі України та вїзд до країни СНД, Шенгенської угоди і будь-яких інших країни світу, а також вїзду до України в супроводі матері ОСОБА_1p; Василівни, або іншої уповноваженої особи без дозволу та супроводу батька ОСОБА_6.

15 жовтня 2015 року представником позивача в судовому засіданні суду подано заяву про зменшення позовних вимог з додатками (а.с.62-66).

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні зменшені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, з мотивів вказаних у позові.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав зменшені позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_6 в судовому засіданні суду повідомив, що він не заперечує проти виготовлення проїзних документів, але незгідний з строками виїзду за кордон доньки, просить відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти позову, пояснюючи, що відповідач не відмовлявся від надання згоди на виготовлення проїзних документів та виїзду доньки за кордон, але позивачка з даним проханням до нього не зверталася, отже підстави для задоволення позову відсутні.

Представник третьої особи: органу опіки та піклування Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав зменшені позовні вимоги частково, вважає, що потрібно встановити строк виїзду дитини за кордон один рік.

З пояснень сторін та з дослідження матеріалів справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 була у шлюбі з відповідачем ОСОБА_6 (а.с.6). Від даного шлюбу в ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є дитина донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, яка народилася в Угорській Республіці та є громадянкою України, також дана дитина є здоровою (а.с.8-10, 13). Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 29.01.2013 року з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дитини доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.30-32).

2із3

Згідно до Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 15.05.2015 року шлюб між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 розірвано, малолітню доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 залишено проживати при матері ОСОБА_1, дане рішення набуло законної сили (а.с.33). Відповідач ОСОБА_3 належним чином свої батьківські обовязки по утриманню дитини доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, не виконує тобто ухиляється, що створило станом на 01.08.2015 року заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 24 226.80 гривень (а.с.64). Позивачка ОСОБА_1 проживає разом із дитиною, яка відвідує Великолучківський дошкільний навчальний заклад № 2 та батьками літнього віку, характеризується за місцем проживання позитивно, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває (а.с.7, 12, 14, 65). У звязку із скрутним становищем позивачка ОСОБА_1 періодично виїжджає на заробітки за межі кордону України до Російської Федерації (а.с.11). Орган опіки та піклування Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області погоджується з наданням дозволу позивачці без згоди відповідача на виготовлення відповідних документів та виїзду за кордон України дитини, але строком на один рік, відповідно до висновку № 02-26/1440 від 12.10.2015 року (а.с.60).

Виниклі правовідносини врегульовуються Сімейним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України».

Відповідно до ст. 60 ч.1 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 61 ч.3 ЦПК України, встановлено, що обставини встановлені судовим рішенням у цивільній господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно до вимог ст. 150 п. 2 Сімейного Кодексу України, встановлено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, що слідує із змісту пункту другого ст.155 Сімейного Кодексу України.

Статтями 141, 157 Сімейного Кодексу України, визначено рівність прав і обов'язків батьків відносно виховання дитини.

Статтею 10 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91, вирішено, що Відповідно до зобов'язання Держав-учасниць за пунктом 1 статті 9 заява дитини чи її батьків на в'їзд у Державу-учасницю або виїзд із неї з метою возз'єднання сім'ї повинна розглядатися Державами-учасницями позитивним, гуманним і оперативним чином. Держави-учасниці надалі забезпечують, щоб подання такого прохання не призводило до несприятливих наслідків для заявників та членів їх сім'ї.

Дитина, батьки якої проживають у різних державах, має право підтримувати на регулярній основі, за виключенням особливих обставин, особисті відносини і прямі контакти з обома батьками. 3 цією метою і відповідно до зобов'язання Держав-учасниць за пунктом 2 статті 9 Держави-учасниці поважають право дитини та її батьків залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну. Щодо права залишати будь-яку країну діють лише такі обмеження, які встановлені законом і необхідні для охорони державної безпеки, громадського порядку (order public), здоров'я чи моралі населення або прав і свобод інших осіб і сумісні з визнаними в цій Конвенції іншими правами.

Відповідно до вимог ст. 16 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що дитина, батьки якої проживають у різних державах, має право на регулярні особисті стосунки і прямі контакти з обома батьками. Дитина та її батьки для возз'єднання сім'ї мають право на вільний в'їзд в Україну та виїзд з України у порядку, встановленому законом. Батьки, інші члени сім'ї та родичі, зокрема ті, які проживають у різних державах, не повинні перешкоджати одне одному реалізувати право дитини на контакт з ними, зобов'язані гарантувати повернення дитини до місця її постійного проживання після реалізації нею права на контакт, не допускати неправомірної зміни її місця проживання.

Відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документу дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батька або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути доставлено на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.3, п.2 ч.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», встановлено, що виїзд за межі України громадян України, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або в супроводі осіб, уповноважених одним із батьків, здійснюється у разі предявлення нотаріально посвідченої згоди другого з батьків або на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

3із3

Як вбачається з вище викладеного відповідач заявляючи, що він згоден на виготовлення відповідних проїзних документів для виїзду за кордон доньки та її виїзду з мамою позивачкою, на протязі розгляду справи у суді, жодних доказів відповідач не надав які б підтверджували відповідні заявлені наміри, натомість із доказів поданих позивачем вбачається явне ухилення відповідача від батьківських обовязків стосовно утримання своєї доньки, що створює сумніви в добросовісності відповідача по виконанню батьківських обовязків.

Діючим законодавством не встановлені обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлюється певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Висновком органу опіки та піклування погоджено надання дозволу позивачці без згоди відповідача на виготовлення відповідних документів та виїзду за кордон України дитини, але строком на один рік з дати підписання даного висновку, при тому що у висновку відсутня мотивація чому саме слід застосувати строк в один рік, і органом опіки не взято до уваги час який потребується для виготовлення відповідних проїзних документів та інших обставин які можуть виникнути при вирішенні питання про виїзд дитини з мамою за кордон, з цих підстав суд не бере до уваги встановлений органом опіки строк.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що зменшені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Згідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 27, 57-61, 74, 88, 158, 169, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», Постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», суд, -

р і ш и в :

Зменшені позовні вимоги задовольнити повністю.

Надати ОСОБА_1і ІНФОРМАЦІЯ_1 дозвіл без згоди батька ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3, на виготовлення у компетентних державних органах проїзні документи для виїзду за кордон доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Надати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасовий виїзд за межі України та вїзд до країни СНД, Шенгенської угоди і будь-яких інших країн світу, а також вїзду до України в супроводі матері ОСОБА_1ни ІНФОРМАЦІЯ_1, або іншої уповноваженої особи без дозволу та супроводу батька ОСОБА_6 строком на 2 (два) роки і 6 (шість) місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1і ІНФОРМАЦІЯ_1, сплачений судовий збір в розмірі 243.60 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 20 жовтня 2015 року.

Головуючий Р. Іваницький