Ухвала

іменем україни

17 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права на використання земельної ділянки загального користування, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 04 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 15 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що він позбавлений можливості проїзду до свого будинку АДРЕСА_1, не може користуватися земельною ділянкою загального користування через те, що відповідач на вказаній земельній ділянці самочинно, без належних та дозвільних документів, здійснила прибудову - веранду до свого будинку.

Враховуючи наведене, просив визнати за ним право користування земельною ділянкою загального користування відповідно до плану забудови садиби від 25 квітня 1973 року.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 04 грудня 2014 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 15 січня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження існування земельної ділянки загального користування - господарського двору, а також не знайшло своє підтвердження в судовому засіданні порушення прав позивача.

Колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується із зазначеними висновками судів першої та апеляційної інстанцій виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Звертаючись до суду із указаним позовом, ОСОБА_3 стверджував, що позбавлений можливості проїзду до свого будинку через те, що відповідач ОСОБА_4 самочинно збудувала прибудову - веранду до свого будинку, у зв'язку з чим він звертався до відповідних органів державної влади з метою усунення зазначеного порушення, а згідно з планом забудови його будинку такий проїзд був передбачений за рахунок земельної ділянки загального користування - господарського двору.

Доказами, які містяться в матеріалах справи, встановлено факт самочинного будівництва громадянкою ОСОБА_4 сіней, веранди, надбудови над погребом, гаража, сараю, вбиральні, капітального ремонту будинку за адресою: АДРЕСА_1, і як наслідок, постановою департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції у Вінницькій області від 21 листопада 2014 року її визнано винною у вчиненні даного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Також рішеннями судів 2001 - 2002 років, які набрали законної сили, визначено розміри земельних ділянок сторін у справі, а тому вказані обставини, при розгляді інших справ не підлягають доказуванню.

Згідно зі ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Позивачем при подачі позову та в судовому засіданні не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження позовних вимог, зокрема, існування земельної ділянки загального користування - господарського двору.

При ухваленні оскаржуваних рішень судами правильно встановлено фактичні обставини справи та застосовано до них норми матеріального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення судів попередніх інстанцій, оскільки вказані судові рішення законні та обґрунтовані, а доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 04 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 15 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Колодійчук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська