АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
Справа № 2215/2774/2012
Провадження № 22-ц/792/432/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Костенка А.М.,

суддів: Гринчука Р.С., Федорової Н.О.,

при секретарі : Дубовій М.В.

з участю : представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 2/683/49/2013 за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду від 22 листопада 2013 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно.

Заслухавши доповідача, пояснення представників відповідачів, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_5, звертаючись до суду з позовом, вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її баба ОСОБА_6 Після неї відкрилась спадщина в склад якої входить домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_1 Старокостянтинівського району та земельна ділянка, розташована в АДРЕСА_2. Спадкоємцями є її діти - дочки ОСОБА_3, ОСОБА_1 та син ОСОБА_7, які й прийняли спадщину. Позивач вказувала, що згідно закону, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Отже, її батько ОСОБА_7 мав право на 1/3 спадкового майна. Однак, до оформлення права власності в порядку спадкування на спадкове майно, ІНФОРМАЦІЯ_2 року батько ОСОБА_7 помер. Позивач зазначала, у встановленому законом порядку прийняла спадщину, оформити своє право на спадщину не має можливості, оскільки відповідачі, заперечують її право спадкування і не надають правовстановлюючі документи. Тому просила суд визнати за нею, ОСОБА_8 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на 1/3 частину домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 Старокостянтинівського району, 1/3 земельної ділянки, площею 1,43 га, розташованої в АДРЕСА_2, що належала ОСОБА_6 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ХМ № 036079, стягнути з відповідачів судові витрати.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду від 22 листопада 2013 року вказаний позов задоволено. Визнано за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування на 1/3 частину домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 Старокостянтинівського району, яке належало померлому ОСОБА_7 на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду від 11 квітня 2006 року. Визнано за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування на після смерті ОСОБА_7 на 1/3 земельної _______________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Сеньков О.Г. провадження № 22-ц/792/432/15

Доповідач - Костенко А.М. Категорія № 39

ділянки, площею 1,43 га, кадастровий номер :032:0077, що знаходиться на полі АДРЕСА_3 Старокостянтинівського району і належала ОСОБА_6 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 036079. Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 судові витрат в розмірі 218 грн.78 коп. з кожної.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_1 просять скасувати рішення суду, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права. Вказують, що вирішуючи спір, суд в порушення вимог закону не з'ясовував чи зверталась позивач із заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору, та з яких причин не оформила спадщину. Зокрема, суд не перевірив, чи отримала позивач відмову в оформленні спадщини, чи були, і які саме, перешкоди, в оформленні спадщини. Вказують, що розглядаючи спір, суд безпідставно не вирішив подані під час розгляду спору клопотання. Крім того, зазначають, що звертались із заявою про застосування строків позовної давності, однак, суд не взяв вказану заяву до уваги.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасування в частині з ухваленням нового рішення в цій частині по слідуючим мотивам.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 Цивільного процесуального кодексу України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Так судом встановлено, що ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Пашковецької сільської ради 27 листопада 1986 року, на праві приватної власності належав житловий будинок по АДРЕСА_1

Також ОСОБА_6 на підставі Державного акта про право власності на земельну ділянку від 9 березня 2004 року серії ХМ № 036079 належала земельна ділянка на полі АДРЕСА_2 Старокостянтинівського району Хмельницької області, площею 1,43 га з цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :04:032:0077.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_6 померла і після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді житлового будинку по АДРЕСА_1 Старокостянтинівського району Хмельницької області та земельної ділянки на полі АДРЕСА_2 Старокостянтинівського району Хмельницької області, площею 1,43 га. кадастровий номер :04:032:0077.

За життя ОСОБА_6 11 грудня 2001 року склала заповіт, за яким заповіла усе своє майно своїм дітям : ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_3

Таким чином спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 були її діти : син ОСОБА_7 та доньки ОСОБА_1 і ОСОБА_3

На час смерті ОСОБА_6 постійно проживав її син ОСОБА_7, який прийняв спадщину в силу цієї обставини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 шляхом подання відповідної заяви в Старокостянтинівську державну нотаріальну контору відповідно 7 червня 2005 року та 31 січня 2013 року.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду від 11 квітня 2006 року в порядку спадкування у зв'язку з неможливістю оформити спадкові права на спадкове майно внаслідок переобладнання житлового будинку визнано за ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_3 право власності в рівних частках по 1/3 за кожним на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 Старокостянтинівського району Хмельницької області.

5 червня 2006 року право власності ОСОБА_7, ОСОБА_1. ОСОБА_3 на 1/3 частину за кожним на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 Старокостянтинівського району було зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Право власності на земельну ділянку на полі АДРЕСА_2 Старокостянтинівського району, площею 1,43 га з цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва на даний час за спадкоємцями не зареєстровано.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_7 помер.

Спадщину після смерті ОСОБА_7 шляхом подання відповідної заяви в Старокостянтинівську державну нотаріальну контору 1 лютого 2007 року прийняла, як спадкоємець першої черги, його донька ОСОБА_5. 10 травня 2012 року ОСОБА_5 отримала свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку на полі АДРЕСА_2 Старокостянтинівського району, площею 1,43 га. кадастровий номер :04:032:0076. Земельна ділянка належала ОСОБА_7 на праві приватної власності після передачі йому ділянки у вигляді земельного паю у власність рішенням Старокостянтинівської районної державної адміністрації.

Однак, у зв'язку з тим, що ОСОБА_7, прийнявши спадщину після смерті ОСОБА_6, своє право власності у встановленому законом порядку на спадкове майно - земельну ділянку на полі АДРЕСА_2 Старокостянтинівського району, площею 1,43 га, кадастровий номер :04:032:0077, не оформив, його спадкоємець ОСОБА_5 не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане спадкове майно після смерті ОСОБА_7

У відповідності до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ст. 1233 Цивільного кодексу України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, а ст. 1261 цього ж кодексу передбачсено, що першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Ст.ст. 1268, 1269 Цивільного кодексу україни визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.ст. 1296, 1297 цього ж Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З врахуванням зазначених норм Цивільного кодексу України слід прийти до висновку, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту порушеного права, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ в нотаріальному порядку, а право власності спадкоємця на спадкове майно оспорюється або не визнається іншою особою та при відсутності правовстановлючого документа на спадкове майно.

Як вбачається з матеріалів справи, після смерті ОСОБА_6 право власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки на полі АДРЕСА_2 Старокостянтинівського району, площею 1,43 га, кадастровий номер :04:032:0077 її спадкоємцем ОСОБА_7 оформлено не було. Правовстановлюючий документ у вигляді свідоцтва про право на спадщину частини земельної ділянки ним отриманий не був, хоча ОСОБА_7 прийняв спадщину, оскільки на час смерті ОСОБА_6 постійно проживав з нею та в зв'язку з цим його частина у спадковому майні у вигляді 1/3 земельної ділянки належала йому в силу ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України з моменту відкриття спадщини. Не оформили свої спадкові права на цю частину спадщини і ОСОБА_1 з ОСОБА_3

Отже, на таких обставин, спадкоємець померлого ОСОБА_7 - його донька ОСОБА_5., яка належним чином прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви нотаріусу, не може нотаріально оформити свої спадкові права на 1/3 частину зазначеної земельної ділянки внаслідок відсутності правовстановлюючого документа на цю частину земельної ділянки за ОСОБА_7

При таких обставинах рішення суду першої інстанції про задоволення позову в частині визнання за ОСОБА_5 права власності на 1/3 частину вищевказаної земельної ділянки є законним і обґрунтованим та ухвалено відповідно до вимог цивільного законодавства.

Доводи апеляційної скарги про відсутність в матеріалах справи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на цю частини спадщини, невстановлення судом обставин щодо перешкод в отриманні свідоцтва про право на спадщину на частину земельної ділянки, а також про не з'ясування судом з яких причин позивачка не оформила спадщину слід відхилити.

Як слідує з матеріалів справи, правовстановлюючий документ на право власності ОСОБА_7 на спадкове майно після смерті ОСОБА_6 у вигляді 1/3 частини земельної ділянки на полі АДРЕСА_2 Старокостянтинівського району, площею 1,43 га, кадастровий номер :04:032:0077 відсутній, а тому нотаріус не може оформити право власності на дане спадкове майно за позивачем.

З відповіді нотаріуса на запит апеляційного суду теж вбачається, що оформити право власності на спадкове майно при відсутності правовстановлюючого документу на це майно, не є можливим.

Також слід відхилити посилання апелянтів на пропуск позивачем строків позовної давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або особу, яка його порушила

В силу ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України ОСОБА_5, є власником 1/3 частини спірної земельної ділянки, яка на підставі цієї ж норми Закону належала спадкодавцю - ОСОБА_7, її право власності на цю частину спадкового майна є триваючим, її право на спадкування за померлим ОСОБА_7 ніким не оспорюється, а тому у позивачки не було потреби доводити своє право на власність. Вона звернулась до суду лише з тих підстав, що позбавлена можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно у вигляді 1/3 частини земельної ділянки.

Також суд не бере до уваги посилання апелянтів як на підставу скасування рішення на ту обставину, що суд першої інстанції не вирішив питання по відшкодування витрат на догляд, лікування, поховання спадкодавця ОСОБА_7

Так відповідно до ст. 1232 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та похованняспадкодавця. Витрати на утримання, догляд, лікування спадкодавця можуть бути стягнені не більш як за три роки до його смерті.

З врахуванням вказаних норм Цивільного кодексу України особа, яка понесла витрати на утримання, догляд, лікування та похованняспадкодавця повинна заявити відповідну позовну заяву оформлену згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України та виступати у справі як позивач.

ОСОБА_1 і ОСОБА_3 у справі є відповідачами. При цьому, до суду подали клопотання про відшкодування витрат на утримання, догляд, лікування та похованняспадкодавця ОСОБА_7, а не зустрічну позовну заяву як це передбачено норами ЦПК України.

З врахуванням викладеного суд не міг розглянути таку вимогу відповідачів, викладену у формі клопотання, а не належно оформленого зустрічного позову. Разом з тим, відповідачі не позбавлені можливості заявити відповідний позов в загальному порядку.

В той же час, задовольняючи позов в частині визнання за позивачкою права власності на 1/3 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 Старокостянтинівського району суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи

Так в позовній заяві ОСОБА_5 вказувала, що ОСОБА_7, прийнявши спадщину після матері ОСОБА_6, не оформив свої спадкові справа на спадкове майно. Теж саме в своєму рішенні зазначає і суд.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна.

Як було вказано вище, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ в нотаріальному порядку.

Як вбачається з інвентарної справи на житловий будинок по АДРЕСА_1 Старокостянтинівського району та витягу з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду від 11 квітня 2006 року за ОСОБА_7 5 червня 2006 року було зареєстровано право власності на 1/3 частину вказаного житлового будинку.

Тобто в ОСОБА_7 на час його смерті були правовстановлюючі документи на 1/3 частину спірного будинку у вигляді рішення суду та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно.

З відповіді державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори на запит апеляційного суду вбачається, що ОСОБА_5 до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину спірного житлового будинку не зверталась, правовстановлюючих документів на цей будинок не подавала.

Проаналізувавши вищевказане, слід прийти до висновку, що позивач не довела, а судом не здобуто достеменних і переконливих доказів наявності перешкод для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку на 1/3 частину зазначеного житлового будинку.

П. 23 Пленум Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину в судовому розглядові не підлягають.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином з врахуванням вимог чинного законодавства, роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, обставин справи, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині визнання за ОСОБА_5 права власності в порядку спадкування на 1/3 частину домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 Старокостянтинівського району та відповідно стягнення судових витрат, слід скасувати, в цій частині позову відмовити з підстав недоведеності позивачкою порушення її прав щодо оформлення в нотаріальному порядку права власності на вказану частину нерухомого спадкового майна, недоведеності наявності перешкод в нотаріальному оформлення такого права та порушення її прав при оформленні нотаріусом її спадкових прав.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позовзадоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи, що позов підлягає задоволенню частково, лише в частині визнання права власності на 1/3 частину спірної земельної ділянки, нормативна грошова оцінка, якої складає 49555 грн. 72 коп., то судовий збір має бути стягнутий з відповідачів в сумі 165 грн. 19 коп., по 82 грн. 59 коп. з кожної.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Старокостянтинівського районного суду від 22 листопада 2013 року в частині визнання за ОСОБА_5 права власності в порядку спадкування на 1/3 частину домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 Старокостянтинівського району, яке належало померлому ОСОБА_7 на підстав рішення Старокостянтинівського районного суду від 11 квітня 2006 року, та в частині стягнення судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення :

В позові ОСОБА_5 про визнання за нею права власності в порядку спадкування на 1/3 частину домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 Старокостянтинівського району відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь ОСОБА_10 судовий збір по 82 грн. 59 коп. з кожної.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий : (підпис) Судді : (підписи)

З оригіналом згідно : Суддя А.М. Костенко