Ухвала 02 березня 2015 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого Касьяна О.П., суддів: Маляренка А.В., Попович О.В., Савченко В.І., Ступак О.В., розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 вересня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, реєстраційна служба Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, про визнання правочину недійсним та визнання права власності, в с т а н о в и л а:У квітні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що він і ОСОБА_7 з 1994 року по 23 березня 2010 року проживали однією сім'єю як чоловік та жінка. У 2004 році на їх спільні кошти вони купили квартиру АДРЕСА_1. 18 березня 2010 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_7 продала останній вище вказану квартиру. Даний договір був посвідчений приватним нотаріусом без письмової згоди позивача. Вважав, що ОСОБА_7 не мала права розпоряджатися зазначеною квартирою без його згоди, оскільки йому належить Ѕ частки спірної квартири. Ураховуючи викладене, позивач просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу від 18 березня 2010 року, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_8, в частині продажу Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 та визнати за ним право власності на Ѕ частки зазначеної квартири. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2013 року, у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено. Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 вересня 2013 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_9 - на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2013 року відмовлено з підстав, передбачених п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України. 05 січня 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд ухвали судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 вересня 2013 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції положень ст. 74 СК України та одночасно просить поновити строк на звернення із вказаною заявою. Як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції зазначених норм матеріального права, що, на думку заявника, потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник наводить: - ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 квітня 2012 року, постановлену в справі про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка і жінки без шлюбу та поділ спільного майна; - ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 травня 2012 року, постановлену в справі про поділ майна подружжя; - ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 вересня 2014 року, постановлену в справі про стягнення заборгованості; - ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2012 року, постановлену в справі про встановлення факту сумісного проживання, поділ сумісного майна подружжя, визнання недійсним договору дарування житлового будинку та земельної ділянки та визнання права власності на S частку житлового будинку та на S частку земельної ділянки. Частиною 1 статті 356 ЦПК України передбачено, що заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заяву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання, на підтвердження підстав, установлених пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява. Крім того, відповідно до роз'яснень, наданих у п. 11 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353-360 Цивільного процесуального кодексу України», недодержання умови щодо річного строку для подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України є підставою для відмови у допуску справи до провадження, оскільки такий строк поновленню не підлягає. Зазначене правило поширюється й на судові рішення суду касаційної інстанції (рішення Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, що ухвалені до 30 липня 2010 року - дати набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів»). Рішення не підлягає допуску до перегляду Верховним Судом України, якщо протягом одного року з моменту його ухвалення не виникло підстав для його перегляду, тобто не ухвалено рішення, яким судом (судами) касаційної інстанції неоднаково застосовано одні й ті самі норми матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах. Крім того, рішення не підлягає допуску до провадження в разі, якщо протягом одного року було ухвалено інше рішення, але протягом цього строку не подано відповідної заяви про його перегляд. За таких обставин у допуску справи за заявою ОСОБА_3 до провадження Верховного Суду України про перегляд ухвали судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 вересня 2013 року необхідно відмовити у зв'язку з пропущенням річного строку, оскільки цей строк поновленню не підлягає. Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а:У задоволенні заяви ОСОБА_3 про поновлення строку на подання заяви про перегляд ухвали судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 вересня 2013 року відмовити. У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, реєстраційна служба Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, про визнання правочину недійсним та визнання права власності, за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 вересня 2013 року до провадження Верховного Суду України відмовити. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий О.П. Касьян Судді: А.В. Маляренко О.В. Попович В.І. Савченко О.В. Ступак