Справа № 370/2382/13-ц Головуючий у І інстанції Оберемко В.О.
Провадження № 22-ц/780/871/15 Доповідач у 2 інстанції Журба С.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Коцюрби О.П., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Химинець Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 06 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивував тим, що йому на праві власності належать земельні ділянки площею 0,03 га та 0,22 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташовані по АДРЕСА_1. З його земельними ділянками межує земельна ділянка відповідача площею 0,06 га, що належить останньому на праві власності. В ході проведення комплексу геодезичних робіт щодо відновлення меж встановлено, що паркан, змонтований відповідачем, розміщено на належній позивачу земельній ділянці. Крім того належна відповідачу тимчасова споруда (кіоск) теж встановлена на земельній ділянці позивача. Відповідно до листа управління Держземагенства у Макарівському районі від 14.10.2013 року № 01-12/397 згідно локальної бази даних державного земельного кадастру, земельні ділянки позивача та відповідача не мають взаємного перекриття, накладання меж земельних ділянок відсутнє. Вказані факти також підтверджені актом комісії Бишівської сільської ради від 09.10.2013 року №01-10-2013. Відповідач у добровільному порядку виниклий спір вирішити не бажає, тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог позивач просив суд зобов'язати відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,03 га шляхом демонтажу за рахунок відповідача належної останньому тимчасової споруди (торгового кіоску), а також стягнути з відповідача на його користь судові витрати по справі у розмірі 8 529,40 грн.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 06 листопада 2014 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповноту та неправильність встановлення обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Обґрунтував апеляційну скаргу тим, що позивачем не було надано належних доказів про порушення ним його прав. Натомість, судом першої інстанції не взято до уваги та обставина, що за його заявою порушено кримінальне провадження ГУ МВС України в Київській області Макарівського РВ № 0000047 за фактом шахрайських дій, пов'язаних із незаконним набуттям та відчуженням земельної ділянки площею 0,22га, яка перебуває у володінні позивача. Крім того, зазначає, що судом, посилаючись на висновок експерта № 2, зроблено неправдиві висновки. Вважає висновки суду такими, що не відповідають вимогам закону.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне:

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає наведеним вимогам, відтак підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Ст. 3 ЦПК України встановлено, що особа в порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством, має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ст. 10 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Аналогічна норма міститься і в ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем в повній мірі було доведено наявність порушення відповідачем меж його земельної ділянки.

Відповідно до висновку експерта №2 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи земельна ділянка відповідача не відповідає технічній документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 для особистого селянського господарства на території Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області в частині конфігурації, розмірів, розташування меж та загальної площі.

Згідно до висновку експерта №3 за результатами проведеної в рамках справи судової експертизи спірна тимчасова споруда для провадження торгівельної діяльності (торговий кіоск) частково розташована в межах земельної ділянки, що належить гр. ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 370872.

За таких умов посилання позивача про порушення його права землекористування з боку відповідача знайшло підтвердження в ході розгляду справи, у зв'язку з чим суд задовольнив позовні вимоги. Жодного належного доказу на підтвердження посилань апеляційної скарги на невідповідність висновків суду першої інстанції дійсним обставинам відповідачем надано не було, у зв'язку з чим колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про їх безпідставність.

Згідно положень ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи той факт, що порушень вимог матеріального і процесуального законодавства при вирішенні справи судом першої інстанції колегія суддів не вбачає, підстави для скасування рішення суду першої інстанції та відмови у задоволенні позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 06 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді