Справа 431/1225/15-ц
Провадження 2/431/802/2015 р.
25 травня 2015 року Старобільський районний суд Луганської області
у складі: головуючого- судді Форощука О.В.,
при секретарі Мозуль І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Плюс» про стягнення заборгованості,

Представник позивача Трегуб О.О. в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання 20.04.2015 р., 18.05.2015 р. та 25.05.2015 р. не зявилася, про причини неявки до суду не повідомила, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином.
Представник третьої особи - товариства з обмеженою відповідальністю «Плюс» у судові засідання 20.04.2015 р., 18.05.2015 р. та 25.05.2015 р. не зявився, про причини неявки до суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
На підставі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
25 травня 2015 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, заяву представника позивача, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ОСОБА_2 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено договір поруки № 12/54-00/31ГУ/3-ДП від 02.11.2012.
Відповідно до п. 1.1 договору поруки поручитель зобовязується відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобовязань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов кредитного договору. Відповідно до п.п. 6.1 та 6.2 розділу 6 кредитного договору позичальник зобовязаний використати кредит на зазначені у договорі цілі і в строки, передбачені цим договором, забезпечити повернення кредитору одержаного кредиту та сплату нарахованих процентів, передбачених договором комісій, неустойок, відшкодування витрат та збитків кредитора, викликаних неналежним виконанням цього договору. У випадку порушення умов цього договору сплачувати кредитору пеню та інші штрафні санкції, передбачені цим договором.
Згідно з п. 6.5 кредитного договору позичальник зобовязаний надавати кредитору щоквартально до 25 числа наступного місяця, бухгалтерський баланс, звіт про фінансові результати та їх використання.
Пунктом 6.13 кредитного договору передбачено обовязок позичальника в строки, передбачені договором, здійснювати повернення суми кредиту та сплату процентів - у валюті, що відповідає валюті кредиту. Позичальник зобовязаний здійснювати сплату інших комісій, пені та штрафів в національній валюті України (по офіційному курсу НБУ на день сплати - для кредитів в іноземній валюті). ТОВ «Плюс», починаючи з травня 2014 року, зобовязання з погашення заборгованості по нарахованим процентам у встановлені кредитним договором терміни не виконуються, що призвело до утворення простроченої заборгованості. Також ТОВ «Плюс» не надало Банку свою фінансову звітність за другий квартал 2014 року та довідки про заборгованість в інших банках за третій квартал 2014 року.
Згідно з п. 7.2 кредитного договору у разі виникнення простроченої заборгованості по кредиту, прострочення сплати процентів по ньому, порушення інших умов цього договору, стягувати з позичальника пені, неустойки, штрафи, передбачені п. 10 договору, вимагати відшкодування витрат та збитків.
Відповідно до п. 10.2 за порушення строків повернення кредиту (у т.ч. зменшення кредитного ліміту), процентів за користування кредитом та комісій, передбачених цим договором. Позичальник сплачує кредитору пеню від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості за кожний день прострочення.
Пунктом 10.4 кредитного договору передбачено відповідальність позичальника за невиконання зобовязань, передбачених п.п. 6.5-6.7, 6.10, 6.19 даного договору. Позичальник сплачує кредитору штраф у розмірі 600,00 грн.
Згідно з п. 7.3 кредитного договору кредитор має право скасувати кредитний ліміт та достроково вимагати погашення заборгованості позичальника за кредитом, включаючи нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції у випадку невиконання позичальником умов розділу 6 та/або 3.8 цього договору.
Відповідно до п. 2.1 договору поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобовязань, поручитель та позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником окремих забезпечених зобовязань в порядку та строки, встановлені кредитним договором, кредитор набуває права вимоги до поручителя щодо сплати заборгованості за порушеними забезпеченими зобовязаннями.
Пунктом 6.2 договору поруки встановлено, що якщо інше не встановлено чинним законодавством України, поручитель несе відповідальність за невиконання цього договору, у т.ч. за завданні кредитору таким невиконанням збитки, всім своїм майном та коштами, на які відповідно до законодавства України може бути звернене стягнення.
Відповідно до ст.ст. 553, 555 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобовязання не допускається. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, згідно вимог ст. 530 ЦК України, воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України, п орушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ст. 629 ЦК України, д оговір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України, п озикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що п озичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 192 ЦК України зазначено, що з аконним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі ст. 533 ЦК України, г рошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Відповідно до ст. 628 ЦК України, з міст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Статтею 1046 ЦК України зазначено, що з а договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У відповідності до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Ст.ст. 47, 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» встановлено, що банк має право здійснювати банківську діяльність на підставі банківської ліцензії шляхом надання банківських послуг, до них належать розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії.
Декрет Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 р. № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» зазначає, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями Генеральні ліцензії видаються комерційним банкам та іншим фінансовим установам України, національному оператору поштового звязку на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії, на весь період дії режиму валютного регулювання.
Згідно п. 14 Постанови Пленуму Верховного суду України№ 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», згідно з частиною першою статті 192 ЦК ( 435-15 ) законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК ( 435-15 ), частина третя статті 533 ЦК ( 435-15 ); Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 ( 15-93 ) "Про систему валютного регулювання і валютного контролю").
П. 12. Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК.
У звязку з вищевикладеним суд вважає позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Плюс» про стягнення заборгованості - законними, обґрунтованими і такими, що підлягають повному задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, у вигляді судового збору сплаченого при подачі позову у розмірі 3654,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 553-554, 610-612, 625, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 11,10, ч.1 ст. 88, ст. ст. 209, 212, 214-215, 224-225 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Плюс» про стягнення заборгованості- задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2, (паспорт НОМЕР_1, виданий Антрацитівським МВ УМВС України в Луганській області 23.10.1996 року, зареєстрована: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (рахунок 290955437, МФО 300335, ОКПО 14305909, отримувач: ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судові витрати у розмірі 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) грн. 00 коп.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше 3-х днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача,яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
У цьому разі, строк на апеляційне оскарження рішення починає враховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський райсуд протягом 10 днів з дня його проголошення.
Суддя О.В. Форощук