16.10.2015 Справа № 756/3935/15-ц
Номер справи 756/3935/15-ц
Номер провадження 2/756/2879/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2015 року Оболонський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді - Яценко Н.О.

при секретарі - Свинаренко І. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор Плюс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» , ПАТ «Омега Банк», третя особа : ОСОБА_2 про визнання частково недійсним договору факторингу ,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову вказує, що 17 квітня 2007 року, уклала кредитний договір № 014/0407/71-549 з АКБ «ТАС-Комерцбанк». Поручителем за договором поруки № 014/0407/71-549-р-1 був ОСОБА_2

В процесі складених цивільно-правових відносин між банком та нею, відбулася заміна кредитора за вище вказаним договором, який став за рішенням суду правонаступник - ПАТ «Сведбанк».

ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником АКБ «ТАС Комербанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» уклали договір факторингу № 15 від 28.11.2012 року, а також що було укладений між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» в частині відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 014/0407/71-549 від 17 квітня 2007 року, що був укладений з АКБ «ТАС - Комерцбанк» правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк».

Вимоги обґрунтовує тим, що відповідачами було укладено договори після звернення правонаступника ПАТ «Сведбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за захистом своїх прав, щодо примусового стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання боржником своїх зобов*язань.

Зазначає, що 07.04.2010 року Ковпаківським районним судом м.Суми було прийнято заочне рішення по справі № 2-1197/10 за позовом ПАТ «Сведбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позовні вимоги були задоволені. ПАТ «Сведанк» судом були видані виконавчі документи , так виконавчий лист № 2-1197/10 виданий 02.11.2010 року був переданий до Ковпаківського ВДВС Сумського міського управління юстиції на примусове виконання, і 02.12.2010 року, була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП № 24429492).

Виходячи з рішення Ковпаківського районного суду м.Суми та постанови державного виконавця з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стягнути за рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири АДРЕСА_1, що належить на праві сумісної власності шляхом проведення публічних торгів у порядку виконання провадження задовольнити вимоги ПАТ «Сведбанк» за кредитним договором у розмірі 13496,33 дол. США та 1574,22 грн.

Вказує, що їй стало відомо, що договір факторингу № 15 від 28.11.2012 року був укладений між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс», як і договір про відступлення права за Іпотечним договором від 28.11.2012 року, а в подальшому договір факторингу від 28.11.2012 року був укладений між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» відносно відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором № 014/0407/71-549 від 17.04.2007 року, що був укладений з АКБ «ТАС-Комерцбанк» правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк».

Згідно п.п.1.1. Договору факторингу № 15 від 28.11.2012 року, що був укладений між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ « ФК «Вектор Плюс» визначено поняття «дійсного права вимоги», яке може бути предметом договору. Під «дійсним правом вимоги» у п.п.1.1. Договору факторингу № 15 від 28.11.2012 розуміється право вимоги, щодо якого відсутнє судове рішення.

Зазначає, що чинним законодавством України не передбачена можливість відступлення виконання судового рішення іншій особі.

До моменту укладення між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» договору факторингу № 15 від 28.11.2012 року кредитор у кредитному зобов*язанні - ПАТ «Сведбанк» вже реалізувало своє право вимоги про дострокове повернення заборгованості за кредитним договором, шляхом звернення з позовною заявою до суду. 07.04.2010 року Ковпаківський районний суд м.Суми ухвалив заочне судове рішення , яке набрало законної сили, про що зазначено в постанові про відкриття виконавчого провадження.

Шляхом подання відповідного позову, який в подальшому був задоволений судом, внаслідок чого кредитор - ПАТ «Сведбанк» отримали процесуальний статус стягувача, а не кредитора у зобов*язанні. З ухваленням Ковпаківським районним судом м.Суми судового рішення від 07.04.2010 року, не припинив свої дії кредитний договір між ПАТ «Сведбанк» та нею, проте, в частині задоволенні грошових вимог змінився суб*єктивний склад правовідносин, підстави їх виникнення та метод їх прав регулювання. Так, з ухваленням та набранням законної сили судового рішення правові відносини, щодо повернення заборгованості за кредитним договором між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1, ґрунтується вже не на підставі кредитного договору, а на підставі судового рішення відповідно цивільно-правові відносини змінилися на адміністративно управневою стороною в них є вже не ПАТ «Сведбанк», як кредитор, а «Сведбанк» як стягувач, зобов*язаною стороною є не вона, як позичальник, ОСОБА_1, як боржник.

Зазначає, що новий кредитор позбавляється можливості на умовах визначених кредитним договором, відступне йому право грошової вимоги щодо якого спір вирішено в судовому порядку, оскільки у протилежному випадку це призводить до можливості притягнення боржника (позичальника двічі або більше разів до відповідальності за вчинення одного і того самого правопорушення, що прямо суперечить нормам ст. 61 Конституції України згідно з якою ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за оде і те саме правопорушення.

З огляду на викладене ПАТ «Сведбанк» на підставі договору факторингу № 15 від 28.11.2012 року відступив ТОВ «ФК «Вектор Плюс» недійсне право грошової вимоги, за кредитним договором № 014/0407/71-549 від 17.04.2007 року укладений між АКБ «ТАС- Комербанк» правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1

Недійсність відступлення права грошової вимоги за кредитним договором від 17.04.2007 року, укладений між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведанк» та ОСОБА_1, встановлено на підставі п.1.1 Договору факторингу № 15 від 28.11.2012 року, що був укладений між ПАТ «Сведбанк» , ТОВ «ФК «Вектор плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи». У зв*язку з недійсністю відступлення права грошової вимоги за основним кредитним договором № 014/0407/71-549 - недійсним вважається і відступлення права за іпотечним договором, що був укладений між банком та ОСОБА_1

Через недійсність права вимоги за кредитним договором № 014/0407/71-549 від 17 квітня 2007 року відступлено ПАТ «Сведбанк» ТОВ «ФК «Вектор Плюс» на підставі договору факторингу № 15 від 28.11.2012 року недійсним є право вимоги за кредитним договором № 014/0407/71-549 від 17.04.2007 року, що було відступлено ТОВ «ФК «Вектор Плюс» ТОВ «Кредитним ініціативам» на підставі договору факторингу від 28.11.2012 року. Посилаючись на ст.ст.203, 215, 512, 519 ЦК України просить суд визнати частково недійсним договір факторингу № 15 від 28 листопада 2012 року, який був укладений між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» , в частині відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 014/0407/71-549 від 17 квітня 2007 року, укладений між Акціонерним Комерційним Банком «ТАС -Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1. Судові витрати розподілити згідно ст. 88 ЦПК України.

В судових засіданнях позивач та її представник позовні вимоги підтримували , з обставин викладених в позові та просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача - представник ТОВ «Кредитні ініціативи» в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позову через необґрунтованість.

Представник відповідача - ПАТ «Омега Банк» в судові засідання не з*являвся подавав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача - ТОВ «Вектор плюс» та третя особа в судові засідання не з*являлися про розгляд справи повідомлялися належним чином суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність не з*явившихся учасників процесу.

Вислухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

17.04.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 014/0407/71-549.

В забезпечення взятих кредитних зобов*язань між ОСОБА_2, як поручителем, ОСОБА_1, як позичальником та АКБ «ТАС-Комерцбанк» було укладено договір поруки № 014/0407/71-549-Р-1 від 17.04.2007 року.

28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк», , яке виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» у якого відбулася зміна назви на ПАТ «Омега Банк», та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» було укладено договір факторингу № 15, згідно умов якого банк відступив фактору свої права вимоги заборговнаості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у реєстрі заборгованості боржників, право на вимогу якої належить банку на підставі документації, а фактор шляхом надання фінансової послуги банку набуває права вимоги такої заборговнаості від боржників та передає банку за плату грошові кошти в розпорядження в розмірі, що становлять ціну продажу та в порядку передбаченому даним договором.

За змістом положень ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно із ч. ч. 1, 3, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Разом з тим, 28.11.2012 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні Ініціативи» укладено договір факторингу.

Відповідно до умов п. 2.1 цього договору Клієнт відступає Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у реєстрі заборгованості боржників та у переліку кредитних договорів і договорів забезпечення, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі документації, а Фактор шляхом надання фінансової послуги Клієнту набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає Банку за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становлять ціну продажу та в порядку, передбаченому даним договором.

За умовами п. 2.2 договору факторингу з моменту відступлення Клієнтом Фактору прав вимоги заборгованостей від боржників, усі гарантії надані боржниками щодо заборгованостей стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих і несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів, у тому числі тих, які можуть виникнути в майбутньому.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Заочним рішенням Ковпаківського районного суду м. Сум позов ПАТ «Сведбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено та на даний час судове рішення перебуває на примусовому виконанні.

Відповідно до вимог ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

Слід зазначити, що новий кредитор не позбавляється можливості на умовах, визначених кредитним договором, реалізувати своє право грошової вимоги, щодо якого спір вирішено в судовому порядку, оскільки це не призведе до подвійного притягнення боржника до відповідальності, враховуючи те, що присудження до виконання заборгованості за кредитним договором на підставі рішення суду та відкриття виконавчого провадження не є фактичним виконанням умов кредитного договору та не є перешкодою для укладення договору факторингу.

Суд вважає, що позивачем не надано, жодного доказу того, що договір укладений між юридичними особами ТОВ "Факторинговій компанії "Вектор плюс" та ПАТ «Сведбанк», а також договір факторингу укладений між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» порушують його права або інтереси.

При укладенні Договорів факторингу відповідачами було додержано вимоги чинного законодавства України, зокрема, щодо форми та змісту укладання Договору факторингу, а також не було порушено положень ст. 1077 ЦК України, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 203, 215, 516, 517, 1077, 1080 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 61, 88, 169, 208, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд - В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: