АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/3705/2015 1-ї інстанції: ОСОБА_1 Категорія: стягнення суми Доповідач: Трішкова І.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Трішкової І.Ю.,

суддів: Гуцал Л.В., Крилової Т.Г.,

при секретарі Гребенщиковій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 25 березня 2015 року по справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди у порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування,

ВСТАНОВИЛА:

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі за текстом - МТСБУ) звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача грошових коштів в розмірі понесених витрат в сумі 12 182 грн. 32 коп. та судових витрат по справі в розмірі 243,60 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 28.07.2011 року з вини відповідача ОСОБА_2, яка керувала автомобілем НОМЕР_1 була скоєна дорожньо - транспортна пригода. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, який належить йому на праві власності. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до висновку експерта складає 13 898,78 грн., в тому числі 20% ПДВ. Дорожньо-транспортна пригода сталася виключно з вини водія ОСОБА_2. Посилаючись на ст. 41 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якої МСТБУ здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_3 в розмірі 12182 грн. 32 коп., позивач просив стягнути вказану суму в порядку регресу з відповідача, а також відшкодувати судові витрати зі сплати судового збору.

Відповідачка позов не визнала, пояснивши, що постраждалій стороні на місці ДТП нею було відшкодовано шкоду водію автомобіля НОМЕР_2 - ОСОБА_3 у розмірі 6000 грн. Доказів про зазначене вона не має можливості надати, так як розписка загублена. Також вказала, що з розміром шкоди вона не згодна, так як при оцінці автомобіля вона присутньої не була та не може вказати чи відповідають реальні пошкодження автомобіля «BMW» та пошкодження, зазначені в оцінці автомобіля експертом, але проведення експертизи не вважає за доцільне. Постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП вона отримала своєчасно, постанову не оскаржувала, так як в неї не було на це часу, але з висновками суду не згодна.

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 25 березня 2015 року позов задоволений.

З ОСОБА_2 на користь МТСБУ стягнуті грошові кошти в розмірі понесених витрат у сумі 12182,32 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що рішення суду було прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_2 не зявилась, повідомлена про день та час слухання справи належним чином, доказів поважності причин неявки у судове засідання ОСОБА_2 не надала, тому справа розглядалась у відсутності відповідачки на підставі наявних у матеріалах справи доказах.

Судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.303 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Судом повно та всебічно досліджені надані докази, дана їм належна оцінка, правильно встановлено природу спірних правовідносин та закон, їх регулюючий, та на підставі встановленого ухвалене рішення, яке відповідає вимогам ст.ст.11,60,,212,214,215 ЦПК України.

В судовому засіданні встановлено, що 28.07.2011 року о 19 год. 10 хв. ОСОБА_2 на перехресті нерівнозначних доріг на вул. Міллера і вул. Больничної м. Євпаторія АР Крим, керуючи транспортним засобом GEELY MR 7151А, допустила зіткнення з автомобілем BMW Х5, реєстраційний номер НОМЕР_3, що належить ОСОБА_3. В результаті ДТП транспортним засобам завдані механічні пошкодження.

Постановою Євпаторійського міського суду АР Крим від 02.08.2011 року встановлено що ДТП сталася з вини водія ОСОБА_2, яка порушив вимоги п. 1.5, 16.12 Правил дорожнього руху України. Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення прав керування транспортними засобами строком на шість місяців. Постанова набрала законної сили та оскаржена не була.

Згідно ч. З ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини.

Таким чином, доводи відповідачки щодо відсутності її вини в скоєнні ДТП спростовуються постановою Євпаторійського міського суду АР Крим від 02.08.2011 року, яка набрала чинності.

Відносно іншого водія протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складався, порушень ним Правил дорожнього руху України встановлено не було.

На момент дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав діючого полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що ОСОБА_2 не заперечувала, оскільки визнала, що її страховка була трохи прострочена.

Згідно звіту № 0571/11 про оцінку колісного транспортного засобу від 09.08.2011 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_4, матеріальна шкода, завдана власникові автомобіля BMW Х5 внаслідок його пошкодження після дорожньо-транспортної пригоди складає 13898,78 грн..

Відповідно до ст. 41 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

За заявою ОСОБА_3 позивачем 5 грудня 2011 року здійснено виплату відшкодування в розмірі 12182,32 грн. (за вирахуванням 20 % ПДВ).

Згідно ст. 38.2 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

За ст. 38 п. 38.2 пп.1 МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право на регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

5 грудня 2011 року позивач здійснив ОСОБА_3. виплату відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем в результаті ДТП в розмірі 12182 грн. 32 коп., виходячи з розрахунку: 13898 грн. 78 коп. (розмір шкоди) - 2316 грн. 46 коп. (20% ПДП)+ 600 грн. витрати на проведення експертизи.

Статтями до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.

ОСОБА_2 заперечувала проти розміру відшкодування, посилаючись на те, що вона не була запрошена при проведенні оцінки пошкодженого майна.

Абзацом 1 п.5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Мінюсту від 24.11.2003 року № 142/5/2092, встановлено, що у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду здійснюється замовником. Тобто діючим законодавством не передбачено обовязковість присутності усіх осіб при проведенні дослідження, а не в рамках призначеної судом експертизи.

Відповідачка не надала доказів, які б спростували розмір матеріальної шкоди, від проведення експертизи під час розгляду справи у суді першої інстанції відповідачка відмовилась.

Крім того, суд врахував, що характер пошкоджень, описаних в звіті про розмір шкоди, цілком узгоджується з характером ушкоджень, відображених у довідці ДАІ.

Посилання відповідача на те, що нею на місці ДТП власнику автомобілю BMW Х5 були сплачені кошти у розмірі 6000 грн. не знайшло свого підтвердження, оскільки відповідачем не надані належні докази щодо сплати суми, а матеріали справи містять заяву від ОСОБА_5 про відсутність відшкодування з боку ОСОБА_2.

Відповідно до ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Оскільки факт передачі коштів повинен доказуватись тільки письмово, суд обгрунтовано відмовив відповідачці у допиті свідків з приводу передачі грошей.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду. Підстав для скасування чи зміни рішення не має.

Керуючись ст.ст.303,307,308,314,319 ЦПК України, судова колегія судової палати з цивільних справ,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 25 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає чинності негайно, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання чинності ухвалою.

Головуючий:

Судді: