У Х В А Л А

16 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,
Лященко Н.П., Яреми А.Г.,

розглянувши заяву Цуманського виробничого управління житлово-комунального господарства про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 квітня

2015 року в справі за позовом Цуманського виробничого управління житлово-комунального господарства до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по сплаті за послуги з централізованого відведення,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 26 листопада 2014 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 на користь Цуманського виробничого управління житлово-комунального господарства (далі Цуманське ВУ ЖКГ) 21 498,29 грн у рахунок сплати заборгованості по оплаті послуг з централізованого водовідведення; вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 19 січня 2015 року, рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 26 листопада 2014 року змінено, стягнуто з ОСОБА_4 на користь Цуманського ВУ ЖКГ 493,84 грн у рахунок сплати заборгованості по оплаті послуг з централізованого водовідведення за період з 1 січня 2014 року до 30 квітня 2014 року; вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 квітня 2015 року касаційну скаргу Цуманського ВУ ЖКГ відхилено, рішення апеляційного суду Волинської області від 19 січня 2015 року залишено без змін.

11 червня 2015 року до Верховного Суду України звернулося Цуманське ВУ ЖКГ про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 квітня 2015 року, посилаючись на неоднакове застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме: статті 1, частини першої статті 19, пунктів 1, 3 частини першої статті 20, частини третьої статті 26 Закону України Про житлово-комунальні послуги, пунктів 1, 8, 17, частин першої та третьої пункту 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 та пунктів 1.1, 1.2, 2.1, 3.2, 3.4, 3.5, 3.7, 3.14 та 5.9 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу від 27 червня 2008 року № 190.

У підтвердження неоднаковості застосування норм матеріального права заявник надав ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 червня 2013 року, від 26 липня 2013 року, від 11 лютого 2015 року, від 13 травня 2015 року та від 20 травня 2015 року.

Колегія суддів вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під застосуванням норм матеріального права у подібних правовідносинах слід розуміти такі правовідносини, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Відхиляючи касаційну скаргу Цуманського ВУ ЖКГ і залишаючи без змін судове рішення суду апеляційної інстанції про часткове задоволення позову, суд касаційної інстанції погодився з його висновками, що розрахунок заборгованості наданий позивачем не відповідає Правилам надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, тому розмір заборгованості підлягає зменшенню з урахуванням цих Правил.

Порівняння змісту ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 липня 2013 року, від 13 травня 2015 року та від 20 травня 2015 року, наданих заявником як приклад, та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 квітня 2015 року, яка є предметом перегляду, не дає підстав для висновку про те, що суди касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшли протилежних висновків щодо заявлених вимог.

В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 червня 2013 року, наданій заявником для порівняння, судом встановлено, що у відповідача встановлено лічильник води, який було самовільно розпломбовано, про що уповноваженими особами складено відповідний акт, у зв'язку з чим відповідачем здійснено самовільні дії, що призвело до порушення вимог Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу від 27 червня 2008 року № 190, а тому повинен сплатити заборгованість по сплаті за витрати води, розрахунок якої проведено відповідно до положень цих Правил.

В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від12 червня 2013 року, наданій заявником для порівняння та в судовому рішенні про перегляд якого подано заяву, встановлено різні обставини справи, що не є неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах

Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 лютого 2015 року не є прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, оскільки в ній не міститься правої позиції щодо спірних правовідносин, а вказується на допущені судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права, зокрема судами попередніх інстанцій не встановлено обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

За таких обставин вважати заяву Цуманського ВУ ЖКГ обґрунтованою немає підстав.

Керуючись ст. ст. 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом Цуманського виробничого управління житлово-комунального господарства до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по сплаті за послуги з централізованого відведення за заявою Цуманського виробничого управління житлово-комунального господарства про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 квітня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко

А.Г. Ярема