У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_1, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Васильківської районної державної адміністрації, про виселення без надання іншого житла, за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2015 року та рішення Апеляційного суду Київської області від 14 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ПАТ «Універсал Банк» звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 18 жовтня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 005-2900/840-0321 та договір іпотеки. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10 червня 2010 року стягнуто із позичальника на користь банку заборгованість за кредитним договором. У ході примусового виконання зазначеного судового рішення на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт та передано на реалізацію з прилюдних торгів, за результатами яких ПАТ «Універсал банк» придбав у власність спірну квартиру. 02 липня 2014 року позивач отримав свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів та зареєстрував право власності на квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Позивач зазначав, що ним здійснено максимум зусиль для позасудового врегулювання спору, проте відповідачі на такі дії не реагують жодним чином, добровільно звільняти житлове приміщення відмовляються, внаслідок чого порушуються його майнові права.

Позивач просив суд виселити без надання іншого житла ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1, позбавити відповідачів права користування житловим приміщенням та усунути перешкоди у користуванні й розпорядженні позивача нерухомим майном шляхом зняття з реєстрації відповідачів у вищевказаній квартирі.

Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Виселено без надання іншого житла ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1.

Виконання даного рішення відстрочено на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 14 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено.

Виселено без надання іншого житла ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1, з одночасним позбавленням права користування вказаним житловим приміщенням.

Усунуто перешкоди у користуванні та розпорядженні ПАТ «Універсал Банк» зазначеною вище квартирою шляхом зняття з реєстрації за вищевказаною адресою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порушують питання про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанції з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судами першої та апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2127/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1> під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, набувши право іпотекодержателя у встановленому законом порядку на жиле приміщення, на яке звернуте стягнення за кредитним договором, правомірно вимагає виселення відповідачів із займаної квартири згідно положень ст. 109 ЖК України та ст. 40 Закону України «Про іпотеку».

При цьому, суд вважав за необхідне виконання даного рішення слід відстрочити на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки спірні право відносини підпадають під його регулювання.

Задовольняючи позов, апеляційний суд виходив з того, що оскільки право власності ОСОБА_1 на житлове приміщення припинилося у зв'язку з його продажем з прилюдних торгів з метою погашення кредитної заборгованості згідно вимог ст. 346 ЦК України, у цього майна наявний новий власник, як переможець прилюдних торгів, і його майнові права порушуються, тому відповідачі втратили право користування спірною квартирою.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судом першої та апеляційної інстанцій не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2124/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1>, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2128/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Апеляційного суду Київської області від 14 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова