Провадження № 2/202/866/2015
30 січня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючої судді - Слюсар Л.П.
при секретарі - Терещенко А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
В листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка посилалася на те, що 11 серпня 2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований в Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції за актовим записом № 574. Сімейне життя між ними не склалося, супроводжувалося постійними сварками, що виникали на ґрунті не бажання відповідача працювати та піклуватися про родину, мають протилежні погляди на шлюбні відносини та сім'ю. Шлюбні стосунки з відповідачем повністю припинені з січня 2008 року, спільне господарство з відповідачем не ведуть, проживають окремо. Вважає, що подальше зберігання шлюбу неможливе. Просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_3, залишити їй дошлюбне прізвище ОСОБА_1 і судові витрати по справі покласти на відповідача.
Відповідно до заяви, яка надійшла через канцелярію суду 30.01.2015 року, представник позивача просила слухати справу без її участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання у справі не з'явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що між сторонами 11 серпня 2006 року в Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції за актовим записом № 574 був зареєстрований шлюб. В шлюбі дітей не має.
Судом встановлено, що між сторонами з січня 2008 року спільне господарство не ведеться, примирення не можливе. Спори щодо розділу майна відсутні, неповнолітніх дітей не має.
Причиною розпаду сім'ї є відсутність між позивачкою та відповідачем взаєморозуміння і довіри, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства , втрата почуттів взаємної любові та поваги.
При таких обставинах суд приходить до висновку, що причини, якими мотивує позивачка свої вимоги є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї не можливе, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити та розірвати шлюб.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір, підлягає стягненню з відповідача на його користь у розмірі 243 грн. 60 коп.
Керуючись ст.ст. 104, 110 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3,7,10, 11, 15, 57,88, 169, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, зареєстрований в Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції 11 серпня 2006 року за актовим записом № 574 - розірвати.
Прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне «ОСОБА_1».
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Л.П. Слюсар