Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/6662/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2015 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючого судді - Шаповал Т.В.

при секретарі - Лавріненко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частину спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на ? частину спільного майна подружжя ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувя до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частину спільного майна подружжя, посилаючись на те, що з 27 грудня 1979 року вони перебували в зареєстрованому шлюбі.. Під час шлюбу ними було придбано спільно майно, а саме земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1, на даній земельній ділянці ними збудований житловий будинок, не зданий в експлуатацію, автомобіль "Хонда", д.н.з. НОМЕР_1. З відповідачкою виникають суперечки з приводу поділу даного майна, що є спільною власністю.

Просив визнати за ним право власності на ? частину будівельних матеріалів, використаних при будівництві житлового будинку по АДРЕСА_1, ? частину земельної ділянки по АДРЕСА_1, на ? частину автомобіля "Хонда", д.н.з. НОМЕР_1.

ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Полтава з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання права власності на ? частину спільного майна подружжя, в якій просила визнати за нею право власності на ? частину транспортних засобів - автомобіль марки FORD PU 2 д.н.з. НОМЕР_2, FORD SCORPIO д.н.з. НОМЕР_3, причіп КРАЗ 8138, д.н.з. НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6.

В судове засідання позивач ОСОБА_1, належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, не з"явився. При цьому до суду від позивача надійшло клопотання про розгляд його заяви про залишення позовних вимог без розгляду та скасування заходів забезпечення позову без його участі. Дане клопотання суд також розцінює, як заяву про розгляд справи за його відсутності, оскільки нормами цивільного процесуального законодавства передбачано право учасників судового розгляду подавати заяви про розгляд за їх відсуності справи, а не конкретної заяви.

Відповідач та його представник, належним чином повідомлені про день і час розгляду спарви, в судове засідання не з"явились. Поважних причин неявки в судове засідання суду не повідомили.

Третя особа, належним чином повідомлена про день і час розгляду справи в судове засідання не з"явилися, причину неявки не повідомила.

Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе провести розгляд без участі сторін та третьої особи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1, 3 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною, 1,2 ст. 11 ЦПК України, визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізчиних чи юридичних осіб, поданим відповіднодо цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

ОСОБА_2 до суду заперечення на позовну заяву, докази чи письмові пояснення не подавалися.

Також не подавалися до суду заперечення на зустрічну позовну заяву, докази чи письмові пояснення ОСОБА_1.

Судом встановлено, що сторони по справі з 27 грудня 1979 року перебували в зареєстрованому шлюбі.

В поданій до суду позовній заяві та зустрічній позовній заяві сторони посилалися на те, що під час шлюбу ними було придбано майно, а саме земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1, збудований житловий будинок, який не зданий в експлуцатацію за адресою АДРЕСА_1, автомобіль "Хонда", д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль марки FORD PU 2 д.н.з. НОМЕР_2, FORD SCORPIO д.н.з. НОМЕР_3, причіп КРАЗ 8138, д.н.з. НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6.

Частиною 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Згідно ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Главою 8 СК України визначено підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 27 лютого 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2про визнання права власності на ? частину спільного майна подружжя в частині позовних вимог про визнання права власності на ? частину автомобіля "Хонда", д.н.з. НОМЕР_1 залишено без розгляду.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль FORD PU 2, д.н.з. НОМЕР_2, 2003 року випуску належить та зареєстрований за ОСОБА_1 Дата реєстрації -22.12.2011 ріку.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Київського районного суду м. Полтави від 19 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 26 березня 2014 року розірвано договір купівлі - продажу земельної ділянки від 06.06.2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим номером 1375, укладний між ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

Тобто, земельна ділянка, розташована за адресою АДРЕСА_1 не є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки сторони не є її власниками .

Придбання подружжям за час шлюбу іншого майна, зазначеного в поданій до суду позовній заяві та зустрічній позовній заяві, а саме будівельних матеріалів, використаних при будівництві житлового будинку по АДРЕСА_1, автомобіля FORD SCORPIO д.н.з. НОМЕР_3, причіпа КРАЗ 8138, д.н.з. НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, а також його наявність станом на час розгляду справи в суді, не підтверджено жодними дослідженими судом доказами.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пп. 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересахсім'ї (ч. 4 ст. 65 СКУ).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що до складу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та яке підлягає поділу між сторонами по справі належить автомобіль FORD PU 2, д.н.з. НОМЕР_2, 2003 року випуску.

Відповідно до ч. 1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Враховуючи, що між сторонами домовленість про поділ спільного майна подружжя відсутня, тому суд приходить до висновку про визнання за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину автомобіля FORD PU 2, д.н.з. НОМЕР_2, 2003 року випуску.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання права власності на ? частину спільного майна подружжя та часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частину спільного майна подружжя .

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а віповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

У зв'язку з відмовою в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частину спільного майна подружжя понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, у зв'язку з частковим задоволенням позову ОСОБА_2, з ОСОБА_1 на її користь необхідно стягнути понесені судові витрати пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 11, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частину спільного майна подружжя відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на ? частину спільного майна подружжя задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину автомобіля FORD PU 2, д.н.з. НОМЕР_2, 2003 року випуску.

В іншій частині зустрічних позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 125 грн. понесених судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т.В.Шаповал