Справа № 142/2264/14-ц Провадження № 22-ц/772/2856/2015Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 20 Доповідач Пащенко Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Пащенко Л.В.

Суддів: Ковальчука О.В., Медяного В.М.

При секретарі: Агеєвій Г.В.

За участю: прокурора Побережної-Войтенко О.М.,

адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Вінницької області

на рішення Піщанського районного суду від 21 січня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля дійсним та визнання права власності на автомобіль, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля дійсним та визнання права власності на автомобіль.

В заяві зазначав, що між ним та відповідачем ОСОБА_4, на початку лютого 2013 року було укладено усний договір купівлі-продажу транспортного засобу - автомобіля «Ореl-Vivaro» 1,9 TDI, тип фургон малотонажний-В, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі №W0LF7BCA62V608391, суттєвими умовами, якого були: повна оплата за автомобіль в сумі 84000 грн. покупцем, зняття з реєстраційного обліку автомобіля в ВРЕВ (на той час) за рахунок продавця, надання автомобілю тимчасових номерних знаків. Він-позивач, як покупець, виконав умови усного договору, сплатив вказану сума готівковими коштами відповідачу-продавцю транспортного засобу. Відповідач, як продавець, не виконав взяті на себе зобовязання, не зняв автомобіль з реєстраційного обліку, пославшись на значну зайнятість, проте оформив 21.02.2013 року на його-позивача імя довіреність на користування, розпорядження та володіння вказаним транспортним засобом, пообіцявши зняти автомобіль з обліку в майбутньому. На виконання договору також було передано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САТ 155442.

До даного часу відповідач не виконав свого зобовязання щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу автомобіля або укладення біржової угоди, ухиляється від зняття автомобіля з реєстрації, посилаючись на значну зайнятість та інші причини. Позивач вважає, що відповідач навмисно ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу транспортного засобу, чим порушує його право власності на вказаний автомобіль. Тому, враховуючи, що довіреність не є правовим оформленням права власності на автомобіль, беручи до уваги можливість припинення його повноважень по довіреності внаслідок одностороннього волевиявлення ОСОБА_4, позивач просив визнати дійсним усний договір купівлі-продажу автомобіля та визнати за ним право власності на автомобіль марки Ореl-Vivaro 1,9 TDI, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі №W0LF7BCA62V608391.

Рішенням Піщанського районного суду від 21 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 повністюзадоволено.

В апеляційній скарзі, строк подачі якої поновлено, заступник прокурора Вінницької області просить рішення суду, як постановлене з порушенням вимог закону, скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора Побережної-Войтенко О.М.та адвоката ОСОБА_2, який представляє інтереси позивача ОСОБА_3, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення по слідуючих підставах.

З матеріалів справи вбачається, що автомобіль марки «Ореl-Vivaro» 1,9 TDI, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі №W0LF7BCA62V608391, належить відповідачу ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САТ №155442 (а.с.10).

З розписки від 21.02.2013 року вбачається, що ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 84000 грн. за проданий автомобіль «Ореl-Vivaro» 1,9 TDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.57).

Згідно довіреності від 21.02.2013 року, ОСОБА_4 уповноваживОСОБА_3 керувати з правом тимчасового використання за межами України та розпоряджатися (продати, обміняти, здати в оренду) належним йому транспортним засобом марки «Ореl-Vivaro» 1,9 TDI, тип фургон малотоннажний-В, рік випуску 2002, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) W0LF7BCA62V608391, реєстраційний номер НОМЕР_1. Довіреність видана з правом передоручення повноважень третім особам терміном на пять років і дійсна до 21.02.2018 року (а.с.9).

Задоволюючи позов в частині визнання дійсним усного договорукупівлі-продажу автомобіля марки «Ореl-Vivaro» 1,9 TDI, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, суд вважав, що при укладенні угоди між сторонами було досягнуто згоди про всі істотні умови договору купівлі-продажу даного автомобіля, на виконання яких позивачем було сплачено обумовлену суму коштів відповідачу, а відповідач, відповідно до умов договору, передав йому ключі, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля, довіреність на розпорядження автомобілем, тобто виконали умови договору в частині фактичної передачі майна та забезпечення до нього вільного доступу.

Приймаючи рішення про задоволення позовної вимоги щодо визнання права власності на вказаний автомобіль, судвиходив з того, що не встановлено обставин, які б свідчили про відсутність можливості у позивача набути таке право на придбаний в законному порядку транспортний засіб та що в повній мірі зясовано, що даний автомобіль під арештом чи в заставі не перебуває та в розшук його не оголошено (листи ВДАІ з обслуговування Піщанського району УМВС України у Вінницькій області №29 від 05.01.2015 року-а.с.43-50, витяг Державного реєстру обтяжень рухомого майна-а.с.58-61, лист відділу ДВС Піщанського РУЮ № 4513 від 19.12.2014 року-а.с.33).

При цьому суд керувався, зокрема, ст.ст.208,218,220,328,334,392,638,655,656 ЦК України та п.4 постанови Пленуму ВСУ №3 від 28.04.1978 року «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними».

Проте такий висновок суду не можна визнати обґрунтованим.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до вимог п.3 ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти і правочин з приводу спірного автомобіля.

Згідно ч.1 ст.218 ЦК України заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч.4 ст.334 ЦК України якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ст.210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом.

Статтею 34 Закону України «Про дорожній рух» встановлено обовязкову державну реєстрацію, перереєстрацію, та облік транспортних засобів та їх власників, що здійснюються відповідними підрозділами Державтоінспекції МВС України, що забезпечують безпеку дорожнього руху. Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобовязані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.

Згідно п.п.7,8 постанови КМУ №1388 від 07.09.1998 року «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) у підрозділах Державтоінспекції забороняється. Пунктом 33 даного Порядку встановлено необхідність перереєстрації транспортних засобів у разі зміни їх власників, для проведення якої до підрозділів Державтоінспекції подаються засвідчені підписами сторін, що скріплені печатками, акти приймання-передачі транспортних засобів із зазначенням їх кольору, марки, моделі, року випуску, ідентифікаційних номерів складових частин (далі - реквізити), а для проведення перереєстрації транспортних засобів у разі їх відчуження - документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби, разом із зазначеними актами.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, та доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи (з огляду на вимоги вищезазначених норм закону), позивачем фактично не доведено допустимими і належними доказами законні підстави набуття ним права власності на спірний автомобіль, на які він посилається, а відсутність державної реєстрації переходу права власності на даний автомобіль, яка є обовязковою, є підставою вважати правочин (договір купівлі-продажу автомобіля) неукладеним.

Довіреність на право користування та розпорядження спірним автомобілем, видана відповідачем позивачу, копія якої наявна в справі (а.с.9), не може бути доказом укладення між сторонами договору купівлі-продажу автомобіля, оскільки за своїм юридичним змістом договір доручення є договором про представництво, так як повірений зобовязується діяти від імені довірителя.

За змістом ст.ст.238,244 ЦК України довіреність не є правовим оформленням переходу права власності на автомобіль. А нормою ст.249 ЦК України передбачено право особи, яка видала довіреність, в будь-який час скасувати її, тобто припинення повноважень представника відбувається внаслідок одностороннього волевиявлення особи, яку він представляє (на це, до речі, позивач сам посилається в позовній заяві) .

Вирішуючи спір, суд на зазначені обставини уваги не звернув та оцінки їм не дав.

Крім того, як видно з матеріалів справи, до суду від імені відповідача ОСОБА_4 надійшла ксерокопія письмової (друкованої) заяви, в якій зазначено, що відповідач визнає позовні вимоги позивача та просить слухати справу в суді першої інстанції без його участі (а.с.20). Отже, зі змісту цієї заяви слідує, що між сторонами фактично відсутній спір щодо предмета позову і сторони не позбавлені можливості оформити договір купівлі-продажу автомобіля (якщо така угода між ними мала місце) відповідно до вищезазначених вимог закону.

Суд це теж залишив поза увагою.

Не дано судом оцінки і тому, що вказана заява подана у вигляді ксерокопії, а не оригіналу, та що підпис відповідача на ній, навіть візуально, відрізняється від підпису ОСОБА_4, поставленого останнім в своєму паспорті (ксерокопія-а.с.7) та в розписці від 21.02.2013 року (а.с.57).

До того ж суд керувався постановою Пленуму ВСУ №3 від 28.04.1978 року «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», яка втратила чинність відповідно до п.32 постанови Пленуму ВСУ №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними».

За таких обставин рішення суду залишатись в силі не може і підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову позивачу в позові.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області задоволити.

Рішення Піщанського районного суду від 21 січня 2015 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля дійсним та визнання права власності на автомобіль відмовити.

Рішення може бути оскаржене в касаційному порядку у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: Л.В. Пащенко

Судді: О.В. Ковальчук

ОСОБА_5

З оригіналом вірно: /підпис/