Номер провадження: 22-ц/785/2269/15
Головуючий у першій інстанції Єршова Л. С.
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Виноградової Л.Є., Сегеди С.М.

при секретарі: Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ПАТ "Дельта Банк" про визнання договору поруки недійсним, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 грудня 2014 року, -

встановила:

22 вересня 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3, ПАТ "Дельта Банк" про визнання договору поруки № 297.2 від 31.10.2006 року недійсним.

Свої вимоги мотивувала тим, що 04 червня 1988 року, між нею та ОСОБА_3, було укладено шлюб, що під підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу від 04.06.1988 р., серія НОМЕР_1, про що зроблено запис за № 267. Під час шлюбу та на спільні кошти, подружжям було придбане рухоме та нерухоме майно, що є спільною сумісною власністю сторін. Нещодавно їй стало відомо, що у провадженні апеляційного суду Одеської області знаходиться справа № 2-5031/11, предметом якої є солідарне стягнення за позовом ПАТ "Укрсиббанк" з ОСОБА_5 та зокрема, але не виключно, ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № 297 МК Ф від 31.10.2006 р. у розмірі 1346439,18 грн.; 1700 грн. - судового збору. За вказаною справою ОСОБА_3 виступає поручителем позичальника ОСОБА_5 за кредитним договором №297 МК Ф від 31.10.2006 р. на підставі укладеного договору поруки №297.2 від 31.10.2006 р. В процесі розгляду вказаної справи, сторону по справі Акціонерний комерційний інноваційний банк "Укрсиббанк" замінено на його правонаступника - ПАТ "Дельта Банк". Станом на теперішній час та станом на дату укладання ОСОБА_3 вказаних договорів поруки, вона перебуває з останнім у зареєстрованому шлюбі.

Вказана вище інформація стала їй відома випадково після надіслання банком листа, відповідно до змісту якого, позичальник ОСОБА_5 та поручитель останнього повідомляються про виїзну перевірку та огляд майна вказаних осіб з метою виконання зобов'язань за кредитним договором. Виходячи з викладеного, вказаний договір поруки створює обов'язки не лише для ОСОБА_3, а і для неї, оскільки для виконання зазначених зобов'язань є необхідність у розпорядженні спільними коштами. За таких обставин, вона, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі із відповідачем ОСОБА_3, не надавала своєї згоди на укладання вищеназваного договору поруки, який за своєю правовою природою є додатковим забезпеченням виконання зобов'язань позичальника, що призвело до її відповідальності за виконання договору.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 грудня 2014 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ПАТ "Дельта Банк" про визнання договору поруки недійсним було відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу у якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що порука є угодою щодо прийняття перед третьою особою на себе обов'язку поручитися перед кредитором за виконання боржником своїх зобов'язань та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов'язання боржником шляхом відшкодування в грошовій формі того, що не було виконане боржником.

Тобто порука є способом забезпечення виконання зобов'язання, а не угодою щодо розпорядження майном. Порука є особистим зобов'язанням поручителя і не створює для інших осіб, у тому числі і співвласників майна, обов'язків за договором.

На укладення договору поруки згода другого з подружжя не вимагається, тому оспорюваний договір є таким, що відповідає вимогам закону та не зачіпає прав та інтересів позивачки, а отже підстав для визнання його недійсним немає.

Згідно до абзацу 5 п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику розгляду цивільних спорів про визнання правочинів недійсними" № 9 від 6 листопада 2009 року, відповідно до статей 215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією із сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права і законні інтереси якої порушені вчиненням правочину.

Позивачка не довела, що укладенням договору поруки від 31 жовтня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та ОСОБА_3 порушені її права та охоронювані законом інтереси, а тому суд першої інстанції у задоволенні позовних вимог їй обґрунтовано відмовив.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини по справі, рішення суду відповідає вимогам ст. ст. 213, 215 ЦПК України, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись: п. 1 ч. 1 ст. 307; ст. 308; 315; 317; 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області:

Н.А. Кононенко

Л.Є. Виноградова

С.М. Сегеда