У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

23 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В., Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом приватного підприємства «Діліжанс і Ко» до ОСОБА_4, приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування майнової шкоди, за касаційною скаргою приватного підприємства «Діліжанс і Ко» на рішення апеляційного суду Полтавської області від 11 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року приватне підприємство «Діліжанс і Ко» (далі - ПП «Діліжанс і Ко») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди.

В обґрунтування позовних вимог ПП «Діліжанс і Ко» посилалося на те, що 03 серпня 2013 року в м. Кременчуці Полтавської області між автомобілем «Рено», державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_4 та автомобілем «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_2, що належить ПП «Діліжанс і Ко», сталася дорожньо-транспортна пригода.

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 листопада 2013 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні вищевказаного правопорушення.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія»).

Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, у зв'язку з чим позивачу було заподіяно матеріальні збитки у розмірі 32 540 грн.

Оскільки страхова компанія ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» виплатила позивачу страхову суму лише у розмірі 15 175 грн 41 коп., ПП «Діліжанс і Ко» просило стягнути з ОСОБА_4 на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 17 364,59 грн., як різницю між 32 540 грн. (фактичні витрати на ремонт пошкодженого автомобіля) та 15 175,41 грн. (страхова виплата).

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 липня 2014 до участі у справі в якості співвідповідача залучено ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 серпня 2014 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ПП «Діліжанс і Ко» матеріальну шкоду в сумі 13212,20 грн.

Стягнуто з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ПП «Діліжанс і Ко» у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України у повернення сплаченого судового збору 256,70 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 11 березня 2015 року, рішення суду першої інстанції скасовано та у справі ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПП «Діліжанс і Ко» 6954,45 грн. в рахунок відшкодування шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПП «Діліжанс і Ко» 349,79 грн. в рахунок відшкодування понесених судових витрат.

В задоволенні позовних вимог до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» - відмовлено за безпідставністю.

Стягнуто з ПП «Діліжанс і Ко» на користь ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» 121,80 грн. в рахунок відшкодування понесених судових витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги.

У касаційній скарзі ПП «Діліжанс і Ко» просить скасувати рішення апеляційної інстанції та справу передати на новий апеляційний розгляд, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, докази та обставини, на які посилається заявник, були предметом дослідження апеляційного суду і при їх дослідженні та встановленні судом дотримані норми процесуального та матеріального права.

Суд апеляційної інстанції на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені, дійшов вірного висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Також суд апеляційної інстанції вірно відмовив в задоволенні позовних вимог до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» за безпідставністю.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків апеляційного суду не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного підприємства «Діліжанс і Ко» відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 11 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун М.В. Дем'яносов О.В. Ступак