Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра» на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 8 квітня 2015 року,

встановила:

У січні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 26 серпня 2008 року між сторонами було укладено договір оренди нежитлового приміщення, що знаходиться в

АДРЕСА_1, та належить позивачу на праві приватної власності. Відповідно до акту-приймання передачі від

4 вересня 2008 року позивач своєчасно та в строк виконав умови договору та надав публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») приміщення, яке знаходилося в задовільному стані. На початку 2009 року орендарем розпочато перепланування приміщення розпочаті та не незакінчені монтажно-будівельні роботи, що призвело до непридатності використання будівлі та її руйнування.

Зазначав, що з 2009 року між позивачем та відповідачем велась переписка, в ході якої ОСОБА_4 неодноразово просив банк виконувати умови договору та дотримуватись його положень. 4 липня 2013 року позивач отримав лист з повідомленням про намір відповідача припинити дію договору у зв'язку з закінченням строку оренди 31 серпня 2013 року.

2 вересня 2013 року був підписаний акт прийому-передачі приміщення, в якому сторони погодили, що приміщення знаходиться в зруйнованому стані, не придатне для користування та зафіксували зауваження щодо цілісності та придатності нежитлового приміщення. 7 жовтня 2013 року ОСОБА_4 уклав договір підряду з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5, згідно кошторисного розрахунку якого, вартість робіт по ремонту приміщення складає 793 372 грн.

З урахуванням зменшення позовних вимог, позивач просив стягнути з відповідача завдану пошкодженням нежитлового приміщення матеріальну шкоду в розмірі 757 706 грн, та моральну шкоду, яку оцінив у 5 000 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 3 лютого 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 8 квітня

2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «КБ «Надра» на користь ОСОБА_4 суму збитків, завданих пошкодженням нежитлового приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_1 у розмірі 757 706 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «КБ «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Надра» просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Частково задовольняючи позов про відшкодування шкоди, апеляційний суд виходив із того, що після припинення договору найму нежилого приміщення, наймач у порушення умов договору та

ст. ст. 779,785 ЦК України, передав приміщення у зруйнованому стані, не придатне для використання, відповідач не приступив до виконання обов'язків по відновленню приміщення, у добровільному порядку не усунув погіршення, а тому повинен відшкодувати шкоду, розмір якої визначено судовою будівельно-технічною експертизою проведеною компетентним експертом.

Рішення суду відповідає нормам матеріального права, а саме

ст. ст. 766, 768, 776, 779, 785 ЦК України, наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра» відхилити, рішення апеляційного суду Чернігівської області від 8 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Умнова

І.М. Фаловська