У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів:Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,Кадєтової О.В., Наумчука М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк», в інтересах якого діє Гамей Валентин Володимирович, на рішення Апеляційного суду м. Києва від 01 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» (далі - ПАТ «Платинум Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 11 червня 2008 року між ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Платинум Банк», та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 був укладено договір про іпотечний кредит, згідно з яким банком було надано відповідачам кредит у розмірі 180 000,00 доларів США строком на 240 місяців, а останні зобов'язані були повернути кредит та сплатити проценти за його користування в розмірі 11,5 % річних.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_6 був укладений договір іпотеки від 11 червня 2008 року, предметом якого є квартира АДРЕСА_1.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачами своїх зобов'язань за кредитним договором предмет іпотеки 27 вересня 2010 року було реалізовано на прилюдних торгах за ціною 638 831,00 грн, про що було складено відповідний протокол проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна. Однак, зазначених коштів не вистачило для сплати всієї суми заборгованості відповідачів за кредитним договором.

Оскільки відповідачі продовжують порушувати умови кредитного договору та свої зобов'язання перед позивачем не виконують, у них утворилась заборгованість, яка станом на 18 травня 2013 року в гривневому еквіваленті становить - 1 586 804,54 грн і складається з суми заборгованості за кредитом - 879 149,99 грн та пені розрахованої за період з 19 травня 2012 року по 18 травня 2013 року - 707 654,55 грн, тому позивач просить її стягнути солідарно з відповідачів.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11 вересня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ПАТ «Платинум Банк» заборгованість у сумі 879 149,99 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 01 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалене нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено

У касаційній скарзі ПАТ «Платинум Банк», в інтересах якого діє Гамей В.В., просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив із того, що у зв'язку з невиконанням зобов'язань належним чином і в установлений строк відповідно до умов кредитного договору заборгованість має бути стягнута з боржників, як того вимагають ст. ст. 526, 527, 530, 629, 1054 ЦК України. При цьому суд першої інстанції стягнув пеню з урахуванням спеціального строку позовної давності.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про відмову в задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив із того, що позивач пропустив трирічний строк звернення до суду з позовом за захистом свого порушеного права.

Висновки суду апеляційної інстанції відповідають вимогам матеріального й процесуального права, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 11 червня 2008 року між ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк» та ОСОБА_6, ОСОБА_7 укладений договір про іпотечний кредит, згідно з яким ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які є солідарними позичальниками, надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти для рефінансування кредитного боргу в розмірі 180 000,00 доларів США, строком на 240 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,50 % річних.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 договору про іпотечний кредит відповідачі повинні вносити чергові мінімальні платежі по кредиту в розмірі 1 919,58 доларів США до 05 числа кожного календарного місяця.

В забезпечення виконання своїх зобов'язань перед банком 11 червня 2008 року між ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк» та ОСОБА_6 був укладений договір іпотеки, згідно з яким останній передав в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1, яка належала йому на праві власності.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальниками своїх зобов'язань за договором про іпотечний кредит, 18 червня 2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим О.О. був вчинений виконавчий напис на іпотечному договорі, згідно з яким звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1.

В ході виконавчого провадження з виконання виконавчого напису 27 вересня 2010 року на прилюдних торгах було реалізовано вказану квартиру за ціною 638 831,00 грн та після відрахування гарантійного внеску та виконавчого збору на рахунок позивача було перераховано залишок грошових коштів у розмірі 619 304,90 грн, що підтверджується протоколом № 1010127/2 проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна (предмета іпотеки) від 27 вересня 2010 року.

Кошти від реалізації квартири були зараховані 15 жовтня 2010 року відповідно до п. 3.4 договору про іпотечний кредит в такій черговості та розмірах: 9 456,71 доларів США - на погашення простроченої заборгованості по відсотках; 5 019,5 доларів США - на погашення простроченої заборгованості за тілом кредиту; 63 794,70 доларів США - на погашення залишку за тілом кредиту.

При цьому, за рахунок перерахованих коштів розмір заборгованості за договором про іпотечний кредит був зменшений, однак повністю не погашений.

Згідно розрахунку, наданого позивачем заборгованість відповідачів станом на 18 травня 2013 року складає 1 586 804,54 грн з яких: сума заборгованості за кредитом - 879 149,99 грн, пеня розрахована за період з 19 травня 2012 року по 18 травня 2013 року - 707 654,55 грн.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про іпотеку» якщо сума, одержана від реалізації предмета іпотеки, не покриває вимоги іпотекодержателя, він має право отримати решту суми з іншого майна боржника у порядку, встановленому законом.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Пунктом 1.1 договору про іпотечний кредит передбачено, що банк надав позичальникам кредит в розмірі 180 000,00 доларів США строком на 240 місяців.

Згідно з п. 10.3 вказаного договору, даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання зобов'язань позичальника за цим договором, що підтверджується довідкою про погашення заборгованості за цим договором.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 кредитного договору відповідачі повинні вносити чергові мінімальні платежі по кредиту в розмірі 1 919,58 доларів США до 05 числа кожного календарного місяця.

Відповідно до п. 4.2 договору про іпотечний кредит позичальник може здійснювати повне або часткове дострокове погашення кредиту протягом всього строку дії кредитного договору у дату сплати поточної заборгованості по кредиту зі сплатою кредитору винагороди за здійснення кожного такого платежу у розмірі 20 доларів США. Здійснюване позичальником часткове дострокове погашення кредиту, чи погашення кредитором кредитної заборгованості за рахунок страхового відшкодування не призведе до змін дати сплати поточної заборгованості за кредитом або суми щомісячного ануїтетного платежу, вказаних в цьому договорі, а змінить строк, на який виданий кредит.

Згідно виконавчого напису, вчиненого18 червня 2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим О.О. звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме - на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_6 для погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 188 852,91 доларів США, що згідно з курсом НБУ становить 1 438 870,32 грн.

Від реалізації предмета іпотеки на рахунок погашення боргу було спрямовано 619 304,90 грн, що були зараховані банком 15 жовтня 2010 року.

ПАТ «Платинум Банк» звернувся до суду з указаним позовом про стягнення решти заборгованості за кредитним договором у травні 2014 року.

З таких обставин, суд апеляційної інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, дійшов до правильного висновку, що у зв'язку з реалізацією банком свого права на дострокове повернення кредиту в повному обсязі та виконання виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки, банк пропустив трирічний строк звернення до суду з указаним позовом за захистом свого порушеного права про застосування наслідків якого наполягали відповідачі.

За таких обставин, висновок суду апеляційної інстанції відповідає вимогам матеріального і процесуального права. Фактичні обставини встановлені судом повно та об'єктивно, підтверджуються матеріалами справи. Вказаним обставинам та наданих позивачем доказам судом апеляційної інстанції наданий належний правовий аналіз, що обґрунтовано відображено в мотивувальній частині оскаржуваного заявником судового рішення.

Таким чином, рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст. 337 ЦПК України є підставою для відхилення касаційної скарги і залишення рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 336, 337, 344 ЦПК України, Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк», в інтересах якого діє Гамей Валентин Володимирович, відхилити.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 01 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова М.І. Наумчук