Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 540/1038/15-ц
Номер провадження 2/540/332/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року. Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кравець С.В.

за участю: секретаря Кольвашенко А.В.

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Селещинської сільської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Машівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на житловий будинок, -

в с т а н о в и в :

у вересні 2015 року позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 31 січня 2008 року помер їхній батько ОСОБА_3, який був власником житлового будинку по вулиці Молодіжній, 33 в с. Селещина Машівського району і вказане домоволодіння відносилося до робочого двору. Вони належним чином прийняли спадщину, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. У звязку з наведеним позивачі просять визнати за ними право власності на будинковолодіння по вул. Молодіжній, 33 в с. Селещина Машівського району після померлого батька в розмірі ? частки кожному.

У судовому засіданні позивачі наполягають на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві.

Представники відповідача та третьої особи в засідання не зявилися, направили заяви про розгляд справи без їх участі, при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення позивачів та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, що 31 січня 2008 року помер ОСОБА_3 (а.с.8), який станом на 01.07.1990р. був головою та єдиним членом робочого двору по вул. Молодіжній, 33 в с. Селещина Машівського району Полтавської області, що стверджується довідкою Селещинської сільської ради № 2304 від 15.10.2015 (а.с. 78).

13.08.2015 р. виготовлений технічний паспорт на зазначений будинок в якому відомості про власника відсутні, а замовником вказано позивача ОСОБА_2 (а.с. 12-14). Як видно з довідки ПП Полтавського БТІ «Інвентаризатор» № 7320 від 20.08.2015 р. реєстрація права власності на житловий будинок по вул. Молодіжній, 33 в с. Селещина Машівського району станом на 31.12.2012 р. не проводилася (а.с. 11). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав № 45851985 від 19.10.2015 р. у реєстрі відсутні відомості щодо права власності на вищевказаний будинок (а.с.64).

Спадкоємцями за законом першої черги на підставі ст. 1261 ЦК України після померлого є його діти: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, позивачі у справі (а.с. 6-7), які належним чином прийняли спадщину, що підтверджується їх заявами зі спадкової справи зареєстрованими в Машівській ДНК 01.07.2008 р. (а.с. 69-70). Інші спадкоємці відсутні, що вбачається з копій документів зі спадкової справи (а.с. 69-76).

Постановою нотаріуса від 16.09.2015 р. позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с. 38).

Відповідно до п. 4.15. Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

За змістом ст. 127 ЦК, 1963 року діючої станом на 01.07.1990р., у власності господарства громадян, які займаються індивідуальною трудовою діяльністю у сільському господарстві, що ґрунтується виключно на особистій праці членів господарства, крім майна, зазначеного в статті 120 цього Кодексу, може бути робоча худоба і сільськогосподарський реманент, яке належить їм на праві сумісної власності, до відносин якої застосовуються правила статей 121-126 цього Кодексу, які регулюють положення про колгоспний двір.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 та ч.2 ст. 123, ЦК 1963 року діючих станом на 01.07.1990 р., майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Частиною 2 ст. 120 цього Кодексу передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу.

Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки померлий 31 січня 2008 року ОСОБА_3 за життя був головою та єдиним членом робочого двору по вул. Молодіжній, 33 в с. Селещина Машівського району, позивачі є єдиними його спадкоємцями за законом, які належним чином прийняли спадщину, натомість не мають змоги оформити право власності на будинок в нотаріальній конторі у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, у звязку з чим за позивачами слід визнати право власності на вказаний житловий будинок в порядку спадкування після померлого батька в розмірі ? частки кожному.

Щодо вимог позивачів про визнання за ними права власності не тільки на будинок, а на інші господарські будівлі та споруди, оскільки за змістом законодавства, під домоволодінням розуміється два і більш будинків з приналежними до них надвірними будівлями (чи без таких), що розташовані на одній земельній ділянці під одним порядковим номером по вулиці, провулку, площі, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи норми статей 186, 380, 381 ЦК, господарсько-побутові будівлі (сарай, гараж, санвузол і под.), наземні і підземні комунікації (водопостачання, очисні споруди тощо), що розташовані з житловим будинком на одній земельній ділянці і призначені для забезпечення власника необхідними засобами благоустрою, вважаються приналежністю головної речі і не є самостійними нерухомими речами, у звязку з чим право власності на такі будівлі та споруди як на окремі обєкти визнаватися не може.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що земельна ділянка під будинком не приватизована.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що з огляду на те, що інші господарські споруди є приналежністю до головної речі, в даному випадку до житлового будинку № 33 по вулиці Молодіжній в с. Селещина Машівського району та не можуть бути окремим обєктом права власності, а тому позов в частині визнання за позивачами права власності на ці обєкти задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 328, 1261 ЦК України, ст. ст. 120, 123, 127 ЦК, 1963 року, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Селещинської сільської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Машівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на житловий будинок задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на житловий будинок № 33 по вул. Молодіжній в с. Селещина Машівського району Полтавської області в порядку спадкування після померлого 31 січня 2008 року ОСОБА_3, в розмірі ? частки кожному.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особою, яка не була присутньою під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: