У х в а л а

іменем україни

19 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів: Дем'яносова М.В.,
Коротуна В.М.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідокомбанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_1, які діють в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_3, служба у справах дітей Фрунзенського районного управління службу справах дітей, Державна міграційна служба України у Харківській області в особі Фрунзенського районного відділу м. Харкова, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, та зустрічним позовом ОСОБА_1, які діють в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_4 до ОСОБА_6, Публічного акціонерного товариства «Фідокомбанк», треті особи: ОСОБА_3, служба у справах дітей Фрунзенського районного управління ради, Головне управління Державна міграційна служба України в Харківській області в особі Фрунзенського районного відділу м. Харкова, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання факту проживання однією сім'єю та визнання недійсним договору наступної іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 20 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2012 року Публічне акціонерне товариство «Фідокомбанк» (далі - ПАТ «Фідокомбанк») звернулося до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості в сумі 78 283,20 дол. США, що еквівалентно 625 482,76 грн, та виселення всіх мешканців.

У листопаді 2012 року ОСОБА_1, яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_4, звернулася до суду із зустрічним позовом про визнання факту проживання однією сім'єю та визнання недійсним договору іпотеки.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 20 листопада 2014 року, позов ПАТ «Фідокомбанк» задоволено частково.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 14 березня 2008 року, укладеним між ПАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_3, в розмірі 78 283,20 доларів США, що еквівалентно 625 482,76 грн, звернуто стягнення на предмет наступної іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Фрунзенською райрадою 18 жовтня 2005 року.

Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, що має бути встановлена на рівні, не нижче за звичайні ціни на цей вид на підставі оцінки суб'єкту оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Відмовлено ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_4, у задоволенні зустрічного позову про визнання недійсним договору іпотеки.

Не погодившись із зазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_6 у касаційній скарзі порушує питання про скасування оскаржувані судові рішення та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні первісного позову та задоволенні зустрічного позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (норма частини 2 статті 324 ЦПК України).

14 березня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідокомбанк», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав грошові кошти у сумі 72 000 дол. США на умовах сплати 13,5 % річних та повернення у строк до 13 березня 2015 року (а.с. 6-8, т. 1).

Виконання зобов'язання за кредитним договором забезпечено наступною іпотекою квартири АДРЕСА_1, про що того ж дня між ПАТ «Фідокомбанк» та ОСОБА_6 було укладено договір (а.с. 23-25, т.1).

Оскільки зобов'язання за кредитним договором не виконується, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про звернення стягнення на предмет іпотеки, і обґрунтовано виходив із безпідставності зустрічного позову про визнання недійсним договору наступної іпотеки.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Під час розгляду справи у касаційному порядку суд позбавлений можливості здійснювати оцінку доказів у порядку, передбаченому статтею 212 ЦПК України та відповідно до норм статті 335 ЦПК України не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись частиною 3 статті 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 20 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді:М.В. Дем'яносов
В.М. Коротун