У Х В А Л А

іменем україни

22 липня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М. Є.,

суддів: Амеліна В. І., Остапчука Д. О.,

Карпенко С. О., Савченко В. О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, управління Держземагентства в Житомирському районі, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: Іванівська сільська рада Житомирського району, управління Держземагентства в Житомирському районі, про захист права власності та визнання недійсними державних актів про право власності на земельну ділянку, за касаційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 03 листопада 2014 року та рішення апеляційного суду Житомирської області від 17 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4., управління Держземагентства в Житомирському районі, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: Іванівська сільська рада Житомирського району, управління Держземагентства в Житомирському районі, у якому просив визнати недійсними державні акти на право власності на землю, видані 07 квітня 2009 року на ім'я ОСОБА_4., НОМЕР_1, площею 0,1736 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства та НОМЕР_2, площею 0,2281 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, які знаходяться у с. Іванівка Житомирського району Житомирської області.

Посилався на те, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 травня 2008 року після смерті батька ОСОБА_8 належить земельна ділянка площею 0,1400 га по АДРЕСА_2 Проте належним чином оформити земельну ділянку він не має можливості, оскільки на вказану земельну ділянку видані два державні акти на ім'я ОСОБА_4, внаслідок чого порушуються його права.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 03 листопада 2014 року позов задоволено.

Визнано недійсними державні акти на право власності на землю, видані 07 квітня 2009 року на ім'я ОСОБА_4., НОМЕР_1, площею 0,1736 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_3, та НОМЕР_2, площею 0,2281 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер НОМЕР_4.

Додатковим рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 05 січня 2015 року стягнуто з ОСОБА_4. на користь держави 214 грн 60 коп. судового збору.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 17 березня 2015 року рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 03 листопада 2014 року залишено без змін, а додаткове рішення цього ж суду від 05 січня 2015 року змінено. Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 по 73 грн 53 коп. судового збору з кожного на користь держави та по 73 грн 53 коп. судового збору з кожного на користь ОСОБА_3

У поданих касаційних скаргах ОСОБА_4. та ОСОБА_5, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалені у справі судові рішення просять скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи скарг та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню на таких підставах.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що оспорювані державні акти, які були видані на ім'я ОСОБА_4., порушують права позивача на оформлення в порядку спадкування після смерті його батька ОСОБА_8 права власності на земельну ділянку площею 0,1400 га.

Проте з такими висновками судів повністю погодитись не можна з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 11 лютого 1998 року на підставі рішення виконкому Іванівської сільської ради Житомирського району від 18 грудня 1997 року на ім'я ОСОБА_8 видано державний акт НОМЕР_5 на право власності на земельну ділянку площею 0,5417 га, з цільовим призначенням - для обслуговування жилого будинку і господарських будівель та ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Іванівської сільської ради с. Іванівка Житомирського району Житомирської області (а. с. 16, т. 1).

Відповідно до договорів купівлі-продажу жилого будинку та земельної ділянки від 11 серпня 2000 року ОСОБА_8 продав, а ОСОБА_4. купила жилий будинок АДРЕСА_2 та земельну ділянку площею 0,4017 га, розташовану за вказаною адресою, з цільовим призначенням - для обслуговування жилого будинку та ведення особистого селянського господарства.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер.

23 травня 2008 року державним нотаріусом першої Житомирської державної нотаріальної контори на ім'я сина ОСОБА_8 - ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1400 га, що знаходиться на території Іванівської сільської ради с. Іванівка Житомирського району Житомирської області, з цільовим призначенням - для обслуговування жилого будинку та ведення особистого селянського господарства, яка належала ОСОБА_8 на підставі державного акта на право приватної власності на землю НОМЕР_5 (а. с. 13, т. 1).

19 лютого 2009 року ОСОБА_4. звернулася із заявою до ФОП ОСОБА_9 щодо виконання робіт із встановлення меж та складання державних актів на право власності на земельну ділянку площею 0,4017 га, що знаходиться на території Іванівської сільської ради с. Іванівка Житомирського району Житомирської області.

07 квітня 2009 року управлінням Держкомзему в Житомирському районі Житомирської області на ім'я ОСОБА_4. видано два державні акти на право власності на землю НОМЕР_1, площею 0,1736 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Іванівської сільської ради с. Іванівка Житомирського району Житомирської області, та НОМЕР_2, площею 0,2281 га, з цільовим призначенням - для обслуговування жилого будинку, що розташована по АДРЕСА_2 (а. с. 17, 18, т. 1).

Згідно з договором обміну від 18 листопада 2009 року ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 обміняли належну їм по 1/3 частини кожному квартиру АДРЕСА_1 на належний ОСОБА_4. житловий будинок АДРЕСА_2

На підставі договору дарування від 18 листопада 2009 року ОСОБА_4. подарувала ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,0936 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Іванівської сільської ради с. Іванівка Житомирського району Житомирської області.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 120 ЗК України <nau://ukr/2768-14|st120> у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває з користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Вирішуючи спір по суті та ухвалюючи рішення про задоволення позову, суди виходили із того, що видані 07 квітня 2009 року на ім'я ОСОБА_4. державні акти на право власності на землю порушують право позивача на оформлення в порядку спадкування право власності на спірну земельну ділянку, оскільки до складу земельних ділянок, на які були видані оспорювані державні акти, увійшла і земельна ділянка, на яку у позивача виникло право власності у порядку спадкування після смерті ОСОБА_8

У той же час на порушення приписів ст. ст. 212-214, 303 ЦПК України суди не звернули уваги на те, що у матеріалах справи наявні копії двох державних актів на право власності ОСОБА_8 на земельну ділянку, які видані на підставі рішення виконкому Іванівської сільської ради Житомирського району від 18 грудня 1997 року про передачу у власність ОСОБА_8 земельної ділянки, яка розташована на території Іванівської сільської ради с. Іванівка Житомирського району Житомирської області. За своїм змістом ці акти відрізняються, оскільки у них зазначено різні площі земельної ділянки, переданої у власність ОСОБА_8

Вирішуючи спір на підставі державного акта, у якому зазначено площу земельної ділянки 0,5417 га, суди не навели ніяких висновків щодо іншого державного акта, у якому зазначено про те, що ОСОБА_8 передано у власність землю площею 0,4017 га (а. с. 81, т. 1).

У судових рішеннях щодо вказаного державного акта відсутні будь-які висновки.

Крім того, у матеріалах справи відсутнє рішення виконкому Іванівської сільської ради Житомирського району від 18 грудня 1997 року, на підставі якого ОСОБА_8 у власність була передана спірна земельна ділянка.

За відсутності вказаного рішення неможливо встановити, яка загальна площа земельної ділянки була виділена ОСОБА_8, зокрема, для обслуговування жилого будинку і господарських будівель, за адресою: АДРЕСА_2 а яка - для ведення особистого селянського господарства.

У матеріалах справи відсутні будь-які дані про розмежування вказаних земель за цільовим призначенням.

За таких обставин та за наявності у справі двох державних актів на право власності на спірну земельну ділянку, виданих на ім'я ОСОБА_8, які відрізняються за своїм змістом, за відсутності рішення виконкому Іванівської сільської ради Житомирського району від 18 грудня 1997 року, на підставі якого були видані вказані державні акти, та за відсутності розмежування цих земель за цільовим призначенням висновки судів про те, що оспорюваними державними актами порушуються права позивача, є передчасними.

Порушення судами при розгляді справи норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому ухвалені у справі судові рішення не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 03 листопада 2014 року, додаткове рішення цього ж суду від 05 січня 2015 року та рішення апеляційного суду Житомирської області від 17 березня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: В. І. Амелін

С. О. Карпенко

Д. О. Остапчук

В. О. Савченко