11.06.2015 року Московський районний суд м. Харкова у складі судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Славгородської В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 (далі Квартира) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.
В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5. Відповідно до заповіту від 20.01.1995 року ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, згідно якого належну їй Квартиру вона заповідала позивачу. На час смерті ОСОБА_5 остання була єдиною власницею Квартири. Позивач звернулась до Одинадцятої харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_5, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки право власності на успадковану позивачем Квартиру було зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 Будь-яких угод з відповідачем позивач про передачу йому права власності на успадковану Квартиру не укладала.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та доводи, викладені в позові, в повному обсязі. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи у його відсутність, суду не надав.
Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи у його відсутність, суду не надав.
Оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1.
20.01.1995 року ОСОБА_5 укладено заповіт, згідно якого вона заповідає на випадок своєї смерті належну їй квартиру АДРЕСА_1 позивачу ОСОБА_1 Заповіт посвідчено державним нотаріусом Одинадцятої харківської державної нотаріальної контори 20.01.1995 року, зареєстровано в реєстрі за № 3-318.
Як вбачається з даних спадкової справи № 995/02, після смерті ОСОБА_5 із заявами про прийняття спадщини у встановлений чинним законодавством України строк звернулась позивач. Так, 13.09.2002 року позивачем подано заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 згідно вказаного вище заповіту, яка посвідчена 13.09.2002 року державним нотаріусом 11 ХДНК, зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 1673. Інших заяв не надходило. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось.
З інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 37519065 від 30.05.2014 року судом встановлено, що вказаний вище заповіт є чинним.
З інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 37519086 від 30.05.2014 року судом також встановлено, що 13.09.2002 року 11 ХДНК дійсно була заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_5
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обєкта нерухомого майна № 31632707 від 28.12.2014 року, власником спірної Квартири є відповідач ОСОБА_2, на підставі заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 11.01.2013 року.
Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 25.06.2014 року вказане вище рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Згідно ст. 534 ЦК УРСР 1963 року, який регулював спірні правовідносини на час відкриття спадщини, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять,так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

З досліджених доказів судом встановлено, що позивач є спадкоємцем ОСОБА_5 за заповітом та у встановлений законом строк прийняв спадщину, подавши до 11 ХДНК заяву про прийняття спадщини.

Спадкове майно складається з квартири АДРЕСА_1.

За таких обставин суд приходить до висновку щодо обгрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 та вважає за необхідне визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5

Керуючись 10, 11, 60, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Позивач, який брав участь у справі, але не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Крівцов Д.А.