АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 431/1497/13-ц Головуючий 1 інст. - Озеров В.О.
Провадження № 22ц/790/1789/15 Доповідач - Макаров Г.О.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Макарова Г.О.,

суддів: Котелевець А.В., Кіпенка І.С.,

за участю секретаря - Рязанової С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 09 грудня 2014 року у справі за поданням заступника начальника відділу державної виконавчої служби Старобільського районного управляння юстиції в Луганській області Полєно К.В. про зміну способу і порядку виконання рішення суду ухваленого у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,-

встановила:

29 вересня 2014 року заступник начальника відділу державної виконавчої служби Старобільського районного управління юстиції Полєно К.В. звернувся до суду з поданням про зміну способу і порядку виконання рішення суду, посилаючись на те, що у відділі державної виконавчої служби Старобільського районного управління юстиції на виконанні знаходиться зведене виконавче провадження № 44662423 від 23.10.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 боргів на користь стягувачів:

Виконавчий лист № 2/20 5/1285/2012 від 24.01.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Партнер» боргу у сумі 20153,60 грн.

· Виконавчий лист № 2/431/640 від 04.10.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 боргу у сумі 11520,30 грн.

· Виконавчий лист № 2/431/539 від 01.10.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 боргу у сумі 13327,80 грн.

· Виконавчий лист № 2/431/1 від 12.06.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу у сумі 52544,45 грн.

Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно 1/1 будинок з прибудовами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

02 вересня 2014 року до відділу надійшла заява від стягувача ОСОБА_3 про те, що у зв'язку з перебуванням виконавчого листа № 2/431/1 від 12.06.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суми боргу 52544,45 грн. на виконанні, про внесення подання до Старобільського районного суду Луганської області про зміну способу і порядку виконання рішення суду, а саме подання про визнання за нею права власності у рахунок погашення всього боргу 1/1 житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 09 грудня 2014 року подання заступника начальника відділу державної виконавчої служби Старобільського районного управління юстиції Полєно К.В. про зміну способу і порядку виконання рішення суду задоволено. Змінено спосіб та порядок виконання виконавчого листа 2/431/1 від 12.06.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суми боргу 52544,45 грн. Визнано право власності за стягувачем ОСОБА_3, а саме 1/1 житлового будинку який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який належить на праві приватної власності ОСОБА_1, у рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом 2/431/1 від 12.06.2014 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, оскільки суд безпідставно не узяв до уваги відсутність доказів, щодо підстав для застосування ст. 373 Цивільного процесуального кодексу України у вказаний в заяві спосіб. Крім того, суд розглянув справу в його відсутність, позбавивши можливості захистити свої інтереси.

Перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи подання заступника начальника відділу державної виконавчої служби Старобільського районного управління юстиції Полєно К.В. та змінюючи спосіб та порядок виконання рішення суду від 12.06.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 52544,45 грн. шляхом визнання права власності за стягувачем ОСОБА_3 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 вартістю 128000 грн., який належить ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з неможливості задоволення вимог кредитора в інший спосіб.

Але з цим висновком погодитися не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням процесуального законодавства.

Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 11, ст. 57, ч. 3, 4 ст. 60, ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 213, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 214, ст. 373 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

За наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 36, ч. 1, 6 ст. 52, ч. 1 ст. 58, ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно фізичної особи проводиться у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом з житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику. У разі звернення стягнення на будинок, квартиру, інше приміщення чи земельну ділянку державний виконавець подає запит до відповідних місцевих органів, що здійснюють реєстрацію та облік майна, про належність такого майна боржнику на праві власності, а також перевіряє, чи не перебуває це майно під арештом. Після надходження документального підтвердження належності боржнику на праві власності будинку чи іншого нерухомого майна державний виконавець накладає на них арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідних реєстрів в установленому законодавством порядку. Про накладення арешту на будинок чи інше нерухоме майно, заставлене третім особам, державний виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі відсутності документів, що характеризують об'єкт нерухомості, у зв'язку з чим його неможливо підготувати до реалізації, виготовлення таких документів здійснюється у встановленому порядку за рахунок коштів стягувача. У разі якщо стягувач у двадцятиденний строк з дня одержання відповідного повідомлення державного виконавця не авансує витрати, пов'язані з підготовкою документів, що характеризують об'єкт нерухомості, арешт з нього знімається.

Зміст поняття «спосіб виконання рішення» можна встановити з аналізу ст. 16 Цивільного кодексу України. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

а) припинення дії, яка порушує право;

б) відновлення становища, яке існувало до порушення;

в) примусове виконання обов'язку в натурі;

г) зміна правовідношення;

д) припинення правовідношення;

е) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

є) відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен з'ясувати обставини, що свідчать про неможливість виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи в провадженні ВДВС Старобільського РУЮ знаходиться зведене виконавче провадження № 44662423 від 23.10.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 боргів на загальну суму 97546,15 грн. у тому числі:

Виконавчий лист № 2/205/1285/2012 від 24.01.2012 року про стягнення на користь КС «Партнер» боргу у сумі 20153,60 грн.

Виконавчий лист № 2/431/640 від 04.10.2013 року про стягнення на користь ОСОБА_4 боргу у сумі 11520,30 грн.

Виконавчий лист № 2/431/539 від 01.10.2013 року про стягнення на користь ОСОБА_5 боргу у сумі 13327,80 грн.

Виконавчий лист № 2/431/1 від 12.06.2014 року про стягнення на користь ОСОБА_3 боргу у сумі 52544,45 грн.

Вказане виконавче провадження на час розгляду справи не призупинено, скарг на дії державного виконавця не подано.

На час розгляду заяви, добровільне виконання судових рішень боржником не проводилось, рухомого майна та грошових коштів, за рахунок яких можливо було б задовольнити вимоги кредиторів, у боржника не виявлено.

Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 05 травня 2014 року, боржник має на праві приватної власності нерухоме майно у вигляді будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до висновку про вартість об'єкта незалежної оцінки (житлового будинку), вартість вказаного будинку становить 128000 грн.

24 вересня 2014 року стягувачем ОСОБА_3 було сплачено стягувачам ОСОБА_5 та ОСОБА_4 суми боргу по виконавчим провадженням, в яких боржником є ОСОБА_1

Стягувач КС «Партнер» також не заперечувала проти задоволення заяви за умови погашення боргу ОСОБА_1

Даних про те, що в зведеному виконавчому проваджені відбулась в установленому ст. 378 Цивільного процесуального кодексу України порядку заміна стягувачів матеріали справи не містять.

Судом в порушення вимог вказаного вище законодавства не наведено доказів щодо неможливості звернення стягнення на будинок в порядку ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» та підстав за якими один з чотирьох стягувачів - ОСОБА_3 на користь якої стягнуто 52544,45 грн. може набути право на будинок вартістю 128000 грн.

Крім того, в порушення вимог ч. 1, 5 ст. 74, п. 1 ч. 1, ч. 4 ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи 09 грудня 2014 року, що позбавило його прав, передбачених ч. 2 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України.

При вирішенні питання про зміну способу й порядку виконання судового рішення, суд першої інстанції не звернув уваги що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способам раніше встановленими і що змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення суд не може змінювати останнє по суті.

Враховуючи викладене, відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 307 та п. 3 ч. 1 ст. 312 Цивільного процесуального кодексу України, судова колегія вважає за необхідне скасувати оскаржувану ухвалу з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 312, 313-315, 317, 319, 321, 322, 324 судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 09 грудня 2014 року - скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню, згідно ст. 324 ЦПК України, не підлягає.

Головуючий -

Судді: -