Номер провадження 2/754/4916/15
У Х В А Л А

Іменем України

20 жовтня 2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Грегуль О.В.

при секретарі Сивенко В.В.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувшись до суду з вищевказаним позовом, просить розірвати укладений ним із відповідачкою шлюб.

До початку розгляду справи по суті, від відповідачки до суду надійшла зустрічна позовна заява про визнання майна спільним сумісним майном подружжя та поділ майна подружжя, в якій позивачка за зустрічним позовом просить витребувати у ОСОБА_2 документи на квартиру, дачний будинок і автомобіль, визнати це майно спільним сумісним майном подружжя, визнати за нею право власності на 1/2 частину даного майна та здійснити поділ цього майна. При цьому, при подачі зустрічного позову, позивачка за зустрічним позовом, сплатила 1000 грн. судового збору.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 15.09.2015 року зазначений зустрічний позов залишено без руху з наданням строку для усунення його недоліків з тих підстав, що він не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Зокрема, в порушення п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, у зустрічному позові не викладено обставин і не зазначено доказів того, у чому полягає однорідність позовних вимог про розірвання шлюбу та позовних вимог про визнання майна спільним сумісним майном подружжя та поділ майна подружжя, які не взаємоповязані між собою, регулюються різними нормами права і правильність вирішення позовних вимог про розірвання шлюбу не залежить від правильності вирішення позовних вимог про визнання майна спільним сумісним майном подружжя та поділ майна подружжя і навпаки.

Спільний розгляд, різних не взаємоповязаних між собою позовних вимог, може ускладнити вирішення справи.

При цьому, в справах про розірвання шлюбу, передбачена можливість надання сторонам строку для примирення та зупинення в звязку з цим провадження у справі і що в свою чергу не передбачено при розгляді справ про визнання майна спільним сумісним майном подружжя та поділ майна подружжя, і в наслідку, може призвести до безпідставного затягування розгляду позовних вимог про визнання майна спільним сумісним майном подружжя та поділ майна подружжя.

Крім того, за змістом положень ст. 126 ЦПК, вирішення питань про обєднання і розєднання позовних вимог, це виключне право судді або суду, а не позивача.

Також, у порушення п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, у зустрічному позові взагалі не викладено обставин і не зазначено доказів того, яка дійсна вартість майна, про яке йдеться в зустрічному позову, саме на час предявлення зустрічного позову та чим конкретно це підтверджується, оскільки від правильності вирішення даного питання, залежить правильність вирішення питання про розмір судового збору.

У той же час, заявляючи в зустрічному позові вимоги про поділ майна, позивачка за зустрічним позовом, у порушення п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, взагалі не виклала в зустрічному позові обставин і не зазначила доказів того, за яким конкретно варіантом вона просить поділити спірне майно чи можливий поділ цього майна в натурі взагалі та чим конкретно це підтверджується, оскільки неконкретизованість цих позовних вимог, позбавляє суд можливості визначити межі зустрічних позовних вимог і на виконання вимог ст. 11 ЦПК України, розглянути зустрічний позов у межах заявлених позовних вимог.

Копію ухвали від 15.09.2015 року, позивачка за зустрічним позовом отримала 19.09.2015 року, що підтверджується наявним у матеріалах справи, зворотним поштовим повідомленням.

У наданий строк, недоліки зустрічного позову не усунуто.

За таких обставин, зустрічний позов слід вважати неподаним.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільним сумісним майном подружжя та поділ майна подружжя, вважати неподаною і після набрання даною ухвалою чинності, зустрічну позовну заяву з додатками до неї повернути позивачці за зустрічним позовом.

Розяснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: