Справа № 569/3198/15-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2015 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області,
в складі судді Бердія М.А.,
при секретарі Абашиній О.В.,
з участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних, суд
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму інфляційних втрат в розмірі 99 083, 88 грн., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 11 208, 48 грн., пеню в розмірі одного відсотка від простроченої суми за кожен день прострочення в сумі 1 363 698, 00 грн.
Суд, заслухавши думку представника позивача ОСОБА_1, приходить до наступного.
Згідно даного Договору ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 345 240,00 грн., що на день укладення договору еквівалентно 42 000,00 доларів США, із зобовязанням повернути суму позики до 28 листопада 2013 року включно.
Відповідач ОСОБА_3 свої зобовязання, передбачені Договором позики грошей не виконав, суму позики позивачу не повернув.
28 січня 2014 року Рівненським міським судом було ухвалено рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, згідно якого було стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики грошей від 18.11.2013 року з урахуванням індексу інфляції в сумі 345 240, 00 грн., три проценти річних в сумі 510, 77 грн., пеню в сумі 62 143, 20 грн. та судові витрати в розмірі 3 441, 00 грн. Дане рішення суду набрало законної сили 17 лютого 2014 року.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Згідно із абзацом 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Положеннями ч. 1 ст. 624 ЦК України передбачено, що якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
В п. 6 Договору позики грошей вказано, що за прострочення виконання зобовязань за цим договором Позичальник виплачує пеню в розмірі 1 відсотка від простроченої суми за кожен день прострочення, а сума позики має бути виплачена з урахуванням офіційно встановленого індексу інфляції.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки належним виконанням зобов'язання є виконання, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання (ст. 599 ЦК України)
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до задоволення.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 599, 610, 612, 624, 625, 629, 1049, ст.ст.10, 60, 88, 208-209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних, задоволити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму інфляційних втрат в розмірі 99 083, 88 грн., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 11 208, 48 грн., пеню в розмірі одного відсотка від простроченої суми за кожен день прострочення в сумі 1 363 698, 00 грн.
Стягнути ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3654 гривні 00 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд за апеляційною скаргою на рішення суду, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_5