Справа № 589/746/15-ц р.
Провадження № 2/589/344/15
10 березня 2015 р. Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого - судді Сінгур В.О.
при секретарі судового засідання - Михайленко К.А.
прокурора - Шаповалова М.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Шостка цивільну справу за позовом Шосткинського міжрайонного прокурора в інтересах малолітніх: ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Шосткинської міської ради до ОСОБА_3, про накладення заборони на відчуження житла,
Прокурор звернувся в суд в інтересах малолітніх дітей з позовом до відповідача про накладення заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1 Свої вимоги прокурор мотивує тим, що матір'ю двох малолітніх дітей: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є ОСОБА_3, яка згідно заочного рішення суду від 10.07.2014 року позбавлена батьківських прав відносно своїх малолітніх дітей. Але рішенням суду питання щодо накладання заборони на відчуження житла дітей не вирішено.
Рішенням виконавчого комітету Шосткинської міської ради №217 від 29.08.2014 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування та призначено опікуна в особі ОСОБА_4.

Відповідно до інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, виданої 10.02.2015 Реєстраційною службою Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на праві приватної спільної часткової власності, частка власності - 1/5. Згідно довідки, виданої 05.02.2015 р. ТОВ «Шосткажитлосервіс», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані у вищевказаній квартирі, де вони мають право користування, тому рішенням виконкому Шосткинської міської ради №216 від 29.08.2014 за цими дітьми закріплено дане житло в АДРЕСА_1 Виходячи з викладеного прокурор просив накласти заборону на відчуження вказаної квартири, до досягнення дітьми повноліття.

Прокурор в інтересах дітей позов підтримав повністю та просив його задовольнити.

Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, на розгляд справи не з'явилась, причину неявки суду не повідомила. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Представник третьої особи: органу опіки та піклування Шосткинської міської ради в судове засідання не з'явився, але звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, вказавши на необхідність задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення прокурора та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого 04.01.2014 Царицинським відділом реєстрації актів цивільного стану Управління реєстрації актів цивільного стану м. Москва, матір'ю ОСОБА_1 є ОСОБА_3 (а.с.5); Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 21.03.2006 р. відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області, матір'ю ОСОБА_2 є ОСОБА_3 (а.с.6).

Відповідно до заочного рішення Шосткинського міськрайсуду від 10.07.2014 (справа №589/3084/14, провадження №2/589/731/14) за позовом органу опіки і піклування Шосткинської міської ради ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав відносно її малолітніх дітей (а.с.8)

Рішення виконавчого комітету Шосткинської міської ради №217 від 29.08.2014 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування та призначено опікуна в особі ОСОБА_4 (а.с.9,10). Відповідно до інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, виданої 10.02.2015 р. Реєстраційною службою Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на праві приватної спільної часткової власності, частка власності - 1/5 (а.с.14-19). Згідно довідки, виданої 05.02.2015 р. ТОВ «Шосткажитлосервіс», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7), де вони мають право користування, тому рішенням виконкому Шосткинської міської ради №216 від 29.08.2014 р. за цими дітьми закріплено дане житло (а.с.11,12).

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 71 Житлового Кодексу України визначено, що жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Частиною 3 статті 25 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» визначено, що у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї.

Вимогами п. 3 ч. 1 ст. 247 та п. 3 ч. 1 ст. 248 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина, над якою встановлено опіку або піклування, дитина-сирота має право на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки або піклування.

Як зазначено в узагальненнях Верховного суду України від 11.12.2008 р. про практику розгляду судами справ, пов'язаних із позбавленням батьківських прав, поновленням батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування над дітьми - відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 247, п. 2 ч. 1 ст. 248 Сімейного кодексу України, а також п. 3 ч. 3 ст. 71 Житлового кодексу України в разі поміщення дитини (дітей) на виховання в дитячий заклад, до родичів, опікуна чи піклувальника за нею (ними) зберігається право користування житлом, у якому вона проживала. Право дитини на збереження за нею права користування житлом встановлено законом і є безспірним.

Частиною 4 статті 17 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей.

Проте, заочним рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 10.07.2014 р. про позбавлення ОСОБА_3, батьківських прав відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 питання щодо накладення заборони на відчуження житла дітей не вирішено.

Відповідно до ст. 52 Конституції України виховання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування покладається на державу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 213, 215, 218 ЦПК України, ст. 71 ч. 3 ЖК України, ст. 248 СК України, ст. 17 ЗУ «Про охорону дитинства», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Накласти заборону на відчуження 1/5 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_3 до досягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 243,60 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області В.О.Сінгур