№ 4-с-11-15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03. 06. 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Бобровник О. В.

при секретарі: Мурга Н. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за скаргою ОСОБА_1, суб'єкти оскарження: Відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" - про скасування постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження та реєстраційний запис щодо арешту рухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про скасування постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження та реєстраційний запис щодо арешту рухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, суб'єкти оскарження: Відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра".

Скаржник в обґрунтування своїх вимог при зверненні до суду посилався на те, що 05.09.2014 р. ОСОБА_1, стало відомо про те, що державний виконавець ВДВС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Трухановський О.Д. на підставі виконавчого листа №2-3160/13 від 14.01.2014 р. виніс Постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №44466552) щодо стягнення на користь стягувача - ПАТ КБ «Надра» заборгованість в розмірі 163 387,48 грн.

10.09.2014 p., представнику боржника ОСОБА_1 була надана можливість ознайомитися та зробити фотокопії з окремих документів виконавчого провадження №44466552.

Докладне вивчення наявних документів виконавчого провадження №44466552 дає обґрунтовані підставити звернутися з відповідною скаргою до суду щодо захисту порушених майнових прав та законних інтересів громадянина ОСОБА_1

Так, державний виконавець ВДВС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Трухановський О.Д. на підставі виконавчого листа №2-3160/13 від 14.01.2014 р. виніс постанову від 21.08.2014 р. про відкриття виконавчого провадження (ВП №44466552) щодо стягнення на користь стягувача - ПАТ КБ «Надра» заборгованість в розмірі 163 387,48 грн. і, в той же день, 21.08.2014 р. виніс постанову про арешт всього майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ВП №44466552 ).

Вказану постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт всього майна боржника, як то передбачено ст.31 Закону України «Про виконавче провадження», подружжя ОСОБА_1 не отримувало.

Крім того, 21.08.2014 р. державний виконавець ВДВС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Трухановський О.Д. направив вимогу до Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України щодо заборони відчужувати рухоме майно, яке належить громадянину ОСОБА_1

Згідно наявного «Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 44974322 від 21.08.2014 p.» (AKB 176905) Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (виконавець Колосов Я.О.) 21.08.2014 р. внесло реєстраційний запис щодо заборони відчуження всього рухомого майна, яке належить громадянину ОСОБА_1

Скаржник зазначає, що постанова від 21.08.2014 р. про арешт всього майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ВП №44466652) та направлення вимоги до Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України щодо заборони відчужувати рухоме майно, яке належить громадянину ОСОБА_1 порушило його конституційні майнові права та законні інтереси.

Скаржник вважає, що на порушення приписів ст.31 та ч.4 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець ВДВС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Трухановський О.Д. не тільки не повідомив у визначені чинним законодавством строки про відкриття виконавчого провадження (ВП №44466552) та про арешт всього майна, але і не виконав положення частини п'ятої статті 52 вказаного Закону України про те, що «Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу» та не запропонував ОСОБА_1 визначитися у тому майні чи предметах на які необхідно звернути стягнення в першу чергу.

В зв'язку із зазначеним скаржник вважаючи свої права порушеними просив суд:

- відповідно до ч. 4 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» негайно зупинити виконання незаконного рішення державного виконавця ВДВС Солом'янського районного управління

юстиції у м. Києві Трухановського О.Д. про арешт всього майна боржника та оголошення заборони на

його відчуження (ВП №4446652);

- скасувати незаконну Постанову ВДВС

Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від 21.08.2014 р. про арешт всього майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ВП №4446652) та реєстраційний запис щодо арешту рухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, що був зареєстрований в Державному підприємстві «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України у витягу за

номером -44974322 від 21.08.2014 р.

Скаржник в судове засідання не з'явився, направивши до суду замість себе представника, який в судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі, просив суд про задоволення скарги.

Відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки в судове засідання представника Відділу суду не повідомили.

Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, в судове засідання свого представника не направили, заздалегідь надавши до суду заперечення в яких посилаючись на те, що Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України діяло в межах норм чинного законодавства та не порушувало прав скаржника, просили суд відмовити в задоволенні скарги повністю.

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки в судове засідання представника банку суду не повідомили.

Суд, заслухавши пояснення представника скаржника, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що державний виконавець ВДВС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Трухановський О.Д. на підставі виконавчого листа №2-3160/13 від 14.01.2014 р. виніс постанову від 21.08.2014 р. про відкриття виконавчого провадження (ВП №44466552) щодо стягнення на користь стягувача - ПАТ КБ «Надра» заборгованість в розмірі 163 387,48 грн. і, в той же день, 21.08.2014 р. виніс постанову про арешт всього майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ВП №44466552 ).

Скаржник при зверненні до суду зазначав, що вказану постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт всього майна боржника, як то передбачено ст.31 Закону України «Про виконавче провадження», подружжя ОСОБА_1 не отримувало.

Вбачається, що 21.08.2014 р. державний виконавець ВДВС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Трухановський О.Д. направив вимогу до Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України щодо заборони відчужувати рухоме майно, яке належить громадянину ОСОБА_1

Згідно наявного «Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 44974322 від 21.08.2014 p.» (AKB 176905) Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (виконавець Колосов Я.О.) 21.08.2014 р. внесло реєстраційний запис щодо заборони відчуження всього рухомого майна, яке належить громадянину ОСОБА_1

Скаржник при зверненні до суду зазначав, що постанова від 21.08.2014 р. про арешт всього майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ВП №44466652) та направлення вимоги до Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України щодо заборони відчужувати рухоме майно, яке належить громадянину ОСОБА_1 порушило його конституційні майнові права та законні інтереси, в зв'язку з чим скаржник просив суд про задоволення скарги, на що слід зазначити наступне.

Згідно ч. 1 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно ч. 5 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження», копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Вищезазначеною нормою встановлені можливі наслідки несвоєчасного отримання боржником постанови по відкриття виконавчого провадження, підстави для застосування таких наслідків (позбавлення можливості добровільного виконання), порядок застосування (письмове звернення та підтвердження факту несвоєчасного отримання).

Слід зазначити, що в процесі розгляду справи скаржником не було надано до суду доказів того, що він звертався до державного виконавця із заявою щодо відкладення виконавчих дій з підстави несвоєчасного одержання стороною документів виконавчого провадження.

Також до суду не було надано доказів відмови державного виконавця щодо винесення постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Окрім того вбачається, що Держінформ'юстом не було порушено права, свободи чи інтереси скаржника, з огляду на наступне.

Порядок внесення/вилучення записів про обтяження рухомого майна до/з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (далі - Реєстр), а також внесення змін до таких записів регулюється Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18.11.2003 № 1255-IV, Порядком ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 № 830 (далі - Порядок) та Інструкцією про порядок ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 29.07.2004 № 830 (далі - Інструкція).

Відповідно до ст. 43 Закону, реєстрація обтяжень здійснюється на підставі заяви обтяжувана, в якій зазначаються:

1) відомості про обтяжувача та боржника: для юридичних осіб-резидентів - найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України; для юридичних осіб-нерезидентів - найменування, місцезнаходження та державу, де зареєстровано особу; для фізичних осіб - громадян України - прізвище, ім'я, по-батькові, адресу постійного місця проживання та індивідуальний ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів: для фізичних осіб-іноземців або осіб без громадянства - прізвище, ім'я, по батькові (за наявності), адресу постійного місця проживання за межами України;

2) посилання на підставу виникнення обтяження та його зміст.

Для забезпечувальних обтяжень також зазначаються розмір та строк виконання вимоги обтяжувача. Для обтяження, яке виникає на підставі рішення суду про стягнення грошових коштів, та обтяження, відповідно до якого накладається арешт на рухоме майно для забезпечення цивільного позову, зазначається розмір вимоги обтяжувача;

3) опис рухомого майна, що є предметом обтяження, достатній для його ідентифікації;

4) відомості про заборону чи обмеження права боржника відчужувати предмет

обтяження.

Заяви про виникнення, зміну, припинення обтяжень та про звернення стягнення на предмет обтяження підписуються обтяжувачем. Якщо обтяжувачем є юридична особа, підпис її уповноваженої особи скріплюється печаткою. Якщо заява подається в електронній формі, вона повинна містити електронний підпис обтяжувача.

Згідно ч. 7 ст. 43 Закону, реєстраторам Реєстру забороняється вимагати від обтяжувача подання додаткових документів чи інформації, а також перевіряти достовірність і обгрунтованість відомостей, що містяться в заяві. Обтяжувач несе відповідальність згідно із законом за достовірність відомостей, що містяться в заяві.

Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, як реєстратор Реєстру, виконує суто механічну функцію з перенесення відомостей щодо обтяження рухомого майна або внесення змін/виключення записів з Реєстру на підставі відповідних заяв обтяжувачів та не наділений повноваженнями щодо здійснення правового аналізу відомостей, що містяться в заяві обтяжувача.

Відповідно до ч. 3. ст. 44 Закону, після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати держателю або реєстратору Реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов'язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

Відповідно до п. 24 Порядку, відомості про припинення обтяження реєструються на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи.

Згідно ч. 5 ст. 43 Закону, у заяві обтяжувача про реєстрацію припинення обтяження (додаток 3 до Інструкції) зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів та інформація про припинення обтяження.

Крім того, згідно п. 3.2 Інструкції, перед унесенням змін до запису реєстратор повинен знайти необхідний запис в Реєстрі. Ідентифікація запису в Реєстрі здійснюється за його реєстраційним номером. Для запобіганням помилкам та внесення змін саме до того запису застосовується контрольна сума запису.

Реєстраційний номер та контрольна сума запису надаються при реєстрації запису в Реєстрі та відображаються у витязі про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Реєстраційний номер запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна є незмінним протягом усього часу його існування, а контрольна сума перераховується після внесення кожної зміни до цього запису.

За даними Реєстру, оскаржуваний запис № 14501692 було внесено Держінформюстом на підставі електронної заяви ВДВС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від 21.08.2014 № 922/18.

Згідно п. 12 Порядку, про внесення до Реєстру запису про обтяження рухомого майна реєстратор видає обтяжувану чи уповноваженій ним особі примірник витягу. Другий примірник витягу реєстратор протягом п'яти днів надсилає боржнику.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги, оскільки скаржником не було доведено обставин на які він посилався як на підставу своїх вимог, а тому в діях державного виконавця Трухановського О. Д. ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві не вбачається порушень вимог ЗУ «Про виконавче провадження».

Керуючись ст. ст. 25, 35 ЗУ „Про виконавче провадження", ст.. ст.. 43, 44 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст. ст. 10, 11, 57- 60, 383-388 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: