АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1513/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 59 Тептюк Є. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоМіщенка С. В.
суддівСіренка Ю. В. , Фетісової Т. Л.
при секретаріРибасюк О. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на заочне рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 06 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Черкаської центральної районної лікарні, треті особи без самостійних вимог: Публічне акціонерне товариство «Черкасиобленерго», Черкаське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про зобовязання вчинити дії , -

в с т а н о в и л а :

У серпня 2014 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до Черкаської ЦРЛ про зобовязання вчинити дії.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказувала, що вона визнана постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи і її віднесено до 4 категорії осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується довідкою № 714 від 16 вересня 2005 року, яка видана Катеринопільською райдержадміністрацією та посвідченням серії НОМЕР_1, виданим 29 березня 2005 року.

Відповідно ч.1 п.10 ст.30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_6 має право на відпустку по вагітності та пологах тривалістю 180 календарних днів (90 днів до пологів та 90 днів після).

11 липня 2014 року вона звернулась до відповідача стосовно надання листка непрацездатності на відпустку тривалістю 180 календарних днів, проте листом від 16 липня 2014 року за вих. № 07/1593 їй було відмовлено з підстав, що вона не проживала на час видачі листа непрацездатності на території посиленого радіоекологічного контролю, тому її статус, як потерпілої, втрачається.

30 липня 2014 року Черкаською ЦРЛ позивачу було видано листок непрацездатності за № 529341 серії АГО на 126 календарних днів.

Посилаючись на вищезазначену норму закону, яка передбачає пільгу для позивача в звязку зі станом вагітності постраждалої, просила суд зобов'язати Черкаську ЦРЛ видати їй листок непрацездатності у зв'язку з вагітністю та пологами з 27 тижнів вагітності тривалістю 180 календарних днів, як особі, що належить до IV категорії постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС та визнати виданий їй лікарняний листок непрацездатності на 126 днів недійсним.

Стягнути з відповідача судовий збір.

Дана цивільна справа переглядалась судами різних інстанцій.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 березня 2015 року скасовано рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 04 вересня 2014 року, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_6, ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 22 жовтня 2014 року, якою залишено без змін рішення районного суду та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заочним рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 06 травня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, обґрунтовуючи яку, зазначала, що, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд не звернув належної уваги на висновки і мотиви, які є обовязковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Апелянт вказувала, що районний суд у своєму рішенні посилається на ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи», яка не передбачає жодних пільг для постраждалих осіб, а лише визначає порядок та підстави набуття статусу постраждалої особи в наслідок Чорнобильської катастрофи. А ст. 30 вказаного закону не містить посилання на наявність пільг лише на час постійного проживання або постійної роботи чи постійного навчання в зоні посиленого радіоекологічного контролю, з такою умовою повязані пільги, передбачені ст. 23 цього ж закону.

ОСОБА_6, посилаючись на те, що Черкаським районним судом Черкаської області вдруге ухвалено рішення без надання належної оцінки доказам сторони позивача та не відредаговано на висновки Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, просила суд скасувати заочне рішення, оскільки вважає його таким, що ухвалене із порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Стягнути з відповідача судові витрати.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість заочного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, приходить до висновку про те, що апеляційна скарга має бути задоволена, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказане рішення не відповідає вказаним вимогам.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_6 народилася у 1985 році, згідно довідки № 714 від 16 вересня 2005 року, виданої Катеринопільською райдержадміністрацією, ОСОБА_6 постійно проживала або постійно працювала чи постійно навчалася на території зони посиленого радіоекологічного контролю і за станом на 01 січня 1993 року проживала або відпрацювала у цій зоні не менше чотирьох років у смт. Катеринопіль з 15 серпня 1987 року і на час складання довідки /а.с.9/.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи» для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Тому , враховуючи вказані вимоги Закону , ОСОБА_6 було визнано постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи і віднесено її до 4 категорії осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи , про що видано посвідчення серії НОМЕР_1 від 29 березня 2005 року /а.с.7/.

ОСОБА_6 з 23 серпня 2007 року прийнята за переведенням з Черкаського міського РЕМ юрисконсультом у юридичний відділ ВАТ «Черкасиобленерго», а з 01 серпня 2011 року по час розгляду справи працює на посаді бухгалтера ПАТ «Черкасиобленерго», що підтверджується трудовою книжкою /а.с.8/.

Оскільки ОСОБА_6 завагітніла , то , як працююча особа , маючи право відповідно до ст.179 КЗпП України на відпустку у звязку з вагітністю, - вона 11 липня 2014 року звернулась у Черкаську ЦРЛ , за місцем спостереження вагітної , стосовно надання листка непрацездатності на відпустку тривалістю 180 календарних днів як жінці, яка належать до IV категорій постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС.

Листом за підписом головного лікаря Черкаської ЦРЛ від 16 липня 2014 року за вих. № 07/1593 їй було відмовлено з тих підстав, що вона не проживала на час видачі листа непрацездатності на території посиленого радіоекологічного контролю, тому її статус, як потерпілої, втрачається /а.с.13/.

30 липня 2014 року Черкаською ЦРЛ позивачу було видано листок непрацездатності за № 529341 серії АГО на загальних підставах - на 126 календарних днів ( 63 календарних днів до пологів та 63 календарних днів після ) /а.с. 14/.

Постановляючи ухвалу від 18 березня 2015 року та скасовуючи рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 04 вересня 2014 року , яким суд першої інстанції відмовив у задоволенні даного позову і ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 22 жовтня 2014 року, якою суд апеляційної інстанції залишив в силі зазначене судове рішення, - колегія суддів судової палати у цивільних справах вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, виходила з того, що судами попередніх інстанції не враховано норми п.10 ч.1 ст.30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи» , не зясовано повно та всебічно обставини справи та не перевірено, чи відноситься позивачка до 4-ї категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і чи має право на додаткову відпуску по вагітності та чи поширюється на неї дія цього закону та у звязку з якими функціями відповідача в даному випадку звернулася позивач .

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, висновки і мотиви суду касаційної інстанції , з яких були скасовані попереднє рішення та ухвала апеляційного суду, - врахував і перевірив необхідні факти лише частково.

Хоча ч.4 ст.338 ЦПК України передбачає, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

При цьому (враховуючи мотиви суду касаційної інстанції), суд дійшов до висновку , що ОСОБА_6 правильно звернулася в суд загальної юрисдикції за захистом її порушеного права , а тому розгляд даного спору підвідомчий суду загальної юрисдикції в порядку, що передбачений ЦПК України. З тих підстав, що відповідач не є субєктом владних повноважень, оскільки Черкаська центральна районна лікарня не є органом, що виконує функції держави та не здійснює управлінських функцій при видачі лікарняних листків

Ці висновки відповідають ст.15 ЦПК України та нормам чинного законодавства, що регулюють спірні питання .

Оскільки цей спір повязаний з її трудовим правом на відпуску у звязку з вагітністю та пологами , надання якої передбачене ст.179 КЗпП України на підставі медичного висновку, порядок видачі, якого врегульований, ст. 38 Закону "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності і витратами, обумовленими народженням та похованням" та «Інструкцією про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13 листопада 2001 р. N 455 ,зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 грудня 2001 р. за N 1005/6196. Якою, зокрема, обовязок по наданню цього висновку й покладено, в тому числі, як на лікуючих лікарів державних і комунальних закладів охорони здоров'я, так і на лікуючих лікарів закладів охорони здоров'я незалежно від форми власності та лікарям, що провадять господарську діяльність з медичної практики як фізичні особи підприємці, які не є субєктом владних повноважень.

Також, перевіряючи обставини на які вказав суд касаційної інстанції, - суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивач є особою, яка відноситься до 4-ї категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи .

Ці висновки також є правильними, оскільки з довідки № 714 від 16 вересня 2005 року, виданої Катеринопільською райдержадміністрацією, вбачається, що ОСОБА_6 постійно проживала або постійно працювала чи постійно навчалася на території зони посиленого радіоекологічного контролю і за станом на 01 січня 1993 року проживала або відпрацювала у цій зоні не менше чотирьох років у смт. Катеринопіль з 15 серпня 1987 року і на час складання довідки /а.с.9/, тому згідно посвідчення серії НОМЕР_1 виданим 29 березня 2005 року, ОСОБА_6 визнана постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи і її віднесено до 4 категорії осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи /а.с.7/.

Цю обставину не заперечувала під час розгляду справи і представник третьої особи Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, яка підтвердила, що позивач має цей статус і відповідні пільги як особи, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

При цьому у справі відсутні дані, що ОСОБА_6 позбавлялася статусу особи , яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи , 4 категорії .

Але встановивши, вказані вище обставини , суд дійшов до помилкового висновку, що оскільки позивач на період виникнення права на пільги , передбаченої ч.1 п.10 ст.30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи» ( отримання лікарняного листка з 27-го тижня вагітності),- не проживала та не працювала в зоні посиленого радіоекологічного контролю, то, відповідно, не мала права на користування цією пільгою, а тому їй правомірно листом за підписом головного лікаря Черкаської районної лікарні №07/1593 від 16 липня 2014 року , на її звернення , - було відмовлено в наданні листка непрацездатності з 27-ми тижнів вагітності тривалістю 180 календарних днів /а.с.13/.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон) потерпілим дітям, зазначеним у пунктах 1-6 статті 27 цього Закону, та їх батькам надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги:… надання жінкам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відпустки по вагітності і родах тривалістю 90 календарних днів до родів і 90 календарних днів після родів, яка обчислюється сумарно і надається жінкам повністю незалежно від кількості днів, фактично використаних до родів, з оплатою у розмірі повного заробітку незалежно від страхового стажу та місця роботи.

Суд першої інстанції, посилаючись на довідку про місце проживання ОСОБА_6 /а.с.11/, де зазначено, що вона проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, та на дані її трудової книжники, відповідно до яких вона працює на посаді бухгалтера ПАТ «Черкасиобленерго» /а.с.8/, - дійшов висновку, що позивачка на час звернення до Черкаською ЦРЛ по питанню видачі листа непрацездатності не проживала постійно у зоні радіоекологічного контролю, тому не має права на пільгу, передбачену п. 10 ч. 1 ст. 30 Закону.

Проте суд першої інстанції не звернув увагу, що вимога ст. 23 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , щодо поширення компенсацій та пільг громадянам, які віднесені до 4 категорії постраждалих від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС тільки на час постійного проживання або постійної роботи чи постійного навчання у зоні посиленого радіоекологічного контролю, стосується тільки компенсації та пільг, які зазначені у вказаній статті.

Пільга ж передбачена п. 10 ч. 1 ст. 30 Закону пов'язана не з місцем проживання позивачки, а з наявністю стану вагітності постраждалої, а ця обставина визнається сторонами і не підлягає доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України.

А згідно п. 6.3. «Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13 листопада 2001 р. N 455, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 грудня 2001 р. за N 1005/6196 -жінкам, які належать до I - IV категорій постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС, видається листок непрацездатності у зв'язку з вагітністю і пологами з 27 тижнів вагітності тривалістю 180 календарних днів (90 днів на період допологової відпустки і 90 - на період післяпологової відпустки).

Тому враховуючи , що позивач ОСОБА_6 є жінкою, яка належать до I - IV категорій постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС, при зверненні її у Черкаську ЦРЛ як лікувальний заклад за місцем спостереження за вагітною, - їй мав бути виданий листок непрацездатності у зв'язку з вагітністю і пологами з 27 тижнів вагітності тривалістю 180 календарних днів (90 днів на період допологової відпустки і 90 - на період післяпологової відпустки), а не на на 126 календарних днів, як вчинив відповідач .

А висновок суду про відсутність у неї такого права у звязку з тим, що вона на час звернення за його отриманням не проживала в зоні радіологічного контролю, у звязку з чим суд і відмовив у задоволенні позову, не відповідає вимогам ст.23 та п. 10 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Тому враховуючи, що суд здійснив розгляд даної цивільної справи неповно з'ясувавши обставин, що мають значення для справи , допустив невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права , порушив норми процесуального права , не врахувавши мотиви з яких суд касаційної інстанції скасував попередні судові рішення, - то відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України, рішення суду першої інстанції належить скасувати , ухваливши нове рішення про задоволення позовних вимог.

Зокрема, оскільки відмова Черкаської ЦРЛ у видачі ОСОБА_6 листка непрацездатності у зв'язку з вагітністю та пологами з 27 тижнів вагітності тривалістю 180 календарних днів (90 днів до пологів та 90 днів після) , як особі, що належить до IV категорії постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС є протиправною, суперечить ст.23 та п. 10 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та п. 6.3. «Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян», - то належить зобов'язати Черкаську центральну районну лікарню видати ОСОБА_6 листок непрацездатності у зв'язку з вагітністю та пологами з 27 тижнів вагітності тривалістю 180 календарних днів (90 днів до пологів та 90 днів після) , як особі, що належить до IV категорії постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС. Відповідно , з цих підстав належить визнати виданий ОСОБА_6 Черкаською центральною районною лікарнею лікарняний листок непрацездатності №529341 серії АГО від 30.07.2014 року на 126 днів (63 днів до пологів та 63 дні після) недійсним.

Відповідно до норм ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Тому , враховуючи, що апеляційна скарга та позовна заява підлягають до задоволення, то належить стягнути з Черкаської центральної районної лікарні на користь ОСОБА_6 365,40грн. , сплаченого нею судового збору /а.с.1, 153/.

Керуючись ст. ст. 218,303,307,309,314,316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на заочне рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 06 травня 2015 року задовольнити.

Заочне рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 06 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Черкаської центральної районної лікарні, треті особи без самостійних вимог: Публічне акціонерне товариство «Черкасиобленерго», Черкаське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про зобовязання вчинити дії скасувати.

Ухвалити нове рішення

Цивільний позов ОСОБА_6 до Черкаської центральної районної лікарні, про зобовязання вчинити дії задовольнити.

Зобов'язати Черкаську центральну районну лікарню видати ОСОБА_6 листок непрацездатності у зв'язку з вагітністю та пологами з 27 тижнів вагітності тривалістю 180 календарних днів (90 днів до пологів та 90 днів після) , як особі, що належить до IV категорії постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС.

Визнати виданий ОСОБА_6 Черкаською центральною районною лікарнею лікарняний листок непрацездатності №529341 серії АГО від 30.07.2014 року на 126 днів (63 днів до пологів та 63 дні після) - недійсним.

Стягнути з Черкаської центральної районної лікарні на користь ОСОБА_6 365,40грн. , сплаченого нею судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :