_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/736/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2015 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Васильків О.В.

при секретарі - Дідур Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру грошових коштів на утримання з колишнього чоловіка та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права на аліменти, суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.11.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить змінити розмір коштів на утримання з колишнього чоловіка ОСОБА_2 (аліментів), визначений судовим рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11.12.2012 року та стягувати з відповідача на її користь щомісячно та довічно по 2000,00 грн. При цьому, позивач посилається, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 1981 року, який було розірвано рішенням суду у 2010 року. Рішенням суду від 11.12.2012 року з відповідача стягнуті аліменти на утримання позивача у розмірі 350,00 грн. щомісячно. Позивач зазначає, що пенсія відповідача була збільшена, він працює, а її матеріальний стан з 2012 року погіршився, у зв'язку із чим вона змушена звертатися до суду із позовом.

03.01.2015 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовними вимогами до позивача, та просить припинити право ОСОБА_1 на аліменти, які були присуджені рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11.12.2012 року, у зв'язку із тим, що він, як платник аліментів, не спроможний надавати матеріальну допомогу колишній дружині. При цьому ОСОБА_2 зазначає, що з листопада 2014 року через стан здоров'я за угодою сторін був звільнений, часто хворіє, має хронічні захворювання, з ним у квартирі проживає дочка із сім'єю. Також вказує, що розмір пенсії ОСОБА_1 відповідає встановленому прожитковому мінімуму, та ОСОБА_1 не надано нових доказів на підтвердження погіршення здоров'я з 2012 року, а його матеріальний стан не покращився.

У судовому засіданні ОСОБА_1 первісний позов підтримала та просить його задовольнити, проти задоволення зустрічного позову заперечувала. При цьому пояснила, що заперечення відповідача не відповідають дійсності, так спільний син сторін за адресою відповідача лише зареєстрований, але не проживає, а спільна дочка зареєстрована та проживає разом з чоловіком, але чоловік доньки працює. Мати відповідача має крім відповідача ще трьох дітей, які про неї піклуються.

ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти задоволення первісного позову, та просить задовольнити зустрічний позов. При цьому пояснив, що сума заявлена позивачем у розмірі 2000,00 грн. ніяк необґрунтована. Зазначає, що на теперішній час у нього 37 хронічних захворювань, а у ОСОБА_1 хронічних захворювань немає.

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 19.09.1981 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб, що вбачається з свідоцтва про шлюб, виданого Малиновським відділом ЗАГСа, серія НОМЕР_1, актовий запис № 984 /а.с. 5/

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 27.08.2010 року шлюб між сторонами було розірвано. Вказане рішення суду набрало чинності 07.09.2010 року /а.с. 6/.

11.12.2012 року рішенням Київського районного суду м. Одеси стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у сумі 350 грн. щомісячно починаючи з 09.10.2012 року, довічно /а.с. 4/. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.04.2013 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 11.12.2012 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 19.02.2013 року залишено без змін /а.с. 75-76/. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 11.12.2012 року набрало чинності 19.02.2013 року.

На підтвердження своїх позовних вимог ОСОБА_1 надала суду: епікриз виписки КУ «МКЛ № 10» /а.с. 8, 74/, консультативний висновок 11 МКЛ нейрохірургічного відділення від 23.10.2012 року /а.с. 9/, виписку з медичної книжки від 28.02.2015 року /а.с. 86/, результати проведених аналізів ОСОБА_1 /а.с. 88-91/, та довідку УПФ України в Київському районі м. Одеси № 6484 від 24.11.2014 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 призначена пенсія за віком у розмірі 949,00 грн. /а.с. 10/.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_1 не надано доказів погіршення матеріального становища за період після 2012 року, а посилання позивача на факт подорожчання вартості життя в Україні, суд не приймає до уваги. Крім того, суд погоджується із поясненнями ОСОБА_2, що розмір пенсії ОСОБА_1 відповідає встановленому державою прожитковому мінімуму.

На підтвердження позиції відповідача ОСОБА_2 судом досліджено виписний епікриз Військо-медичного клінічного центру Південного регіону /а.с. 19-21/, виписку з медичної картки від квітня 2014 року /а.с. 22, 65-69/, дослідження КТ-головного мозку /а.с. 22, 25 зворот/, медичні довідки за 2014 рік /а.с. 23-26/, результати проведених аналізів за 2014 рік /а.с. 27-35/, довідку клініки сімейного лікаря про проходження ОСОБА_2 лікування на суму 5025,00 грн. /а.с. 70/, копії квитанцій про оплату медикаментів за період 2014-2015 р. /а.с. 42-52/,а також складений ОСОБА_2 перелік наявних у нього хвороб від 07.12.2012 року /а.с. 54/

Крім того, судом досліджено медичні довідки матері відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, 1928 року народження /а.с. 36-40/

З довідки УПФ України у Київському районі м Одеси № 791 від 15.11.2012 року вбачається, що пенсія ОСОБА_2 у 2012 році складала 3951,60 грн. /а.с. 55/. Відповідно до довідки ГУПФ України в Одеській області № 744/05 від 22.0.12015 року розмір пенсії ОСОБА_2 за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року становив 3951,60 грн. щомісячно /а.с. 61/, а згідно довідки про доходи пенсіонера ОСОБА_2 сума пенсії за період 01.02.2015 р. по 28.02.2015 р. складає 3902,50 грн. /а.с. 71/.

Судом досліджено копію трудової книжки ОСОБА_2 серії НОМЕР_2, з якої вбачається, що відповідач за первісним позовом 11.03.2014 року був звільнений з місця роботи за угодою сторін /а.с. 18/. Згідно довідки № 280 від 11.02.2015 року ТОВ «Вог-Рітейл» ОСОБА_2 не працює у вказаному товаристві /а.с. 80/.

Таким чином, твердження позивача ОСОБА_1 щодо пенсії відповідача ОСОБА_2 у розмірі 6 000,00 грн. та додаткового заробітку у розмірі 1500-1700 грн. у Одеській філії ТОВ «Вог-Рітейл» спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до довідки № 1680 від 25.09.2014 року за адресою: АДРЕСА_1 проживають та зареєстровані ОСОБА_2, 1953 року народження, ОСОБА_4, 1984 року народження /син/, ОСОБА_5, 1989 року народження /донька/ /а.с. 56/. ОСОБА_2 було надано копії квитанцій про сплату ним комунальних послуг за період 2014-2015 р. /а.с. 40-41, 83-84/.

Посилання позивача ОСОБА_1 на факт лише реєстрації місця проживання, а не фактичного проживання сина за адресою батька та проживання дочки з чоловіком, який працевлаштований, також за вказаною адресою позивач ОСОБА_1 не підтвердила жодними доказами.

Відповідно до ст. 76 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

Положеннями ст. 77 СК України встановлено, що за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно.

Частиною 3 ст. 80 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Таким чином суд приходить до висновку, що матеріальне становище ОСОБА_2 за період з 2012 року не покращилось, а тому підстав для збільшення розміру аліментів на утримання колишньої дружини немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 СК України, право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, що: 1) одержувач аліментів перестав потребувати матеріальної допомоги; 2) платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу.

Суд вважає, що зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 про припинення права на аліменти не підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_1 не перестала потребувати матеріальної допомоги, а ОСОБА_2 не став неспроможним надавати матеріальну допомогу.

Проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6, та у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 158, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 75-77, 79 -82 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру грошових коштів на утримання з колишнього чоловіка, - відмовити.

В задоволені зустрічних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права на аліменти, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення.

Суддя Васильків О. В.