Справа № 761/9732/15-ц
Провадження №2/761/4783/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 липня 2015 року

Шевченківський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого-судді: Кондратенко О.О.

при секретарі: Анісковець Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення про стягнення заробітної плати за час простою

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, з послідуючими уточненнями, в якій просив: стягнути з Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення ( надалі Концерн РРТ ) на його користь середній заробіток за час простою не з його вини з 19.08.2014 року по 24.02.2015 року в розмірі 62 182, 82 грн. Вимоги обґрунтовує тим, що він працює у відповідача на посаді інженера засобів радіо та телебачення 1 категорії РТС Луганськ в Луганській філії Концерну РРТ з 05.04.1993 року. З серпня 2014 року, у зв'язку з виробничою ситуацією був змушений виїхати до м. Києва. Неодноразово звертався до Генерального директора Концерну РРТ з проханням забезпечити його роботою, однак, на всі звернення йому було повідомлено, що його робоче місце знаходиться саме на РТС Луганськ Луганської філії Концерту РРТ і він повинен виконувати свої посадові інструкції саме за місцем працевлаштування.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що простою Луганської філії Концерну РРТ не було. Позивач після закінчення наданої йому відпустки не з'явився на своє робоче місце та не приступив до виконання свої функціональних обов'язків, а тому підстави, для виплати йому середнього заробітку за період з 19.08.2014 року по 24.02.2015 року відсутні.

Суд, заслухав пояснення представників сторін, дослідив надані докази, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Провіряючи обставини по справі судом встановлено, що Наказом № 67-к ( розпорядження ) про прийом на роботу, ОСОБА_1 з 05.04.1993 року за переведенням з ТУСМ-3 в цех УКВ-1 прийнято на посаду інженера засобів радіо та телебачення з окладом 17 500, 00 руб, надбавка до заробітної плати 8% за шкідливі умови праці ( а.с.102-104 ).

30 липня 2014 року ОСОБА_1, звернувся до директора Луганської філії Концерну РРТ з заявою про надання відпустки без збереження заробітної плати з 04.08.2014 року по 18.08.2014 року включно.

Наказом № 205 від 04.08.2014 року директора Луганської філії Концерну РРТ, надано ОСОБА_1 інженеру засобів радіо та телебачення 1 категорії РТС Луганськ, відпустку без збереження заробітної плати терміном 15 календарних днів з 04.08.2014 року по 18.08.2014 року за сімейними обставинами.

Звертаючись до суду з вищезазначеним позовом, ОСОБА_1 вважає, що відповідач повинен виплатити йому середній заробіток за час простою не з його вини в період часу з 19.08.2014 року по 24.02.2015 року.

Відповідно до ст.34 КЗпП України, простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

Про початок простою, крім простою структурного підрозділу чи всього підприємства, працівник повинен попередити власника або уповноважений ним орган чи бригадира, майстра, інших посадових осіб.

За час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров'я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток ( ч.2, 3 ст.113 КЗпП України ).

Відповідно до листа Мінпраці від 23.10.2007 року № 257/06/187-07 на час простою не з вини працівника оформлюється акт простою ( фіксуються причини, які зумовили призупинення роботи ) та наказ власника або уповноваженого ним органу. Якщо простій має цілодобовий ( тижневий ) характер, власник або уповноважений ним орган повинен у наказі обумовити необхідність присутності або відсутності працівника на роботі.

Як встановлено під час розгляду справи, жодного акту щодо фіксації простою Луганської філії Концерну РРТ виявлено ( вчинено ) не було, як і не було видано керівником Луганської філії Концерну РРТ наказу щодо простою філії.

Концерн має право за погодженням Уповноваженого органу управління у порядку, встановленому законодавством, створювати, реорганізовувати й ліквідовувати філії, відділення, представництва та інші відокремлені підрозділи, які не мають статусу юридичної особи і діють на підставі положення, затвердженого генеральним директором Концерну ( п. 3.4. Статуту Концерну РРТ ).

У зв'язку з проведенням антитерористичної операції в Луганській області, адресу Луганської філії Концерну РРТ було змінено з м. Луганськ, вул. Демьохіна, 25 на просп. Леніна, 161- А у м. Лисичанську Луганської області, що є територією, підконтрольною Україні.

Твердження представника позивача в тім, що мало місце не допуску ОСОБА_1 до роботи не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Після закінчення терміну відпустки, яка була надана ОСОБА_1, він з'явився до РТС Старобільськ Луганської філії Концерну РРТ, хоча його робоче місце знаходиться на РТС Луганської філії Концерну РРТ. Причину виходу позивача не за своїм місцем роботи представник позивача пояснити в судовому засіданні не зміг.

Подані позивачем копії актів, від 19.08.2014 року та 24.09.2014 року, як доказ на підтвердження його не допуску до роботи судом оцінюються критично. Вони містять друкований текст, що викликає у суду сумнів щодо місця їх складання, а також підстав та причин і часу. Підписані вказані акти ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які також, згідно наданих суду табелів обліку робочого часу РТС Луганськ, за спірний період часу, мали невихід на роботу з нез'ясованих причин.

Факт неявки ОСОБА_1 на роботу з незрозумілих для керівництва Луганської філії Концерну РРТ причин підтверджується актами за період часу з 19.08.2014 року по 24.02.2015 року в яких зафіксовано відсутність останнього на робочому місці; відомостей щодо поважності неявки на роботу ОСОБА_1 не надходило ( а.с.с.28-71 ).

Крім того, подані представником відповідача табелі робочого часу РТС Луганськ за спірний період часу також мають інформацію з приводу неявки ОСОБА_1 на роботу з нез'ясованих на то причин.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що ОСОБА_1 звертався до Концерну РРТ з заявами про працевлаштування із наданням житла на території держави України. На вказані звернення його було повідомлено, що у разі наявності вакантних посад в штатному розписі Концерну РРТ та його структурних підрозділах, що відповідають його спеціальності та кваліфікації, Концерн РРТ розгляне можливість щодо працевлаштування в іншій місцевості із наданням житла в установленому законом порядку ( а.с. 5 ).

Концерн РРТ, листом від 29.01.2015 року звертався до ОСОБА_1 з проханням щодо надання пояснень з приводу відсутності на робочому місці в період часу з 19.08.2014 року, однак, вказаний лист з боку останнього було проігноровано, жодних пояснень на адресу Концерну РРТ не надходило.

18 лютого 2015 року ОСОБА_1 подав заяву, яка зареєстрована в Луганській філії Концерну РРТ 25.02.2015 року, про надання йому без збереження заробітної плати з 25.02.2015 року відпустки на час проведення антитерористичної операції у м. Луганську, відповідно до п18 ч.1 ст.25 ЗУ " Про відпустки ".

Наказом № 63 від 25.05.2015 року ОСОБА_1 інженеру засобів радіо та телебачення 1 категорії РТС Луганськ, надано відпустку без збереження заробітної плати, відповідно до п.18 ч.1 ст.25 ЗУ " Про відпустки " з 25.02.2015 року до прийняття рішення про припинення антитерористичної операції ( а.с.73 ).

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позивачем не надано доказів, не було їх встановлено і під час розгляду справи, що Луганська філія Концерну РРТ мала місце простою в період часу з 19.08.2014 року по 24.02.2014 року, відповідно, відсутні підстави, передбачені ст. 113 КЗпП України для виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час простою.

На підставі викладеного та керуючись ст.34, 113 КЗпП України, ст.ст.10, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення про стягнення заробітної плати за час простою відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: