Ухвала

Іменем України

16 липня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Умнової О.В.,

Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом селянського (фермерського) господарства «Гульдас» до ОСОБА_2, сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Паліївська», відділу Держземагенства у Маловисківському районі Кіровоградської області, третя особа - реєстраційна служба Маловисківського районного управління юстиції Кіровоградської області, про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до селянського (фермерського) господарства «Гульдас», третя особа - сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Паліївська», про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та скасування його державної реєстрації за касаційною скаргою селянського (фермерського) господарства «Гульдас» на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 07 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року селянське (фермерське) господарство «Гульдас» (далі - СФГ «Гульдас») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 10 січня 2008 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір оренди земельної ділянки, загальною площею 4,40 га, розташованої на території Паліївської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, строком на 10 років. 08 листопада 2011 року ОСОБА_2 уклала із сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Паліївська» (далі - СТОВ «Агрофірма Паліївська») договір оренди тієї ж земельної ділянки. Посилаючись на те, що останній договір оренди порушує його права орендодавця, позивач просив визнати договір оренди земельної ділянки від 08 листопада 2011 року недійсним та зобов'язати відділ Держземагенства у Маловисківському районі Кіровоградської області скасувати його державну реєстрацію.

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом, посилаючись на те, що договір оренди землі від 10 січня 2008 року вона не підписувала, а його умови не відповідають вимогам ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», оскільки не містять усіх істотних умов. Ураховуючи викладене, позивачка просила визнати зазначений договір недійсним та скасувати його державну реєстрацію.

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 03 березня 2015 року позов СФГ «Гульдас» задоволено частково. Визнано договір оренди землі, укладений 10 жовтня 2011 року між СФГ «Гульдас» та ОСОБА_2, недійсним. В іншій частині позову відмовлено. У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. Розподілено судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 07 травня 2015 року рішення районного суду в частині визнання договору оренди землі від 10 жовтня 2011 року недійсним та скасування його державної реєстрації, а також у частині відмови у визнанні договору оренди землі від 10 січня 2008 року недійсним скасовано. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано договір оренди землі від 10 січня 2008 року недійсним та скасовано його державну реєстрацію. У задоволенні позову СФГ «Гульдас» відмовлено. Розподілено судові витрати. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі СФГ «Гульдас» просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, й залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Скасовуючи рішення районного суду та задовольняючи зустрічний позов, апеляційний суд, на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про те, що договір оренди земельної ділянки між ОСОБА_2 та СФГ «Гульдас» недійсний в силу ст. ст. 203, 215 ЦК України, оскільки укладений без волевиявлення орендодавця, яка його не підписувала, що підтверджується висновком судово-почеркознавчої експертизи та сукупністю інших доказів.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України).

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу селянського (фермерського) господарства «Гульдас» відхилити.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 07 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: О.В. Умнова

І.М. Фаловська