09 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючий суддя: Качана В.Я.
Судді: Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.
секретар: Архіпова А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника відповідача Благодійної організації «Благодійний Фонд «Відродження Полісся» - Гордієнка Костянтина Геннадійовича на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Благодійної організації «Благодійний Фонд «Відродження Полісся», за участі третіх осіб: ОСОБА_4, ПрАТ «СК «Інтер-Поліс» про стягнення втрати товарної вартості автомобіля, збитків та моральної шкоди, -
У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Благодійної організації «Благодійний Фонд «Відродження Полісся» про стягнення втрати товарної вартості автомобіля, збитків та моральної шкоди.
Головуючий у суді першої інстанції: Цимбал І.К.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Качан В.Я.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29 жовтня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з Благодійної організації «Благодійний Фонд «Відродження Полісся» на користь ОСОБА_3 втрати товарної вартості автомобіля в розмірі 52 838,00 грн. та судовий збір в сумі 569,34 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідача Благодійної організації «Благодійний Фонд «Відродження Полісся» - Гордієнко К.Г. просить суд скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 жовтня 2015 року, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог представник відповідача Благодійної організації «Благодійний Фонд «Відродження Полісся» - Гордієнко К.Г. посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, а також те, що судом першої інстанції не прийнято до уваги всі подані докази та фактично не здійснено розгляд справи в повному обсязі.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_7 та Благодійної організації «Благодійний Фонд «Відродження Полісся» - ГордієнкоК.Г., які з'явилися в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, щорішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18.09.2014 та ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28.10.2014 встановлено, що внаслідок ДТП водієм автомобіля Благодійної організації «Благодійний Фонд «Відродження Полісся», яким керував працівник організації ОСОБА_4 під час виконання своїх трудових обов'язків, автомобілю ОСОБА_3 були спричинені механічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту становила 52 838,60 грн., з яких: 14 259,47 грн. було сплачено страховиком добровільно, 8 806,43 грн. ПДВ, що не є складовою страхового відшкодування, 500,00 грн. франшиза, яка відшкодовується страхувальником, у зв'язку із чим судом стягнуто 28 367,12 грн. із страховика, оскільки на час ДТП автомобіль, яким керував ОСОБА_4 був забезпечений згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Рішенням суду встановлено, що належним доказом вартості матеріального збитку є висновок за результатами проведення авто товарознавчого дослідження від 15.05.2014 № 5190/24-54.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18.09.2014, яке набрало законної сили, встановлено, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача становить 52 838,60 грн., тому така обставина в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Згідно п. п. 8.6, 8.6.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Фонду державного майна України Міністерства юстиції України № 142/5/2092 від 24.11.2003, величина втрати товарної вартості характеризує фізичний знос, який виникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Згідно п. 8.6.2 зазначеної Методики величина ВТВ нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ. Величина ВТВ КТЗ не нараховується: якщо строк експлуатації легкових автомобілів перевищує 5 років для КТЗ виробництва країн СНД, 7 років - для інших КТЗ; якщо легкові автомобілі експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний), а строк експлуатації перевищує: 3,5 роки - для КТЗ виробництва країн СНД; 5 років - для інших КТЗ; якщо строк експлуатації вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів перевищує 3 роки для КТЗ виробництва країн СНД та 4 роки - для інших КТЗ;якщо строк експлуатації мототехніки перевищує 5 років; у разі заміни кузова до оцінюваних пошкоджень; якщо КТЗ раніше був аварійно пошкоджений або є корозійні руйнування; у разі заміни окремих складників, що не потребують пофарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо). Якщо, крім зазначених складників, пошкоджені складові кузова та оперення, розрахунок величини ВТВ повинен ураховувати всі пошкодження складників у комплексі; якщо КТЗ був виданий громадянинові безкоштовно через органи соціального захисту населення (крім випадків, коли нарахування ВТВ здійснюється за завданням особи або органу, які призначили експертизу); у разі визначення коефіцієнта фізичного зносу для його складників відповідно до вимог пункту 7.44 цієї Методики; якщо КТЗ раніше був перефарбований зовні.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Враховуючи викладене та обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог шляхом стягнення з Благодійної організації «Благодійний Фонд «Відродження Полісся» на користь ОСОБА_3 втрати товарної вартості автомобіля, оскільки шкода, завдана позивачу, була спричинена працівником відповідача під час виконання ним трудових обов'язків, що сторонами не заперечувалося, при цьому, втрата товарної вартості автомобіля відшкодуванню за рахунок страхової компанії не підлягає, тому втрата товарної вартості підлягає відшкодуванню саме за рахунок відповідача.

Доводи апеляційної скарги про те, що згідно рішень, на які посилається суд першої інстанції, Благодійна організація «Благодійний Фонд «Відродження Полісся» не була стороною по справі, а була лише приєднана до справи в апеляційній інстанції, тому вважати, що скаржник був стороною у справі не відповідає фактичним обставинам справи і не ґрунтується на нормах цивільного процесуального законодавства, є безпідставними, виходячи з наступного.

Обставини, встановлені рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18.09.2014 та ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28.10.2014, було встановлено щодо ОСОБА_3 та за участі Благодійної організації «Благодійний Фонд «Відродження Полісся».

При цьому, положення зазначеної ч. 3 ст. 61 ЦПК України вимагає лише участі у справі, а не безпосередньої участі в якості саме сторони у справі.

Благодійна організація «Благодійний Фонд «Відродження Полісся» приймала участь у зазначеній справі шляхом приєднання до апеляційної скарги та надавала свої пояснення та заперечення щодо розміру завданої матеріальної шкоди, а тому була учасником судового розгляду справи, позиція якого була врахована судом при прийнятті судового рішення.

Тому, є всі підстави для застосування в даному випадку вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України шляхом визначення втрати товарної вартості автомобіля у розмірі 52 838,60 грн., оскільки ця обставина була встановлена рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18.09.2014 та ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28.10.2014 за участі тих самих осіб, а тому доказуванню не підлягає.

Крім того, безпідставними є доводи апеляційної скарги про необхідність проведення повторної автотоварознавчої експертизи щодо дослідження розміру збитків, оскільки такі доводи не стосуються безпосереднього предмета доказування у цій справі, а саме, розміру втрати товарної вартості автомобіля.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції

За таких обставин, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до обставин справи, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника відповідача Благодійної організації «Благодійний Фонд «Відродження Полісся» - Гордієнка Костянтина Геннадійовича відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Благодійної організації «Благодійний Фонд «Відродження Полісся», за участі третіх осіб: ОСОБА_4, ПрАТ «СК «Інтер-Поліс» про стягнення втрати товарної вартості автомобіля, збитків та моральної шкоди залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: