Провадження №2/761/560/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 лютого 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Паночко О.М.

за участю представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Мягкої К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» про відшкодування збитків,-

В С Т А Н О В И В:

15 серпня 2014 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 02.02.2015 року просить: стягнути з відповідача на користь позивача збитки в розмірі 173 720,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що за договором купівлі-продажу від 12.05.2006 року позивач придбав гаражний бокс, що знаходився за адресою: АДРЕСА_1. За рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 10.10.2012 року зазначений гараж був витребуваний із володіння позивача та передано у власність Київської міської ради. Рішення виконане в повному обсязі, майно фактично було витребуване та гаражний бокс був знесений. Вартість гаражного боксу не було відшкодовано позивачу.

Так як ЖЕД №401 Радянського району м.Києва була структурним підрозділом ДП по утриманню житлового фонду Радянського району м.Києва та що ОСОБА_4, яка підписала Договір купівлі-продажу від 01.12.1994 року, була працівником того ж ДП по утриманню житлового фонду Радянського району м.Києва, то саме останнє має нести відповідальність за нанесені позивачу збитки. Правонаступником ДП по утриманню житлового фонду Радянського району м.Києва є відповідач.

Позивач, як на підставу звернення до суду із заявленими вимогами посилається на ст.1192 ЦК України.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заявлені вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні на тій підставі, що відповідач є правонаступником прав та обов'язків Комунального підприємства житлового господарства Радянського району м.Києва в частині майна, переданого йому Шевченківською районною у м.Києві радою. На момент передачі майна на баланс підприємства, спірне майно не було передано на баланс підприємства. Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 10.10.2012 року не було встановлено, що КП «ЦОС Шевченківського району» є правонаступником усіх прав та обов'язків ДП по утриманню житлового фонду Радянського району м.Києва та КП ЖГ Радянського району.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Вислухавши думку сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 10.10.2012 року визнано недійсним укладений між Житлово-експлуатаційною конторою №401 Радянського району міста Києва та ОСОБА_6 договір купівлі-продажу гаражу від 1 грудня 1994 року, посвідчений державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори 1 грудня 1994 року, зареєстрований в реєстрі за №4-4266. Витребувано від ОСОБА_3 цегляний гараж площею 18 кв.м, що знаходиться по АДРЕСА_1, шляхом передачі Київській міській раді.

Рішення суду набрало законної сили.

Зазначеним рішенням суду встановлено, що рішенням правління Фонду комунального майна Радянської районної ради народних депутатів м. Києва №13/4 від 30.05.1994 року «Про продаж будівель гаражів по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1», надано право державному підприємству по утриманню житлового та не житлового фонду /ОСОБА_7/ на укладення договору купівлі-продажу гаража пл. 18 кв.м. в садибі будинку АДРЕСА_2, ОСОБА_8, другу частину пл. 18 кв.м. ОСОБА_9, пл. 15 кв.м. в садибі будинку АДРЕСА_1, ОСОБА_10 та пл. 18 кв.м. в садибі по АДРЕСА_1 ОСОБА_6

Представником Президента України Радянської районної державної адміністрації м. Києва видано розпорядження від 01.07.1994 № 519 «Про прийняття на баланс та реєстрацію цегляних гаражів в садибах буд.12, 13 по АДРЕСА_3 по АДРЕСА_4 по АДРЕСА_5 по АДРЕСА_6 по АДРЕСА_7 по АДРЕСА_8» про прийняття ЖЕД-401 на баланс цегляних гаражів, розташованих в садибах будинків на території мікрорайонів ЖЕД-401 та 406, на які немає реєстраційних посвідчень.

На виконання вказаного розпорядження спірний гараж був прийнятий на баланс ЖЕК-401, що підтверджується реєстраційним посвідченням від 17.08.1994 року, виданим Київським міським БТІ.

Згідно договору купівлі-продажу від 01.12.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори, та, зареєстрованого в реєстрі за № 4-4266, житлово-експлуатаційна дільниця № 401 Радянського району м. Києва продала ОСОБА_6 індивідуальний цегляний гараж площею 18 кв. м., що знаходиться по АДРЕСА_1. Вказаний договір зареєстрований в Київському міському бюро технічної інвентаризації 29.12.1994 за №23/12207.

11.04.2000 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 укладено договір купівлі-продажу цегляного гаражу площею 18 кв. м., що знаходиться по АДРЕСА_1, посвідчений державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори 11.04.2000 р., та, зареєстрований в реєстрі за № 17-75.

12.05.2006 року ОСОБА_13 на підставі договору купівлі-продажу продала індивідуальний гараж площею 18 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1, ОСОБА_3. Вказаний договір купівлі продажу посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 12.05.2006 року, зареєстровано в реєстрі за № 1817.

Також в рішенні зазначено, що оскаржувана угода не відповідає та суперечить вимогам закону, який міститься у ст.ст.2, 4 ЗУ «Про власність», оскільки ЖЕД-401 не мала правових підстав розпоряджатися майном, яке їй не належало на праві власності. Отже, виходячи з вище викладеного, суд приходить до висновку про те, що угода на підставі ст. 48 ЦК УРСР та ст. 4 ЗУ «Про власність» є недійсною, оскільки була укладена особою, яка не була власником цього майна. А тому суд прийшов до висновку про витребування гаражу у ОСОБА_3

Рішенням Шевченківської районної у м.Києві ради №18 від 04.10.2001 року «Про реорганізацію підприємств, заснованих на комунальній власності ліквідованих Старокиївського, Шевченківського та Радянського районів м.Києва» було вирішено реорганізувати Комунальне підприємство житлового господарства Старокиївського району м.Києва, Комунальне підприємство житлового господарства Радянського району м.Києва та Комунальне підприємство житлового господарства Шевченківського району м.Києва в Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Шевченківського району м.Києва шляхом об'єднання (злиття).

Пунктом 2 Рішення визначено, що Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Шевченківського району м.Києва є правонаступником майнових прав і обов'язків КПЖГ Старокиївського району м.Києва, КПУЖГ Шевченківського району м.Києва та КПЖГ Радянського району м.Києва.

Рішенням Шевченківської районної у м.Києві ради №69 від 27.08.2002 року «Про внесення змін по пункту 2 рішення Шевченківської районної у м.Києві ради №18 від 04.10.2001 року» пункт 2 Рішення Шевченківської районної у м.Києві Ради від 04.10.2001 року №18 року «Про реорганізацію підприємств, заснованих на комунальній власності ліквідованих Старокиївського, Шевченківського та Радянського районів м.Києва» викладено в новій редакції: «Визначити Комунальне підприємство житлового господарства Шевченківського району м.Києва правонаступником майнових прав і обов'язків КПЖГ Старокиївського району м.Києва, КПУЖГ Шевченківського району м.Києва та КПЖГ Радянського району м.Києва в частині майна, переданого йому Шевченківською районною у м.Києві радою».

В судовому засіданні було встановлено, що гараж, який було витребувано у позивача, не було передано Комунальному підприємству житлового господарства Шевченківського району м.Києва.

Крім того, в судовому засіданні представник позивача пояснила, що гараж, який належав позивачу на праві власності був знесений. Зазначену обставину не заперечував представник відповідача в судовому засіданні. Водночас в судовому засіданні не було встановлено ким був знесений гараж.

Так само в судовому засіданні було встановлено, що гараж, який був витребуваний у позивача, на баланс Київської міської ради прийнятий не був, що підтверджується листом Київської міської ради №08/230-1559 від 20.11.2014 року.

На підтвердження розміру матеріальної шкоди позивач надав копію Звіту про незалежну оцінку майна: індивідуальний гараж НОМЕР_1, загальною площею 23,40 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, за яким оціночна вартість гаражу без урахування ПДВ становить 195 700,00 грн.

Представник позивача надала заяву про зменшення позовних вимог в яких просить стягнути 173 720,00 грн., та послалась, що саме за таку суму позивач придбав гараж.

Стаття 22 ЦК України визначає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками у відповідності до ч.2 ст.22 ЦК України є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч.3 ст.22 ЦК України).

Частина 1 статті 1172 ЦК України визначає, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Отже, так як в судовому засіданні встановлено, що гараж не передавався відповідачу Шевченківською районною у м.Києві радою, тому відповідач не є правонаступником майнових прав і обов'язків КПЖГ Радянського району м.Києва, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог так як відповідач є неналежним.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.22, 1172 ЦК України, ст.ст.3, 10, 11, 57-60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» про відшкодування збитків - відхилити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.Г.Притула