У Х В А Л А

29 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Романюка Я.М.,

Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 в частині перегляду Верховним Судом України рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2014 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 28 травня 2014 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 вересня 2014 року, клопотання про поновлення строку подання вказаної заяви, у справі за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві до Територіального управління Держгірпромнагляду по Київській області та м. Києву, треті особи: публічне акціонерне товариство «Мостобуд», ОСОБА_4, про скасування актів,

в с т а н о в и л а :

10 вересня 2015 року ОСОБА_5, який діє за дорученням ОСОБА_4, звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2014 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 28 травня 2014 року, ухвал колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 вересня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статей 13, 14, 55 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що спричинили втрату працездатності», пунктів 14-18, 58-59 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1112 від 25 серпня 2004 року; неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм процесуального права, а саме статей 8, 15, 205, частини першої статті 360-7 Цивільного процесуального кодексу України; невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

На обґрунтування підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 2 жовтня 2013 року і ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 листопада 2013 року.

На підтвердження підстави перегляду вищевказаних судових рішень, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на постанови Верховного Суду України від 1 грудня 2009 року, 28 листопада 2011 року, 17 квітня 2013 року, ухвалу Верховного Суду України від 20 червня 2007 року, постанову Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»

Водночас, ОСОБА_4 порушує питання про поновлення строку для подання заяви про перегляд судових рішень, посилаючись на те, що Закон України № 192-VIII, яким внесено зміни до цивільного процесуального законодавства щодо підстав подання заяви про перегляд судових рішень вступив в дію 12 лютого 2015 року; Управління Фонду продовжує оскаржувати судові рішення, прийняті по справам, де стороною є ОСОБА_4, в зв'язку з чим у ОСОБА_4 та її представників не було можливості звернутись до Верховного Суду України в передбачений статтею 356 ЦПК України строк.

Обговоривши вказане клопотання, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що воно не підлягає задоволенню, оскільки прийняття змін до чинного законодавства та оскарження іншою стороною судових рішень, в яких приймала участь ОСОБА_4, не позбавляло її права звернутись до суду у передбачений законодавством строк із заявою про перегляд судових рішень, а відтак наведені доводи щодо причин пропуску строку для подання заяви про перегляд судових рішень не є поважними.

Відповідно до положень статті 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Оскільки заява ОСОБА_4 в частині перегляду рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2014 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 28 травня 2014 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 вересня 2014 року подана після спливу тримісячного строку, передбаченого статтею 356 ЦПК України, з дня ухвалення оскаржуваної ухвали суду касаційної інстанції; судові рішення, на які здійснюється посилання на підтвердження підстав перегляду, встановлених статтею 355 ЦПК України, ухвалені раніше; наведені доводи заявниці щодо причин пропуску процесуального строку не є поважними, а тому за положеннями статті 72 ЦПК України вказану заяву в цій частині слід залишити без розгляду.

Керуючись статтею 72, частиною першою статті 356 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку подання заяви в частині перегляду Верховним Судом України рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2014 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 28 травня 2014 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 вересня 2014 року відмовити.

Заяву ОСОБА_4 в частині перегляду вищезазначених судових рішень залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк

В.М. Сімоненко