У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кунєцова В.О., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника прокурора Вінницької області в інтересах держави в особі Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії Публічного акціонерного товариства «Укрексімбанк» у м. Вінниці до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оспром», ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», в інтересах якого діє Посесор Анатолій Володимирович, на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 26 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Заступник прокурора Вінницької області звернувся до суду в інтересах держави в особі ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії ПАТ «Укрексімбанк» у м. Вінниці з позовом до ТОВ «Оспром», ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 30 травня 2007 року між АКБ «Транс банк» та ТОВ «Оспром» укладено кредитний договір та додаткові угоди до нього, згідно з яким ТОВ «Оспром» було відкрито кредитну лінію з лімітом заборгованості в розмірі 5 000 000,00 грн терміном погашення до 28 вересня 2011 року та сплатою процентів за користування кредитними коштами. ТОВ «Оспром» на виконання умов кредитного договору отримало 4 000 000,00 грн.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між АКБ «Транс банк» та ТОВ «Оспром» 30 травня 2007 року був укладений договір іпотеки із змінами та доповненнями до нього, згідно з яким ТОВ «Оспром» передало в іпотеку банку нежитлові приміщення, які розташовані по вул. Привокзальній, 40 у м. Вінниці.

Крім того, 30 травня 2007 року між АКБ «Транс банк» та ОСОБА_6 був укладений договір іпотеки, згідно з яким остання передала в іпотеку банку житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 та земельну ділянку за вказаною вище адресою на якій розташований житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами площею 0,10 га.

08 травня 2009 року між АКБ «Трансбанк» та ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» (ВАТ «Укрексімбанк»), правонаступником якого є АТ «Укрексімбанк», був укладений договір, згідно з яким АКБ «Трансбанк» відступає, а ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» (ВАТ «Укрексімбанк») набуває право вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення, що укладені на виконання кредитних договорів, в тому числі і за кредитним договором від 30 травня 2007 року, укладеного між АКБ «Транс банк» та ТОВ «Оспром» та договорами іпотеки, які укладені для забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором.

Також для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 30 травня 2007 року між АТ «Укрексімбанк» та ОСОБА_4 07 вересня 2009 року був укладений договір поруки, згідно з яким ОСОБА_4 зобов'язався солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання ТОВ «Оспром» своїх зобов'язань за кредитним договором.

У зв'язку з неналежним виконанням ТОВ «Оспром» взятих на себе зобов'язань за кредитним договором від 30 травня 2007 року, у нього утворилась заборгованість станом на 09 жовтня 2012 року в розмірі 6 715 801,25 грн, яку позивач просив стягнути солідарно з відповідачів.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 26 березня 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Оспром» на користь ПАТ Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії ПАТ «Укрексімбанк» у м. Вінниці заборгованість за кредитним договором від 30 травня 2007 року в розмірі 5 517 377,57 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витарт.

ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», в інтересах якого діє Посесор А.В., не погоджуючись з даними рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення на касаційну скаргу, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що оскільки ТОВ «Оспром» належним чином не виконувало умови кредитного договору, тому відповідно до вимог ст. ст. 526, 543, 554, 1048, 1054 ЦК України заборгованість за кредитним договором має бути стягнута з боржника. При цьому суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку щодо зменшення розміру пені.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості з поручителя, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що порука відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України та з урахуванням умов договору поруки припинилась, оскільки банк протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання (28 вересня 2011 року) не звернувся до поручителя з вимогою про виконання порушеного позичальником зобов'язання.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», в інтересах якого діє Посесор Анатолій Володимирович, відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 26 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Т.Л. Ізмайлова В.О. Кузнєцов Г.І. Мостова