Номер провадження: 22-ц/785/160/15
Головуючий у першій інстанції Курочка В. М.
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого - Сватаненка В.І.

суддів - Артеменка І.А., Суворова В.О.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою Садівничого кооперативу "Таїр" на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 31 липня 2014 року у цивільній справі за позовом Садівничого кооперативу "Таїр" до - "Про стягнення боргу за користування електричною енергією, розірвання договору на подачу електричної енергії", -

ВСТАНОВИЛА:

27.05.2014 року СК "Таїр" звернувся до суду із зазначеним позовом, по якому просив стягнути з відповідача 6368,03 грн., розірвати договір на подачу електричної енергії і стягнути судові витрати.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилався на те, що на підставі договору від 18.03.2008 року № И 1226 з ВАТ "Одесаобленерго" в особі Іллічівського РЕМ - СК "Таїр" є споживачем електричної енергії та зобов'язаний оплачувати постачальнику вартість спожитої електричної енергії садівничим кооперативом та його членами. У свою чергу член кооперативу - відповідач 21.11.2008 року уклав із садівничим кооперативом договір на подачу до земельної ділянки НОМЕР_2 на території кооперативу електричної енергії через електромережу кооперативу і зобов'язався своєчасно оплачувати вартість спожитої електричної енергії, але своїх зобов'язань за договором відповідач належним чином не виконує і не оплатив кооперативу за спожиті 17399 квт.годин електричної енергії у розмірі 6368,03 грн.

Представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач позов не визнав з тих підстав, що сплатив Іллічівському РЕМ повністю вартість спожитої ним електричної енергії, просив у задоволені позову відмовити.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області у задоволенні позовних вимог СК "Таїр" було відмовлено.

13.08.2014 року СК "Таїр" подав апеляційну скаргу на вказане рішення суду, по якій просить рішення районного суду скасувати, ухвалити у справі нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи в задоволенні позову, районний суд виходив із того, що позивач сплатив вартість спожитої ним електричної енергії СК "Таїр" і Громадській організації "Таїр". Також, суд зазначив у рішення, що позивач не є постачальником електричної енергії і така діяльність не передбачена Статутом СК "Таїр".

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати або змінити рішення суду.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає частково.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші.

Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 212 ЦПК України з врахуванням положень ст. ст. 57-66 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно з'ясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу.

Згідно до п.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно до ст. 11 ЦПК Україн, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

По справі встановлені наступні фактичні обставини у справі.

Згідно Статуту садівничого кооперативу "Таїр", затвердженого загальними зборами 21.березня 1998 року, він об'єднує 401 власників земельних ділянок для організації колективного садівництва та житлового будівництва. У своєї діяльності кооператив керується, у тому числі, Законом "Про кооперацію", Законом "Про об'єднання громадян", цим Статутом та є юридичною особою.

18 березня 2008 року між ІАТ "Одесаобленерго" в особі Іллічівського РЕМ та Садівничим кооперативом "Таїр" укладений договір про постачання електричної енергії, відповідно до якого постачальник електроенергії Іллічівский РЕМ продає СК "Таїр" електричну енергію для забезпечення потреб членів кооперативу, а СК "Таїр" зобов'язується оплачувати вартість використаної електроенергії.

22 листопада 2008 року член СК "Таїр" - ОСОБА_3 уклав з кооперативом договір на подачу електричної енергії на свою земельну ділянку НОМЕР_2 на території кооперативу та зобов'язався оплачувати кооперативу на розрахунковий рахунок або в касу вартість спожитої електричної енергії не пізніше 15 числа кожного місяця.

До липня 2011 року відповідач сплачував до каси кооперативу вартість спожитої ним електричної енергії.

Починаючи з липня 2011 року ОСОБА_3 почав сплачувати вартість спожитої електричної енергії особисто ОСОБА_4, який незаконно виконував обов'язки голови правління СК "Таїр", користуючись дублікатом печатки кооперативу, а потім як голова громадської організації "Сади Таїра" і видавав відповідачу власноручно заповнені квитанції до прибуткових касових ордерів.

Як було встановлено апеляційним судом 9 липня 2011 року невідомо на чию вимогу були скликані та проведені позачергові загальні вибори членів СК "Таїр", на яких обрано новий склад правління та обрано головою правління ОСОБА_4

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 21 червня 2012 року вказані позачергові вибори були визнанні незаконними. Дане судове рішення набрало законної сили 9 жовтня 2012 року.

З матеріалів справи вбачається, що на час незаконних загальних виборів та по теперішній час головою правління була обрана та працювала ОСОБА_2

Не зважаючи на наведені обставини, відповідач та близько 30 осіб сплачували та продовжують сплачувати вартість спожитої електричної енергії особисто ОСОБА_4

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, ст. 528 ЦК України передбачено, що виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою.

Згідно вимоги від 5 лютого 2014 року, яка була направлена головою правління СК "Таїр" ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_3, за останнім є заборгованість за використану та несплачену електричну енергію показників лічильника з 31841 квт.по 49240 квт., що становить 11099 квт., вартість яких складає - 3995,64 грн. ( 11099 квт.Х 0,36 грн.).

З пояснень сторін та зазначеного договору від 22 листопада 2008 року вбачається, що член кооперативу зобов'язаний сплачувати вартість спожитої електричної енергії на розрахунковий рахунок або до каси кооперативу.

Отже, ОСОБА_5 зобов'язаний був сплачувати вартість спожитої електричної енергії до каси кооперативу, а не особисто ОСОБА_4, який не був касиром або іншої особою, наділеною повноваженнями приймати кошти від членів кооперативу.

Тому, колегією суддів не приймаються до уваги як належний письмовий доказ копії квитанцій, наданих відповідачем, які видані особисто ОСОБА_4 та завірені: частина дублікатом печатки СК "Таїр", яка незаконно використовувалась ОСОБА_4, а частина печаткою Громадського об'єднання "Сади Таїра", яке не є споживачем електричної енергії та не укладало відповідного договору з ВАТ "Одесаобленерго".

Таким чином, колегія приходить до висновку, що ОСОБА_3 сплачував вартість спожитої електричної енергії неналежній особі, тобто не виконав належним чином своїх зобов'язань перед СК "Таїр" по сплату заборгованості за спожиту електричну енергію до каси кооперативу.

Отже, позов Садівничого кооперативу "Таїр" в частині стягнення заборгованості з відповідача вартості спожитої електричної енергії - 3995,64 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути на користь позивача вартість сплаченого судового збору до суду першої інстанції - 243,69 грн., до апеляційного суду - 121,80 грн., а всього необхідно стягнути - 365,40 грн.

Що стосується позовних вимог про розірвання договору від 22.11.2008 року та стягнення витрат на правову допомогу, то дані вимоги є необґрунтованими та недоведеними, а рішення районного суду в цій частині є законним та обґрунтованим.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

У відповідності до положень ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною договору та інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Колегія суддів погоджується з висновками суду про недоведеність та відсутність правових достатніх підстав для розірвання договору на подачу електричної енергії.

Відповідно до положень ст.ст. 84, 88 ЦПК України судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтвердженні витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права під час вирішення цивільної справи. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних справ.

Додатком до даної постанови визначено, що розмір компенсації витрат, пов'язаних із правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не перевищує суму, що обчислюється відповідно до того, що зазначеній особі виплачується 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

Позивач надав до матеріалів справи товарний чек без № від 12 травня 2014 року, згідно якому адвокат ОСОБА_6 отримав від СК "Таїр" 2000 грн. за надання правової допомоги кооперативу ( а.с.46).

Однак, в матеріалах справи відсутній відповідний розрахунок кількості годин, які затратив адвокат для надання правової допомоги у даній справі, тому колегія суддів позбавлена можливості визначити розмір витрат позивача на правову допомогу.

Отже, з урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що судове рішення підлягає зміні у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та у зв'язку з порушенням норм матеріального права, тобто з підстав, передбачених п.п.3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Садівничого кооперативу "Таїр" - задовольнити частково.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 31 липня 2014 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення боргу - скасувати та в цій частині ухвалити у справі нове рішення про часткове задоволення позову Садівничого кооперативу "Таїр".

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь Садівничого кооперативу "Таїр" (о/р 4401, МФО 328209 в АБ "Південний" м. Одеса, код 06954731) заборгованість за користування електричною енергією в сумі 3995,64 грн.

В задоволенні іншої частині позовних вимог - відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області В.І. Сватаненко

В.О. Суворов

І.А.Артеменко

11.03.2015 року м. Одеса