АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» за довіреністю - Папаіки Ігоря Миколайовича на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 22 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», Національного банку України про стягнення коштів за договором банківського вкладу і відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Справа № 757/1536/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4411/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Москаленко К.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22 січня 2015 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк», Національного банку України про стягнення коштів за договором банківського вкладу і відшкодування моральної шкоди.

06 лютого 2015 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» за довіреністю - Папаіка І.М. подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, просив її скасувати та передати справу до суду першої інстанції для вирішення питання про підсудність спору. В обґрунтування заявлених вимог апелянт вказав, що така послуга як банківський вклад не підпадає під визначення Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки обов'язковою умовою банківського вкладу є виплата відсотків вкладнику, тобто отримання прибутку. З огляду на викладене, апелянт вважає, що позивач не мав права подавати позов відповідно до ч. 5 ст. 110 ЦПК України за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем свого проживання, а тому позов слід було пред'явити за місцезнаходженням ПАТ КБ «ПриватБанк».

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 за довіреністю - ОСОБА_5 апеляційну скаргу просила відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про день, час та місце апеляційного розгляду, тому розгляд справи за апеляційною скаргою на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України проведено за їх відсутності.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка Д.Р., пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

19 січня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», Національного банку України, у якому просив зобов'язати ПАТ КБ «Приватбанк» перерахувати грошові кошти, що знаходяться на рахунках ОСОБА_2 в повному обсязі з нарахованими відсотками: за договором депозитного вкладу від 17.06.2013 року «Стандарт на 12 місяців» з депозитного рахунку НОМЕР_2 на поточний рахунок, який відкритий на ім'я ОСОБА_2 у ПАТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 у сумі 5 000 дол. США, з рахунку НОМЕР_3 «Карта Моряка» у євро на рахунок, який відкритий на ім'я ОСОБА_2 у ПАТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_5 у сумі 127,92 євро, з рахунку «Універсальна 55 днів» НОМЕР_4 в національній валюті на рахунок, який відкритий на ім'я ОСОБА_2 у ПАТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_6 у сумі 385, 43 грн.; з рахунку НОМЕР_7 «Морська GOLD» у доларах США на рахунок, який відкритий на ім'я ОСОБА_2 у ПАТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_8 у сумі 21 795,79 дол. США, стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» витрати, пов'язані з наданням юридичних послуг, а саме 3 750 грн., стягнути з Національного банку України на свою користь моральну шкоду у розмірі 7000,00 грн.

Постановляючи ухвалу, що оскаржується, суд першої інстанції керувався ст. 122 ЦПК України та виходив з того, що позовна заява відповідає вимогам ст.ст. 119-120 ЦПК України, підстав для відмови у відкритті провадження у справі чи повернення позову немає.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

На підставі ч. 2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Згідно з ч. 2 ст. 114 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

З матеріалів справи вбачається, що місцезнаходженням ПАТ КБ «ПриватБанк» є вул. Набережна Перемоги, 50 у м. Дніпропетровську, а місцезнаходженням Національного банку України - вул. Інститутська, 9, що територіально відноситься до Печерського району м. Києва.

Отже, провадження у справі судом першої інстанції відкрито за місцезнаходженням одного з відповідачів, тобто з додержанням правил територіальної підсудності.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги колегія суддів виходить з того, що провадження у справі було відкрито не за зареєстрованим місцем проживання позивача, а за місцезнаходженням одного з відповідачів.

Отже, ухвала Печерського районного суду м. Києва від 22 січня 2015 року є такою, що постановлена з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п. 1 ч. 2 ст. 307, ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 312, ст.ст. 314-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» за довіреністю - Папаіки Ігоря Миколайовича - відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 22 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді