УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Висоцької В.С., Кафідової О.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: комунальне підприємство «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва», про усунення перешкод в користуванні власністю, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2014 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 08 квітня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просив усунути йому перешкоди в користуванні належним йому житлом, шляхом виселення ОСОБА_5 з кімнати НОМЕР_1 в кв. АДРЕСА_1; стягнути з відповідача судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 243,60 грн, витрати на правову допомогу у сумі 3410,40 грн та послуги банку в розмірі 39,10 грн.

Мотивував тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02 грудня 1995 року по 12 червня 2004 року. Від шлюбу мають двох синів,1996 та 1998 року народження. Позивач на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18 серпня 2004 року є власником 10/100 частин квартири АДРЕСА_1, загальною площею 22,55 кв. м. Його частка виділена в натурі і складає кімнату НОМЕР_1 в цій квартирі, його право власності на вказане житлове приміщення зареєстроване у БТІ 02 вересня 2004 року. Згідно з довідкою форми № 3 ОСОБА_4 один зареєстрований у належній йому власності. Позивач не може у повній мірі користуватися належною йому кімнатою, оскільки у вказану кімнату, без його на те згоди та за його відсутності вселилася колишня дружина ОСОБА_5

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 08 квітня 2015 року, позов задоволено частково. Усунено ОСОБА_4 перешкоди в користуванні кімнатою НОМЕР_1 в кв. АДРЕСА_1, шляхом виселення ОСОБА_5 з вказаної кімнати. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погоджуючись з даними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи в межах касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами попередніх інстанцій повно встановлені фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовані норми матеріального права та процесуального права до спірних правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для його скасування.

Апеляційний суд, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, виходив з того, що встановленим є факт самоуправного вселення відповідача в кімнату, належну позивачу, без його на те згоди, чим власнику чиняться перешкоди у користуванні його власністю, та дійшов вірного висновку, що ці перешкоди мають бути усуненні шляхом виселення відповідача. Зазначив, в установленому законом порядку свідоцтво про право власності на житло на ім'я позивача не визнане недійсним, а розпорядження на підставі якого воно видано не скасоване.

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2014 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 08 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.С. Висоцька
О.В. Кафідова