Справа № 746/635/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

04.03.2015 року

Срібнянський районний суд Чернігівської області в складі :

головуючого судді -Цигури Н.А.,

при секретарі - Кузьменку А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Срібне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Карпилівської сільської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності на частку члена колгоспного двору та права власності в порядку спадкування

В С Т А Н О В И В :

У позовній заяві позивачі ОСОБА_1 зазначає, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння №5 від 24 вересня 1990 року , ОСОБА_4, як голові колгоспного двору, належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розміщений за адресою : АДРЕСА_1 . Крім ОСОБА_4, членами колгоспного двору були - позивач ОСОБА_1-син , ОСОБА_5-дочка, ОСОБА_3-внук. Оскільки житловий будинок є частиною майна колгоспного двору, позивач, як член колгоспного двору, не втратив права в його майні, оскільки постійно проживав у ньому, своєю працею і коштами постійно брав участь у веденні спільного господарства двору, в тому числі і станом на 15 квітня 1991 року, відповідно є власником 1/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 29 квітня 2014 року. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно , в тому числі на належну їй частку колгоспного двору. Оскільки ОСОБА_4 не склала заповіт на випадок смерті, спадкування здійснюється за законом. ОСОБА_1 прийняв спадщину. Інші спадкоємці за законом чи заповітом, які б прийняли спадщину, відсутні. ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна, а саме : земельну ділянку. Оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на належну ОСОБА_4 1/4 частину житлового будинку не може, так як в правовстановлюючому документі, а саме: свідоцтві про право власності на домоволодіння вказано, що нерухоме майно належить колгоспному двору, при цьому зазначено лише голову колгоспного двору при наявності інших його членів. Нотаріус в оформленні спадщини на підставі такого правовстановлюючого документа відмовила та рекомендувала звернутись до суду.

Просить визнати недійсним свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння № №5 від 24 вересня 1990 року, так як у зв»язку з визнанням за ОСОБА_1 права власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами виникне підстава для видачі нового правовстановлюючого документа на нерухоме майно, в зв»язку з чим свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння №5 від 24 вересня 1990 року не можна вважати чинним. Також ОСОБА_1 просить:

- визначити за ним , як членом колгоспного двору, долю у спільній сумісній власності на 1/4 частину житлового будинку (А-1), загальною площею - 48,7 м. кв., житловою - 23,8 м. кв., з верандою ( а-1), що побудовані в 1961 році з господарськими будівлями та спорудами: сарай (Б-1), літня кухня (Г-1), побудовані в 1975 році, погріб ( Пг-1), побудований в 1970 році, колодязь (К-1), який розміщений за адресою: АДРЕСА_1 та та визнати право власності на вказану частину нерухомого майна, як частку в майні колгоспного двору;

- визнати за ним право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просила позов задовольнити, пославшись на підстави задоволення позову, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача Карпилівської сілської ради у судове засідання не з»явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначає, що проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 у судові засідання 10.02.2015 року, 17.02.2015 року та 04.03.2014 року не з"явився, хоча відповідно до ст. 74 ЦПК України належним чином був повідомлений про розгляд справи, про що свідчить оголошення про виклик відповідача ОСОБА_3 в судове засідання в газеті "Деснянська правда" за 19 лютого 2015 року. Клопотань від відповідача про перенесення справи не надходило.

Заслухавши позивача, враховуючи думку представника відповідача- Карпилівської сільської ради, викладену у заяві до суду, дослідивши матеріали справи , всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини , на яких грунтується позов , об"єктивно оцінивши докази , які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті , суд вважає , що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено в суді, ОСОБА_4, відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння №5 від 24 вересня 1990 року, як голова колгоспного двору , являлась власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами , розміщеного за адресою : АДРЕСА_1 .

Згідно рішення другої сесії двадцять четвертого скликання Карпилівської сільської ради Срібнянського району Чернігівської області від 10.07.2002 року АДРЕСА_1 перейменовано на АДРЕСА_1.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР ( у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз'яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Станом на 15 квітня 1991 року ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_3 , як члени сім"ї ОСОБА_4, проживали в будинку АДРЕСА_1 . В силу ст. 123 ЦК УРСР , ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 мають право на частки в майні колгоспного двору , виходячи з рівності часток його членів.

Таким чином , суд визнає за ОСОБА_1 частку у спільній сумісній власності в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами , розміщеному за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 1/4 його частини та визнає за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розміщений за адресою : АДРЕСА_1 , як частки в майні колгоспного двору.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 29 квітня 2014 року.

Відповідно до п.4 ст.25 ЦК України , правоздатність особи припиняється в момент її смерті, відповідно на її ім"я не може бути виданий правовстановлюючий документ.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом чи заповітом.

ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги, прийняв спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері - ОСОБА_4. Оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину вищезазначеного житлового будинку ОСОБА_1 не може , так як у свідоцтві на домоволодіння № 5 від 24 вересня 1990 року вказано, що нерухоме майно належить колгоспному двору, при цьому зазначено лише голову колгоспного двору при наявності інших його членів, в зв»язку з чим нотаріусом в оформленні спадщини на підставі такого правовстановлюючого документа відмовлено.

Таким чином, суд визнає за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розміщений за адресою : АДРЕСА_1, в розмірі 1/4 його частини в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Не підлягає задоволенню позовна вимога позивача про визнання недійсним свідоцтва про право власності № 5 від 24 вересня 1990 року, згідно якого ціле домоволодіння дійсно належить колгоспному двору, головою якого являється ОСОБА_4. Позивач не надав суду жодних належних і допустимих доказів того, що вищевказане свідоцтво про право власності є недійсним. Навпаки, в судовому засіданні доведена обставина, що спірний житловий будинок належить до суспільної групи «колгоспний двір».

Керуючись ст.ст. 213, 214 ЦПК України , ст.ст.120,123 ЦК УРСР 1963 року, ст. 392 ЦК України - суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Карпилівської сільської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності на частку члена колгоспного двору та права власності в порядку спадкування задовольнити частково.

Визначити за ОСОБА_1, як членом колгоспного двору, долю у спільній сумісній власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розміщений за адресою : АДРЕСА_1, у розмірі 1/4 його частини.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розміщений за адресою : АДРЕСА_1, як частки в майні колгоспного двору .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розміщений за адресою : АДРЕСА_1, в розмірі 1/4 його частини в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні решти позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Срібнянський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ :