УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Сільгосптехніка» на рішення Біловодського районного суду Луганської області від 09 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 06 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства «Сільгосптехніка» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

в с т а н о в и в :

19 грудня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Біловодського районного суду Луганської області з позовом до ВАТ «Сільгосптехніка» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, посилаючись на те, що він працював у період з 2002 року по 07 лютого 2014 року начальником відділу маркетингу у ВАТ «Сільгосптехніка» та звільнився за ст. 36 КЗпП України за угодою сторін. У день звільнення відповідачем було нараховано позивачу заборгованість по заробітній платі у розмірі 10 265,78 грн, проте, ВАТ «Сільгосптехніка» відмовилося виплатити зазначені грошові кошти ОСОБА_2, обґрунтувавши свою відмову відсутністю грошових коштів на підприємстві.

Позивач зазначав, що рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 16 липня 2014 року стягнуто з ВАТ «Сільгосптехніка» на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 07 лютого 2014 року по 16 липня 2014 року. Однак заборгованість по заробітній платі до цього часу не погашена.

ОСОБА_2 також зазначав, що на час звернення до суду із даним позовом сума середнього заробітку, яку повинен виплатити відповідач, складає 12 054,12 грн.

Рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 09 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Луганської області від 06 липня 2015 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ВАТ «Сільгосптехніка» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 11 976,85 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ВАТ «Сільгосптехніка», не погоджуючись із вищезазначеними судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Суди, частково задовольняючи позов, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, оскільки непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити відкритому акціонерному товариству «Сільгосптехніка» у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства «Сільгосптехніка» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова