Справа № 278/3209/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Дубовік О.М.,

за участі народних засідателів: - ОСОБА_1,

- ОСОБА_2,

при секретарі - Васинчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за заявою обласного протитуберкульозного диспансеру Житомирської обласної ради, заінтересована особа ОСОБА_3, про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу, -

в с т а н о в и в:

20 жовтня 2015 року заявник обласний протитуберкульозний диспансер №1 звернувся до суду з заявою, заінтересована особа ОСОБА_3, про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу.

Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні для хворих на хіміорезистентний туберкульоз з ліжками для паліативного лікування в ОПТД з 03.09.2015 р. по 20.10.2015 р. На даний час хворий на туберкульоз становить загрозу розповсюдження цієї хвороби, йому необхідно отримати стаціонарне лікування від туберкульозу, проте він відмовляється від його проходження, а саме систематично пиячить у відділенні, на зауваження медичного персоналу не реагує.

Оскільки ОСОБА_3 порушує протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу, заявник просив суд ухвалити рішення, яким примусово госпіталізувати ОСОБА_3 до обласного протитуберкульозного диспансеру Житомирської обласної ради на строк три місяці, починаючи з дня фактичної госпіталізації.

У судовому засіданні представник заявника підтримав заяву свого довірителя, просив суд задовольнити її в повному обсязі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 285 ЦПК України заінтересована особа ОСОБА_3 у судове засідання не викликався, адже за даними протитуберкульозного закладу він становить загрозу розповсюдження туберкульозу тає епідеміологічно небезпечним.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

У відповідності до положень частини 1 статті 1 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» туберкульоз - це соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу. Хворий на заразну форму туберкульозу - хворий на туберкульоз, у мокротинні якого виявляються мікобактерії туберкульозу, який є джерелом інфекції для осіб, які з ним контактують.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 хворіє на заразну форму туберкульозу легень з 2011 року та неодноразово лікувався короткочасними курсами в різних відділеннях диспансеру без ефекту.

Положеннями ч. 3 ст. 20 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» на хворих на туберкульоз та інфікованих мікобактеріями туберкульозу покладено обов'язки дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоров'я під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; проходити у встановлені строки обов'язкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я; дотримуватися вимог протиепідемічного режиму.

За приписами ч. 1 ст. 11 Закону у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих.

У судовому засіданні представник заявника стверджував, що ОСОБА_3 необхідно отримати стаціонарне лікування від туберкульозу, проте він відмовляється від його проходження, порушуючи протиепідемічний режим.

Згідно з мотивованим висновком обласного протитуберкульозного диспансеру Житомирської обласної ради від 20 жовтня 2015 року ОСОБА_3 підлягає примусовій госпіталізації та ізоляції до протитуберкульозного закладу.

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 порушує протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу, хворий підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного закладу.

За положеннями п. 3 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити заяву обласного протитуберкульозного диспансеру Житомирської обласної ради, примусово госпіталізувати ОСОБА_3 до обласного протитуберкульозного диспансеру на строк, необхідний для лікування, але не більше трьох місяців, починаючи з дня фактичної госпіталізації.

Відповідно до норми п. 7 ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 286 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення.

Керуючись вимогами ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» ст. ст. 3, 4, 208, 212-215, 285, 286 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву обласного протитуберкульозного диспансеру Житомирської обласної ради, заінтересована особа ОСОБА_3, про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу - задовольнити.

Примусово госпіталізувати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (мешкає за адресою: с. Новаки, Коростенський район), до обласного протитуберкульозного диспансеру Житомирської обласної ради (смт. Гуйва, Житомирського району, Житомирської області) на строк, необхідний для лікування, але не більше трьох місяців, починаючи з дня фактичної госпіталізації.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Дубовік

Народні засідателі Г.Б. Стельмах

ОСОБА_2