Номер провадження 2/754/1517/15
Справа №754/714/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

11.03.2015 року Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

при секретарі Базік А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про звернення стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 24.06.2008року був укладений договір, відповідно до умов заяви № НАХRRW11940160 з відповідачем.

Відповідач свої зобов'язання за Кредитним договором не виконує, до цього часу відповідач кошти не повернув, в зв'язку з чим має заборгованість по процентам за користування кредитом, пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором у сумі 41059,11грн, тому просять стягнути суму боргу та сплачені судові витрати з відповідача.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника, позов підтримують з викладених в ньому підстав.

Відповідач в судовому засіданні надав суду заперечення проти позову про стягнення з нього заборгованості, пояснюючи, що ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" вже звертався до суду з аналогічним позовом про стягнення з нього заборгованості за тим самим кредитним договором та відповідно 26.09.2012року Деснянським районним судом м. Києва було винесено рішення, що вступило в законну силу. Крім того, зазначив, що заборгованості за договором не має, надав суду в підтвердження копії квитанцій про погашення кредиту та Постанову державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Деснянського РУЮ у м. Києві про закінчення виконавчого провадження.

Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши відповідача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до слідуючого.

В судовому засіданні встановлено, що 24.06.2008року між ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_1 укладено договір №НАХRRW11940160, предметом даного договору є надання кредиту на придбання товару в сумі 6561,79грн, а також у розмірі 1395,03грн на сплату страхового платежу, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік, на строк 24 місяці, з терміном погашення кредиту до 23.06.2010р.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Як встановлено в судовому засіданні, що рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 26.09.2012року, стягнуто заборгованість за кредитним договором №НАХRRW11940160 з ОСОБА_1 на користь Банку в розмірі 6569,84грн заборгованості по сплаті основної суми кредиту та по сплаті процентів за користування кредитом; неустойку за несвоєчасне виконання зобов'язання за кредитом у розмірі 1000грн та судовий збір в сумі 262,51грн, рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили.

Відповідно ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особи, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач ОСОБА_1 свої зобов'язання за Кредитним договором, відповідно до виконання рішення Деснянського районного суду м.Києва від 26.09.2012року виконав, що підтверджується квитанцією про повну сплату заборгованості та Постановою старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Деснянського РУЮ у м.Києві від 04.06.2013року про закінчення виконавчого провадження, в зв'язку зі сплатою боргу в повному обсязі.

Стаття 10 ЦПК України, закріпивши принцип змагальності сторін, гарантує сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні процесуальні можливості з метою захисту їхніх порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів, зокрема й щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до цієї норми кожна сторона та інша особа, яка бере участь у справі, повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а у випадку неможливості стороною подати докази з поважних причин, суд сприяє особі в їх витребуванні, тим самим сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи (ч. 1 ст. 137 ЦПК України).

Таким чином, необґрунтовані посилання позивача щодо суми 41059,11грн, оскільки як вбачається з матеріалів справи, правових підстав для нарахування: процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором та штрафу, відповідачу ОСОБА_1, ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" не мало, спростовуючих доказів суду не надано.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, сума заборгованості погашена повністю.

Відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Між тим, обставин щодо наявності таких цивільних правовідносин між сторонами, на що як на правову підставу позову посилався представник позивача, судом не встановлено, у зв'язку з чим обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не відповідає встановленим обставинам.

Відповідно до ст.ст. 59, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача необґрунтовані та не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано суду доказів, які б суд міг покласти в основу задоволення вимог позивача, як це передбачено ст.60 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

А оскільки суд відмовив в задоволенні позову, всі судові витрати покладаються на позивача.

Враховуючи викладене і керуючись Конституцією України, ст.ст. 22, 526, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58-61,169, 212-215ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя Бабко В.В.