Справа № 357/5757/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 жовтня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Цуранова А. Ю.
при секретарі - Солом'яна Л. М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
У квітні 2015 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу.
Вказувала, що з 24.10.2014 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від спільного життя дітей не мають.
Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства, вважає збереження сімї неможливим, просила їх шлюб розірвати.
В судове засідання позивач не з'явилась, звернулась до суду із заявою в якій просила розглянути справу без її участі.
Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, відповідно до наявного в матеріалах справи зворотного поштового повідомлення останній не проживає за місцем реєстрації.
Разом з цим, останній повідомлявся судом про час та місце розгляду справи з дотриманням положень, встановлених ст. 74 ЦПК України, тому суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд на підставі ст. 224 ЦПК України.
В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
24.10.2014 року між сторонами по справі укладено шлюб, що підтверджується даними копії свідоцтва про шлюб, який зареєстровано Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 749 (а.с. 4).
Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права і обовязки.
Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини в матеріалах справи не містяться.
Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.
Відповідно до вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
В позовній заяві позивач просила після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище Вечеровська.
Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто 243,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 226 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 24 жовтня 2014 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 749 розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в сумі 243,60 грн.
При розірванні шлюбу відновити ОСОБА_1 її дівоче прізвище Вечеровська.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Суддя ОСОБА_3