Справа № 723/2951/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

04 березня 2015 року Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючої Дячук О.О. при секретарі Яворській М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої сторони ОСОБА_3 про виселення за неможливістю спільного проживання та третьої сторони ОСОБА_3 з самостійними позовними вимогами до ОСОБА_2 про виселення за неможливістю спільного проживання,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом про виселення за неможливістю спільного проживання, посилаючись на те, що 19.05.2009 року, між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб. В подальшому з дозволу матері позивача ОСОБА_3, яка є власником житлового будинку що по АДРЕСА_1, було зареєстровано і відповідача. Відповідач з моменту проживання у житловому будинку, почав зловживати спиртними напоями, постійно ображав позивача та її матір. Вказані обставини призвели до того, що позивач неодноразово лікувалася в Чернівецькій психіатричній лікарні.

30.10.2014 року рішенням Сторожинецького районного суду шлюб між сторонами було розірвано.

Позивач просила суд виселити відповідача ОСОБА_2 з будинку що по АДРЕСА_1, у зв'язку з неможливістю спільного проживання без надання іншого житлового приміщення.

Третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про виселення за неможливістю спільного проживання до відповідача, посилаючись на те, що являється власником будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1.Відповідач з моменту реєстрації та проживання у житловому будинку за вказаною вище адресою почав зловживати спиртні напої, постійно ображав і її і її дочку, спричиняв тілесні ушкодження, не давав спокійно жити. Із-за вказаних обставин та негативного відношення відповідача донька почала проживати окремо.

30 жовтня 2014 року рішенням Сторожинецького районного суду шлюб її дочки ОСОБА_1 та відповідача було розірвано.

Станом на даний час, через неодноразові протиправні вчинки відповідача ОСОБА_2 які і надалі продовжуються, вона , ОСОБА_3 та її донька бояться проживати та навіть підійти до її власного будинку, що по АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 просила суд виселити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, з будинку що по АДРЕСА_1, у зв'язку з неможливістю спільного проживання, без надання іншого житлового приміщення, оскільки останній систематично порушує правила соціалістичного співжиття , що призвело до неможливості проживання їй та її доньці ОСОБА_1 з ним в одному будинку, а заходи запобігання впливу виявились безрезультатними.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 позов підтримали, просили його задоволити.

Третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала, просила задоволити її позов, заперечення відповідача просила не брати до уваги, так як вони не відповідають дійсності.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити в позові, подав до суду письмові заперечення в яких посилався на те, що ОСОБА_3 - мати колишньої дружини, проживає АДРЕСА_2. Із ОСОБА_1 він познайомився в 2005 році і вони почали спільно проживати без реєстрації шлюбу. Вони проживали АДРЕСА_2, разом з матір'ю дружини, її батьком, братом. ОСОБА_3 запропонувала закінчувати будівництвом житловий будинок по АДРЕСА_1, і переходити проживати в ньому. Станом на 2005 рік будинок було збудовано і накрито, і щоб привести будинок в стан придатний для проживання він особисто в 3-х кімнатах, кухні та коридорі штукатурив, шпаклював всі стіни, наждачною очищав, грунтував, а потім красив. В кожній кімнаті, кухні, коридорі він особисто заливав бетонні підлоги, а потім влаштовував підлогу із ліноліума. Всі вікна в хаті зроблено ним, було докуплено рамки і все пофарбовано. Вони з колишньою дружиною перейшли проживати в будинок, коли зробили одну кімнату та кухню придатними для проживання, а всі інші приміщення доробляв після поселення в будинок. ОСОБА_3 не заперечувала ніколи, щоб відповідач виконував будівельні роботи, купляв будівельні матеріали і використовував їх в будівництві. Саме тому вона була ініціатором реєстрації в спірному будинку. Погосподарський номер на господарство відкрито на ОСОБА_3, але будинок в експлуатацію не здано, свідоцтво на право власності на будинок АДРЕСА_1 відсутнє, інвентарна справа на будинок відсутня, що вказує, що спірне будинковолодіння по АДРЕСА_1 на даний час немає статусу житлового будинку, немає точної юридичної адреси, оскільки в довідці сільської ради вказується , що будинок АДРЕСА_1. Відповідач вважає, що в задоволенні позовних заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_1 слід відмовити за безпідставністю заявлених позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини.

Так, виходячи із представлених сторонами доказів, судом встановлено, що забудовником житлового будинку АДРЕСА_1 відповідно до будівельного паспорту № 108 є третя особа ОСОБА_3. Як вбачається з ксерокопії державного акту серії ЯБ № 760648 на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 відповідно свідоцтва про шлюб від 15 липня 2011 року за актовим записом № 02 від 29.06.2011 р./ ОСОБА_3 є власницею земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до довідки Снячівської сільської Ради головою двору господарства, що розміщене по АДРЕСА_1 являється ОСОБА_3.

У довідці за № 375 від 10.10.2014 року про склад сім»ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб зазначено, що власником є ОСОБА_3 і окрім неї зареєстровані донька ОСОБА_1, зять ОСОБА_2 та внук ОСОБА_10 ОСОБА_3 пенсіонерка і здійснює догляд за інвалідом П групи ОСОБА_1 ОСОБА_2 не працює, звільнений в 2005 року. Пенсіонер, інвалід Ш групи.

Відповідно до рішення Сторожинецького районного суду від 30.10.2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Як вбачається із постанови РВ УМВС України в Сторожинецькому району про відмову в порушенні кримінальної справи від 23.05.2011 р. громадянину ОСОБА_2, який в п»яному стані погрожував фізичною розправою ОСОБА_3, винесено офіційне попередження про недопустимість вчинення протиправної поведінки в подальшому.

Із постанови РВ УМВС України в Сторожинецькому району про відмову в порушенні кримінальної справи від 01.09.2012 р., громадянину ОСОБА_2, який наніс удар рукою в область голови ОСОБА_3, винесено офіційне попередження про недопустимість вчинення протиправної поведінки в подальшому.

Із висновку РВ УМВС України в Сторожинецькому районі від 28 квітня 2014 року про результати розгляду звернення громадянки ОСОБА_1 вбачається, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 неодноразово були суперечки. ОСОБА_1 звернулась з повідомленням про те, що її побив чоловік. Дільничий за погодженням з заступником начальника Сторожинецького РВ УМВС вважав за необхідне з ОСОБА_2 провести профілактичну бесіду та офіційне застереження про недопустимість протиправної поведінки. У висновку зазначено, що при неодноразовому відвідуванні за місцем проживання ОСОБА_2 зачиняв двері будинку на ключ і категорично відмовлявся спілкуватися з працівниками міліції.

Окрім вищезазначеного ОСОБА_2 вчинював конфлікти з ОСОБА_1 18.05.2011 р., 06.11.2011 р. та 10.07.2013 року, а саме виштовхував її з будинку, наносив удар ногою в область живота, виливав з чайника кип»яток на спину та руку, що вбачається з постанов про відмову в порушення кримінальної справи від 24.05.2011 р.10.11.2011 р. та висновку про результати звернення громадянки ОСОБА_1 від 10 липня 2013 року.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні надав пояснення,що ОСОБА_12 знає, знає що вони будувала будинок і він особисто встановлював по її проханню огорожу, за що вона з ним особисто розраховувалась. Скандалів між сторонами на той час він не чув. Це було років 5 назад.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні надала покази, що вона є головою Снячівської сільської Ради. Сторін по справі добре знає. ОСОБА_3 була виділена земельна ділянка під будівництво і вона будувала даний будинок, вона бачила як вона сама клала кладку будинку, хотіла щоб діти мали де жити. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 жили погано. ОСОБА_1 зверталась до неї , як до голови сільради, тому що її бив чоловік. По цьому питанню вона також зверталась і в РВ УМВС. Про те що ОСОБА_1 б»є чоловік вона знає і зі слів сусідів. Вона приходила до них додому з приводу таких звернень, попереджала ОСОБА_2 про недопущення такої недостойної поведінки в сім»ї, але він дуже агресивно до цього віднісся. Думає, що сторони не можуть проживати в одному будинку. ОСОБА_1 жалілась їй, що чоловік ОСОБА_2 не впускає її та матір ОСОБА_3 до будинку, що по АДРЕСА_1. В даний час вона проживає з матір»ю по АДРЕСА_2.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні дала покази, що вона бувала в будинку ОСОБА_2. Там бувала і ОСОБА_3. В іі присутності був один конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 тому що вона не хотіла допомагати по господарству. Але це було коли дитині був один рік. Вона рідко буває у сторін, тому що живе у м.Чернівці.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні дала покази, що вона є матір»ю ОСОБА_2. ОСОБА_2 жили разом 9 років. ОСОБА_3 живе по АДРЕСА_2, а ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по АДРЕСА_1. Скандали у них були, вона це знає зі слів сина. Син розказував, що його викликали в міліцію.

Як вбачається із вище наведеного ОСОБА_2 своєю поведінкою та вчинками робить неможливе спільне проживання з ним в одному будинку ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Згідно зі ст..157 ЖК України члени сім»ї власника жилого будинку можуть бути виселені у випадках, передбачених частиною першою ст..116 ЖК УССР. Виселення відбувається в судовому порядку без надання другого житлового приміщення.

Згідно зі ст..116 ЖК України якщо наймач, члени його сім»ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого житлового приміщення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду УССР від 12.04.1985 р. ( Пункт 17 із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України N 13 ( v0013700-92 ) від 25.12.92 ) при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців

будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення).

Вивчивши та оцінивши обставини справи та докази суд дійшов висновку, що позов третьої сторони ОСОБА_3 обґрунтований та підлягає задоволенню.

Оскільки в суд з позовом про виселення не можуть звертатися піднаймачі та тимчасові мешканці, тому що вони не набувають самостійних прав на жиле приміщення, то суд дійшов висновку, що в позові ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст. 10, 57, 60, 88, 213, 215, 223 ЦПК України, ст 157, 161 ЖК України суд,-

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої сторони ОСОБА_3 про виселення за неможливістю спільного проживання відмовити за безпідставністю.

Позовну заяву третьої сторони ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виселення за неможливістю спільного проживання задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 з будинку що по АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: