Провадження № 2/752/2065/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07.10.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Крекотень О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, -

в с т а н о в и в:

у липні 2014 року ОСОБА_1 в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася у суд з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 09 грудня 2013 року близько 11 год. 00 хв. на перерві після третього уроку в кабінеті № 302 гімназії № 179, розташованої за адресою: м. Київ, проспект 40-річчя Жовтня, 120-В, між учнями 4-А класу виник конфлікт, який переріс в бійку, в результаті чого ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, завдаючи удари кульковою ручкою, наніс тілесні ушкодження однокласнику ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зокрема проникаюче поранення лівого ока, внаслідок чого останній повністю втратив зір на ліве око.

На думку позивача, вина неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0014657, за наслідками якого постановою слідчого провадження було закрито у зв"язку з тим, що останній не досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.

Позивач зазначає, що відповідачі, як батьки неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, не виконують своїх обов"язків щодо належного виховання свого сина.

23 грудня 2013 року неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, було прооперовано в німецькій клініці в м. Гамбург, після чого він перебував під наглядом лікарів. Внаслідок завдання тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, позивач зазнала майнових втрат, зокрема витрати на операцію лівого ока становлять 7 000 євро, витрати на придбання ліків - 343,44 євро, витрати на проїзні документи на переліт з м. Києва до м. Гамбург та у зворотньому напрямку - 2 963,64 євро, витрати на проживання в готелі за кордоном - 2 070,10 євро.

Крім того, неповнолітньому ОСОБА_2 завдана моральна шкода, розмір якої становить 70 000 грн.

За таких підстав, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначені майнові витрати, моральну шкоду та судовий збір.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та їх представник в судовому засіданні не визнали позовні вимоги та заперечували проти їх задоволення, зазначивши, що неповнолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, непричетний до нанесення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того, зазначають, що шкода неповнолітньому ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, була заподіяна під час перебування дитини у навчальному закладі - гімназії № 179 м. Києва і є наслідком нездійснення належного контролю навчального закладу за поведінкою учнів.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, свідків, дослідивши матеріали справи та матеріали кримінального провадження № 0014657 від 10.11.2013 р., встановлено наступне.

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року та його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_6, що підтверджується даними свідоцтва про народження НОМЕР_1, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві. (а.с. 28)

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с. 27)

Неповнолітні ОСОБА_2 та ОСОБА_5 у 2013-2014 навчальному році навчалися у 4-А класі гімназії № 179 м. Києва.

Судом встановлено, що 09 грудня 2013 року близько 11 год. 25 хв. на перерві після третього уроку в кабінеті № 302 гімназії № 179 м. Києва, розташованої за адресою: м. Київ, проспект 40-річчя Жовтня, 120-В, неповнолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої травми лівого ока: проникаюче корнеосклеральне поранення (лінійна рана рогівки, субкон"юнктивальний розрив склери з випадінням внутрішніх оболонок), гіфема, відшарування сітківки.

Згідно висновку експерта № 295/Е вказане тілесне ушкодження за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за крітерієм втрати органу). (а. 133 кримінального провадження)

Наказом № 317 від 09грудня 2013 року у гмназії № 179 м. Києва з метою розслідування нещасного випадку, який стався з учнем 4-А класу вказаного навчального закладу, була створена комісія з розслідування нещасного випадку. (а. 77 кримінального провадження).

Факт нещасного випадку підтверджується актом № 5 форми Н-Н від 12 грудня 2013 року про нещасний випадок, що стався з учнем навчального закладу,затвердженого директором гімназії № 179 м. Києва Чернілевською І.Л. (а.с.25).

Наказом № 326 від 13 грудня 2013 року директора гімназії № 179 м. Києва Чернілевської І.Л. за наслідками розслідування вказаного нещасного випадку оголошено догану вчителю початкових класів ОСОБА_8 за порушення виконання п. 3.4 Посадової інструкції.(а. 90 кримінального провадження)

Згідно медичного висновку № 21, виданого Комунальним некомерційним підприємством "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 " Голосіївського району м. Києва від 06.02.2014 р., ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримав статус дитини-інваліда. (а.с. 13)

Постановою від 30 квітня 2015 року старшого слідчого СВ Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві Волощук К.Л., кримінальне провадження № 0014657 від 10.12.2013 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, закрито за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. (а.с. 245)

Звертаючись у суд з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, позивач просить стягнути матеріальну та моральну шкоду з батьків неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посилаючись на ч. 1 ст. 1178 ЦК України, як на правову підставу своїх позовних вимог, відповідно до якої шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичної особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітніми особами.

На думку позивача, відповідачі нехтують своїми батьківськими обов"язками і не виховують сина в дусі поваги до прав і свобод інших людей. У якості доказів наводиться характеристика, складена на ОСОБА_5 за період його навчання у гімназії № 179 м. Києва 2013/2014 навчального року (а.с. 29), яка, на думку суду, не може бути прийнята до уваги, оскільки є необ"єктивною та спростовуєтьсяпсихолого-педагогічною характеристикою, виданою Хотівською НВК "Загальноосвітня школа 1-ІІІ ст. - гімназія", з якої вбачається, що ОСОБА_5 спокійний, вихований, товариський, за темпераментом сангвінік та має урівноважену реакцію на зовнішні подразники. Батьки приділяють велику увагу питанням навчання та виховання сина. (а.с. 228) Також це підтверджується характеристикою від 12.03.2014 р., виданою директором Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи № 15, де ОСОБА_5 займається футболом з 2009 року. Зокрема у характеристиці зазначено, що ОСОБА_5 є дисциплінованим, має врівноважений спокійний характер, працелюбний. Зауважень та порушень дисципліни по навчально-тренувальним заняттям не було. (а.с. 137)

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що підставою приятгнення батьків до цивільно-правової відповідальності за правопорушення, вчинені неповнолітніми дітьми, виступає їх власне правопорушення, під яким слід розуміти винне, протиправне невиконання покладених на них обов"язків щодо належного виховання дітей.

Скоюване батьками правопорушення повинно характерізуватись з об"єктивної сторони протиправністю, наявністю шкоди, причинним зв"язком між ними, а з суб"єктивної - виною.

В найзагальнішому вигляді протиправність поведінки батьків полягає у свідомому невиконанні чи неналежному виконанні обов"язків щодо виховання обов"язків щодо виховання або у зловживанні батьківськими правами.

Виховання можна визнати неналежним, якщо не забезпечуються законні права та інтереси дитини і в неї не формується стійкий імунітет до асоціальної поведінки, до порушення законів держави, прав та законних інтересів інших оіб. При цьому, елементи, які утворюють належне виховання, нормативно не можуть бути закріплені. Закон вказує тільки на мету виховання.

У будь-якому разі для протиправної бездіяльності характерна система, тобто постійне, щоденне ухилення від здійснення батьківського обов"язку.

Позивачем не надано доказів, які б підтверджували системне невиконання відповідачами своїх батьківських обов"язків, що виявилось уненалежному вихованні (порушенні норм ст. 150 СК України) дитини і що саме неналежне виховання ОСОБА_5 стало причиною шкоди, отриманої ОСОБА_2 І навпаки - письмові докази, надані відповідачами, вказують на належне виховання ОСОБА_5, а отже дотримання відповідачами своїх обов"язків, передбачених ст. 150 СК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1178 ЦК України якщо малолітня особа зазнала шкоди під час перебування під наглядом навчального закладу, цей заклад зобов"язаний відшкодувати шкоду, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини.

Шкода, завдана ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, виникла саме під час перебування дитини у навчальному закладі - гімназії № 179 м. Києва і є наслідком нездійснення належного контролю навчального закладу за поведінкою учнів.

ОСОБА_8, яка була опитана в судовому засіданні в якості свідка, підтвердила, що вона залишила на перерві дітей 4-А класу без нагляду. Судом встанволено, що за наслідками розслідування вказаного нещасного випадку оголошено догану вчителю початкових класів ОСОБА_8 за порушення виконання п. 3.4 Посадової інструкції.(а. 90 кримінального провадження)

Такі дії навчального закладу є неналежним виконанням свого обов"язку здійснювати нагляд за малолітнім у порушення ст. 22 Закону України "Про загальну середню освіту" та п.п. 4.6.1, 4.6.2 п. 4.6 Положення про організацію роботи з охорони праці учасників навчально-виховного процесу в установах і закладах освіти, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України № 563 від 01.08.2001 р., а отже винними і протиправними.

Таким чином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є неналежними відповідачами по справі.

Оскільки позивачем по справі не наведено достатніх доказів в обгрунтування свого позову, суд вважає, що в задоволенні таких позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.23, 1166, 1167, 1178, 1195, 1199 та 1202 ЦК України, ст.ст. 150 та 155 СК України, ст.ст. 10, 12, 30, 60, 212 та 213 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: