Справа № 502/262/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді Балан М.В., при секретарі Урсул Г.К.,

розглянувши цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про

стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання дочки на час навчання. З позовної заяви вбачається, що під час перебування у шлюбі народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до рішення Кілійського районного суду по справі №2-2080/06, відповідач сплачував на користь позивачки на утримання доньки по 165 гривень щомісячно (сума індексувалась), починаючи з 08.09.2006 року до 06.02.2015 року. На теперішній час відповідач має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 4606,60 гривень, що підтверджується інформацією з ВДВС Кілійського РУЮ. Відповідач не забезпечує матеріальні потреби доньки, яка перебуває на утриманні матері.

На сьогоднішній день донька навчається у вищому навчальному закладі на першому курсі на денній бюджетній формі навчання за напрямом підготовки «Автоматизація та компютерно-інтегровані технології» в Одеській національній академії звязку ім. О.С.Попова з 01.09.2014 року. Термін закінчення навчання 30.06.2018 року, що підтверджується відповідною довідкою №11-24/2904 від 29.01.2015 року.

Позивач також у позові зазначає, що витрати доньки щомісячно складають приблизно 3700 гривень (транспортні витрати, продукти харчування, витрати на одяг, кишенькові витрати, а також сплата оренди житла), та вона не в змозі їх самостійно оплачувати, оскільки сама працює на тимчасових роботах та отримує в середньому 1500 гривень щомісячно.

Таким чином позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно.

20.04.2015 року від ОСОБА_1 до канцелярії суду надійшла уточнююча позовна заява, відповідно до якої вона просить стягувати аліменти з ОСОБА_2 у твердій грошовій формі в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи від дня звернення до суду.

29.04.2015 року до канцелярії суду надійшли заперечення ОСОБА_4 на позов ОСОБА_1 за вх. № 2988/15 від 29.04.2015 року, відповідно до якого позов ОСОБА_1 вважає необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідач зазначив, що з 14.11.2005 року офіційно не працює, що підтверджується копією трудової книжки, він є багатодітним батьком та до складу його сім?ї входять: ОСОБА_5, його дружина, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 (на утримання якого він сплачує аліменти), ОСОБА_9 (знаходиться на його утриманні). Його середній заробіток на місяць складає приблизно 1000 гривень, та він не має можливості утримувати повнолітню доньку ОСОБА_3, що згідно Сімейного кодексу України є основними показниками для стягнення аліментів, таким чином відповідач просить у задоволені позовної заяви ОСОБА_1 відмовити.

Позивачем було подано заяву відповідно до якої вона підтримує свої позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявився, надав до канцелярії суду заяву про те, що з позовом не згоден та просить розглянути справу за його відсутності на підставі раніше поданног заперечення.

На підставі письмових заяв позивача та відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197 ЦПК України.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Так, судом достовірно встановлено, що 06.02.1997 року народилась ОСОБА_3, про що в Книзі реєстрації народжень 14.02.1997 року зроблено відповідний актовий запис №32, батьками якої зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження 1-ЖД №091665, видане відділом реєстрації актів громадського стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області 14.02.1997 року.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ЖД № 107420, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції одеської області , шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №46 від 11.05.2004 року.

Згідно довідки, виданої Одеською національною академією звязку ім. О.С.Попова за № 11-24/2904 від 29.01.2015 року, ОСОБА_3 дійсно є студенткою 1 го курсу денної бюджетної форми навчання Одеської національної академії звязку ім.. ОСОБА_10. Зарахована з 01.09.2014 року, термін навчання 30.06.2018 року.

04.06.2004 року ОСОБА_2 одружився на ОСОБА_11, актовий запис №35, прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції 04.06.2004 року.

У шлюбі народився ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис №211 від 25.12.2004 року, батьками якого вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_5, відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЖД №229415, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області 25.12.2004 року.

Також у шлюбі народилась ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий запис №82 від 13.04.2012 року, батьками якої вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_5, відповідно дло свідоцтва про народження серії І-ЖД №298228, виданого відділом державної реєстрації акт ів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області 13.04.2012 року.

Відповідно до посвідчення №047312, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 01.04.2013 року, ОСОБА_2 є багатодітним батьком.

Згідно довідки, виданої відділом ДВС 06.05.2015 року №22-4059, на виконанні у відділі знаходиться виконавчий лист по справі №2-2486/06, виданий Кілійським районним судом одеської області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 на утримання ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 130 гривень щомісячно починаючи з 10.11.2006 року, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму. Аліменти сплачуються вчасно, заборгованості станом на 01.04.2015 року немає.

З трудової книжки ОСОБА_2 вбачається, що з 14.11.2005 року він офіційно не працює.

Статтею 198 Сімейного кодексу України передбачені підстави виникнення обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина - батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, що передбачено статтею 200 Сімейного кодексу України.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Оскільки з досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що відповідач офіційно не працевлаштований, отримує мінливий дохід, є багатодітним батьком та на його утриманні перебувають дружина, двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання якого він щомісячно сплачує аліменти, а також ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, а позивач є працездатною, на її утриманні перебуває лише повнолітня ОСОБА_3, яка навчається на бюджетній формі навчання, суд, враховуючи майновий та сімейний стан сторін, приходить до висновку, що відповідач позбавлений можливості утримувати повнолітню ОСОБА_3 на час її навчання.

Керуючись ст. ст.10, 11, 88, 209, 212-215, 224-226, 367 ЦПК України, ст. ст. 182, 198-200 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_12