233 № 233/4446/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Малінова О.С.

при секретарі Клименко І.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на землю, -

В С Т А Н О В И В:

27 липня 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання за нею права приватної власності на земельні ділянки. Вона обґрунтовувала свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько, ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з Після його смерті залишилася спадщина у вигляді двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,52 га - рілля; та площею 0,81 га - багаторічні насадження, що підтверджується державним Актом на право приватної власності на землю - Серія НОМЕР_2, який виданий на підставі розпорядження Костянтинівської райдержадміністрації від 29.03.20006 року № 135 на ім'я ОСОБА_5; свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06.12.2012 року, зареєстрованого за реєстром № 156; свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06.12.2012 року, зареєстрованого за реєстром № 158.

Земельні ділянки розташовані за адресою - Артемівська сільська Рада Костянтинівського району Донецької області та мають кадастрові номери НОМЕР_3 та НОМЕР_4.

10 червня 2013 року ОСОБА_4 склав заповіт, в якому вищевказані земельні ділянки заповідав позивачці, що підтверджується Заповітом від 10.06.2013 року, який додається до матеріалів справи.

Вона у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_4, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, але не може переоформити спадщину з тих причин, що батько, отримавши свідоцтво про право на спадщину після смерті матері - ОСОБА_5, не зареєстрував своє право власності на отримані вищевказані земельні ділянки.

Тому, позивачка ОСОБА_2 просила визнати право власності на вказані земельні ділянки за нею, як за спадкоємцем за заповітом.

У судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що й у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3, який є рідним братом позивачки, і прийняв спадщину після смерті батька, в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позов визнав повністю та просив розглянути справу за його відсутності.

З'ясувавши вказану позицію сторін, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявністю для того законних підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с.Степанівка Костянтинівського району Донецької області помер ОСОБА_4 (а.с.3). Після його смерті залишилась спадщина у вигляді Після його смерті залишилася спадщина у вигляді двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним Актом на право приватної власності на землю - Серія НОМЕР_2, до складу якої входить ділянка №1 площею 5,52 га - рілля кадастровий номер НОМЕР_3, та ділянка №2 площею 0,81 га - багаторічні насадження, площею 0,81га, кадастровий номер НОМЕР_4, розташованої на території Артемівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (а.с. 4, 9, 10).

10 червня 2013 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким заповів ОСОБА_2 вказані земельні ділянки (а.с.7).

Позивачка ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину, звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори (а.с.27-28).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 Земельного кодексу України, шляхом визнання прав. Відповідно до статей 1225 Цивільного кодексу України і 131 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів.

Крім того, у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення), при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю.

Тому, за ОСОБА_2 на підставі ст.ст. 392, 1225, 1235, 1268 ЦК України, ст.131 ЗК України слід визнати право приватної власності на вказану земельну ділянку.

Керуючись ст.ст. 174, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 377, 392, 1225, 1235, 1268 ЦК України, ст.131 ЗК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на землю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с Шахтарь Великоновоселківського району Донецької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування за заповітом право приватної власності на земельну ділянку площею 6,33га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, до складу якої входить ділянка №1 площею 5,52 га - рілля кадастровий номер НОМЕР_3, та ділянка №2 площею 0,81 га - багаторічні насадження, площею 0,81га, кадастровий номер НОМЕР_4, розташованої на території Артемівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя