Провадження № 2/761/8958/2015
У Х В А Л А

20 жовтня 2015 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Рибак М.А., розглянувши матеріали позовної заяви Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово- комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» звернулося до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово- комунальні послуги.

Оскільки позовна заява не відповідала вимогам ст. 119 ЦПК України, зокрема, до позовної заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору, а саме відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України В «Про судовий збір» розмір ставки судового збору із позовних заяв, які подаються до суду, немайнового характеру становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто, 243 грн. 60 коп.

У відповідності до п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Як вбачається з платіжного доручення № 132 від 05 березня 2015 року на суму 152,75 грн., що додана позивачем до матеріалів позову, призначення платежу вказано: "збір за заяву про видачу судового наказу", однак як вбачається з матеріалів позовної заяви позивач звертається до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово- комунальні послуги, а не з заявою про видачу судового наказу, судом було постановлено ухвалу від 07.09.2015 року про залишення позову без руху і надано позивачу п'ятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ухвали суду.

В матеріалах справи міститься власно ручна розписка представника позивача про отримання 15.10.2015 року вказаної ухвали суду про усунення недоліків.

19 жовтня 2015 року представником позивача на виконання ухвали суду від 07 вересня 2015 року надано копію платіжного доручення від 03.08.2015 року, при цьому представник позивача зазначив, що ним подано копію платіжного доручення у зв'язку з тим, що оригінал міститься в матеріалах справи.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, представником позивача, при зверненні до суду з позовною не було долучено платіжного доручення на підтвердження сплати судового збору за подачу позовної заяви, а лише долучено платіжне доручення на сму 152,75 грн в якому призначення платежу вказано: "судовий збір за заяву про видачу судового наказу".

При цьому, згідно роз'яснень, які містяться в п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України. Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Проте, позивачем недоліки зазначені в ухвалі суду від 07.09.2015 року не усунені, тобто ухвала суду від 07.09.2015 року не виконана, а тому позовна заява вважається неподаною та підлягає поверненню позивачу.

Відповідно до ч.5 ст. 121 ЦПК України, роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовну Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово- комунальні послуги, повернути позивачу.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: М.А.РИБАК