Справа № 755/574/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2015 р. В складі головуючого судді Гончарука В.П.

при секретарі Погорілій К.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про зняття арешту.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько позивача ОСОБА_2 1944 р. н.

Після смерті батька позивача відкрилась спадщина, у складі якої є нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_1

Позивач звернулася до Другої київської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак йому було відмолено у видачі свідоцтва, оскільки постановою державного виконавця ВДВС у Дніпровському районі м. Києва в 2003 році було накладено арешт на все майно ОСОБА_1 .Як з'ясувалося пізніше арешт було накладено в рамках виконавчого провадження, арешт не знято за відсутності виконавчого провадження на виконанні, за яким таке накладення відбувалось. Позивач звернувся до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції із заявою про зняття арешту з вищезазначеної квартири. Відповідач повідомив позивача що надати інформацію щодо перебування на виконанні виконавчих документів де божником є ОСОБА_2 та інформацію щодо накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 немає можливості у зв"язку із знищенням документації до 2010 року.

За таких обставин позивач просить зняти арешт із АДРЕСА_1

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засідання проти задоволення позову не заперечував, висловився про прийняття рішення на розсуд суду.

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали спадкової справи справи, суд приходить до наступного.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 була придбана ОСОБА_2 21.10.1997 р. копія договору купівлі-продажу .

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть. (а. с. 6).

ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_2. (а.с. 5)

Позивач звернулася до Другої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва з тих підстав, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна виявлено наявність арештів на спірну квартиру, зареєстроване 21.01.2003 року на підставі постанови ВДВС у Дніпровському районі м. Києва від 21.01.2003 року.

Відповідно до довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 28.02.2014 року квартира АДРЕСА_1, зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого на Київській універсальній біржі 21.10.1997 року № Д3823/11322.

21 січня 2003 року постановою державного виконавця ВДВС Дніпровського району м. Києва накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1

Відповідно до відповіді начальника відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, вбачається, що надати інформацію щодо перебування на виконанні виконавчих документів де боржником є ОСОБА_2 та інформацію щодо накладення арешту на майно ОСОБА_2 у 2003 році відділ не має можливості, у зв"язку зі знищенням документації до 2010 року відповідно до порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого наказом № 2274/5 від 25.12.2008 року.

Частинами 1, 2 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст.60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Таким чином, оскільки арешт на квартиру АДРЕСА_1 , був накладений державним виконавцем, виконавче провадження на підставі якого було накладено арешт на майно позивача знищене, суд вважає за необхідне зняти арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_1, відповідно до постанови відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі м. Києва від 21.01.2003 року.

Відповідно до ч. 3 ст.. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1 ст..1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (ст..1296, 1298 ЦК України).

Як було встановлено судом, та вбачається з матеріалів спадкової справи, позивач звернулася до Другої київської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини у визначений законом шестимісячний строк. Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, яка належала спадкодавцю ОСОБА_2, з тих підстав, що на квартиру був накладений арешт. Та враховуючи що матеріали виконавчого провадження на підставі якого було накладено арешт були знищені Відділом державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ у м. Києві. Суд приходить до висновку, що доводи позивача про зняття арешту з квартири , є обгрунтовнимим, та такими що підлягають задоволенню.

Керуючись ст..ст.3, 15, 16, 321, 1268, 1270, 1296, 1298 ЦК України, ст.. 60 Закону України "Про виконавче провадження", ст..ст. 10, 11, 59, 60, 88, 212, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги задовольнити.

Зняти арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_1 який був накладений відповідно до постанов відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі м. Києва від 21.01.2003 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя