АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/685/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 30 Мазай Н.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоСіренка Ю. В.
суддівДемченка В. А. , Магди Л. Ф.
при секретаріРибасюк О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційні скарги ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 16 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, ПАТ «Страхова компанія «Провідна», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и л а :

25 вересня 2012 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що 9 вересня 2011 року на території Монастирищенського району Черкаської області на автодорозі Орадівка - Мошни 56 км. + 150 м. відбулась ДТП за участю належного йому на праві власності автомобіля Nissan Almera, д.н.з. НОМЕР_4, під його керуванням, та автомобіля ГАЗ 33023, д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_6, який, виїжджаючи із польової дороги на головну дорогу Орадівка- Мошни 56 км. + 150 м., не надав дорогу автомобілю який наближався до даного перехрестя та виїхав на перехрестя, внаслідок чого автомобіль Nissan Almera, д.н.з. НОМЕР_4 отримав механічні пошкодження.

Постановою Монастирищенського районного суду від 17 жовтня 2011 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680 гривень.

Відповідно до звіту про оцінку автомобіля № 30/11/11 матеріальний збиток, завданий позивачу як власнику автомобіля Nissan Almera в результаті його пошкодження, становить 62299 грн. 15 коп.

Між ОСОБА_6 та ПАТ «Страхова компанія «Провідна» 25 лютого 2011 року був укладений договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів №АП/0016287/1021/11, відповідно до якого ПАТ «Страхова компанія «Провідна» взяла на себе відповідальність по відшкодуванню збитків, заподіяних в результаті ДТП з вини ОСОБА_6 та інших осіб, допущених до керування автомобілем ГАЗ 33023, д.н.з. НОМЕР_5., перед третіми особами.

Внаслідок вказаної дорожньо - транспортної пригоди позивачу було завдано матеріальну та моральну шкоду. В добровільному порядку відповідачі відмовляються відшкодовувати завдану шкоду у зв'язку з чим позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Просив суд стягнути солідарно зі співвідповідачів на його користь матеріальну шкоду в сумі 62 299,15 грн., моральну шкоду в сумі 5 000 грн., а всього на загальну суму 67 299,15 грн., судові витрати по справі, що складаються із сум державного мита у розмірі 716,77 грн., та витрат на правову допомогу у розмірі 3 500 грн., а всього судових витрат на загальну суму 4216,77 грн., стягнути зі співвідповідача за позовом, ПрАТ «Страхова компанія «Провідна», на його користь пеню за ухилення від виконання зобов'язання у розмірі 4378 грн.

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 16 січня 2015 року позов ОСОБА_7 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 матеріальні збитки в сумі 62 299 грн. 15 коп., у відшкодування моральної шкоди 2000 грн. та судові витрати в сумі 1325 грн. 19 коп., а всього 65624 грн. 34 коп.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» судові витрати в сумі 5365 грн. 20 коп.

В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_7, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення його позовних вимог у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення, винесеного внаслідок порушення норм процесуального права та на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про покладення основного обов'язку по відшкодуванню завданої шкоди внаслідок ДТП на відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Провідна».

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог заявлених в суді першої інстанції, судова колегія приходить до висновку про відхилення апеляційних скарг, виходячи із наступних підстав.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Встановлено, що 9 вересня 2011 року на території Монастирищенського району Черкаської області на автодорозі Орадівка - Мошни 56 км. + 150 м. відбулась ДТП за участю належного ОСОБА_7 на праві власності автомобіля Nissan Almera, д.н.з. НОМЕР_4, під його ж керуванням, та автомобіля ГАЗ 33023, д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_6, який, виїжджаючи із польової дороги на головну дорогу Орадівка - Мошни 56 км. + 150 м., не надав дорогу автомобілю який наближався до даного перехрестя та виїхав на перехрестя, внаслідок чого автомобіль Nissan Almera, д.н.з. НОМЕР_4 отримав механічні пошкодження.

Постановою Монастирищенського районного суду від 17 жовтня 2011 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680 гривень. (т.1 а.с. 6)

Вказані обставини не підлягають доказуванню в силу ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА /2674040 від 25 лютого 2011 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна». Строк дії полісу з 25 лютого 2011 року до 24 лютого 2012 року, включно. За даним полісом ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну складає - 50 000 грн., франшиза - 0 грн. ( т. 2 а.с. 166).

За наданим відповідачем ПрАТ « Страхова компанія «Провідна» висновком № 09-03/2012 від 14.03.2012 року транспортно-трасологічного дослідження механізму утворення пошкоджень автомобіля Nissan Almera д.н.з. НОМЕР_4: Комплекс наявних на досліджуваному автомобілі пошкоджень з технічної точки зору не відповідає і не міг утворитися за обставин пригоди, викладених у поясненнях страхувальника ОСОБА_6 та потерпілого водія ОСОБА_7, а саме, в наслідок лобового зіткнення авто із вказаним вертикально розташованим деревом на автодорозі Орадівка-Мошни Черкаської області, оскільки зафіксовані пошкодження досліджуваного автомобіля ні за механізмом, ні за характером слідоутворення, ні за формою утворених пошкоджень і висотою їх розташування від опорної поверхні, ні за кількістю об'єктів слідоутворення не відповідають вказаним страхувальником та потерпілим водієм умовам зіткнення, що свідчать про технічну неспроможність заявлених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обставин виникнення пригоди (т. 2 а.с. 123-134).

В ході розгляду справи, за клопотанням представника ПрАТ «Страхова компанія «Провідна», ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 18 грудня 2013 року було призначено по даній справі судову транспортно-трасологічну експертизу по наявних матеріалах справи, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ( т.2 а.с. 254-256).

Відповідно до висновку судової транспортно-трасологічної експертизи №737/14-52 від 25 квітня 2014 року ( т.3 а.с. 12-26) проведеної судовим експертом ОСОБА_9, з технічної точки зору, комплекс механічних пошкоджень деталей (вузлів) автомобіля Nissan Almera (д.н.з. НОМЕР_4), перелічених у звіті №30/11/11 від 25.11.2011 оцінювача ОСОБА_10, не міг утворитися в рамках дорожньо-транспортної пригоди, яка заявлена водіями ОСОБА_7 та ОСОБА_6 такою, що сталася 09.09.2011 року на відмітці «56 км+150 м» автодороги сполученням «Орадівка-Мошни» Монастирищенського району Черкаської області. А саме: спочатку - при контактуванні лівим дзеркалом заднього виду з автомобілем ГАЗ-33023 (д.н.з. НОМЕР_5.), а потім - під час наїзду передньою частиною на стовбур дерева, розташованого в кюветі правого узбіччя. Пояснення водіїв ОСОБА_7 та ОСОБА_6 щодо місця та обставин пригоди, які наявні в адміністративній справі №3-839/11 (3-890/11) та в повідомленнях до ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» про настання страхового випадку, технічно не спроможні.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 26 ЗУ «Про страхування», , п.12.1.3 договору страхування, підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку.

Враховуючи проведені по справі експертні дослідження та висновки, інші належні і допустимі докази, колегія суддів погоджується з висновками суду про відсутність правових підстав для стягнення матеріальної шкоди із страхової компанії.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Згідно з п.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах , а саме: шкоди, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Вина ОСОБА_6 встановлена, та підтверджується належними та допустимими доказами у справі, яким дана вірна правова оцінка.

Види, локалізація та кількість механічних ушкоджень, заподіяних автомобілю Nissan Almera, д.н.з. НОМЕР_4, зазначені в протоколі огляду і перевірки технічного стану транспортного засобу (т.2 а.с. 9)

Відповідно до звіту про оцінку автомобіля № 30/11/11 матеріальний збиток, завданий позивачу як власнику автомобіля Nissan Almera в результаті його пошкодження, становить 62299 грн. 15 коп. (т. 1 а.с. 7-29)

Згідно «Заключення № 366/11 експертного автотоварознавчого дослідження по питанню збитків, спричинених власнику колісно-транспортного засобу» від 29 вересня 2011 року, складеного експертом Лопатіним В.М. за замовленням ПрАТ « СК Провідна», матеріальний збиток, завданий власникові транспортного засобу Nissan Almera д.н.з. НОМЕР_4, в результаті ДТП складає: 63 891,93 грн. ( т. 1 а.с. 140-158).

Задовольняючи позов частково та стягуючи із відповідача ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 62299 грн. 15 коп., суд вірно виходив з того, що вказана сума матеріальної шкоди була заявлена позивачем, клопотань про збільшення позовних вимог від позивача в ході розгляду справи не надходило, а відтак, враховуючи вимоги процесуального Закону, розглянув справу в межах позовних вимог.

Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із вини ОСОБА_6 у вчиненій ДТП, врахувавши при цьому як ступінь вини, так і глибину фізичних та душевних страждань, завданих потерпілому, та дійшов в цій частині обґрунтованого висновку про стягнення з винної особи на користь позивача моральної шкоди в розмірі 2000 грн.

Питання про розподіл витрат, пов'язаних із розглядом справи, вирішено вірно, та доводами апеляційної скарги не спростовуються.

Відсутні й правові підстави для солідарного обов'язку страховика та страхувальника відшкодовувати шкоду, завдану потерпілій особі.

Доводи апеляційних скарг зазначених висновків суду не спростовують і на їх правильність не впливають. Крім того, вони були предметом розгляду суду першої інстанції та обґрунтовано визнані безпідставними.

Наведене свідчить, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування та задоволення апеляційних скарг за наведеними в них доводами судова колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_6, ОСОБА_7 відхилити, а рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 16 січня 2015 року у даній справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :