Справа № 640/243/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2015 р.

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Сенаторова В.М.

при секретарі - Сергєєвої Н.С.

представника заінтересованої особи - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2, заінтересовані особи: позивач - Публічне акціонерне товариство « Мегабанк», відповідач ОСОБА_3 про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціаціїї „Слобожанська перспектива від 03.11.2014 р. по справі № 2/927-2014, -

ВСТАНОВИВ:

13.01.2015р. ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій просить скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Слобожанська перспектива» від 03.11.2014 року у третейській справі № 2/927-2014 за позовом ПАТ «МЕГАБАНК» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №09-14/2013-МК-UAH від 16.07.2013 р. і розмірі 292 104,73 грн. та звернення стягнення на предмет застави за договором застави майна від 16.07.2013 р., третейського збору в розмірі 2 000,00 грн. та витрат на листування в розмірі 96,00 грн. В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_2 посилається на те, що позовні вимоги, заявлені до нього, підлягають розгляду лише в рамках цивільного провадження у місцевому суді за місцем його проживання; що кредит ним було оформлено як споживчий і третейським судом при розгляді позовної заяви були порушені вимоги статті 6 Закону України «Про третейські суди», відповідно до якої третейським судам не підвідомчі справи у спорах щодо захисту прав споживачів, в тому числі споживачів послуг банку. Також, в якості додаткової підстави для скасування рішення третейського суду ОСОБА_2 вказує на те, що на момент укладання Кредитного договору в ПАТ «Мегабанк» існувала типова форма Договору, яка була розроблена самим банком, та оскільки кредитний договір містить третейське застереження, в якому зазначено, що всі спори за цим договором будуть розглядатись лише Постійно діючим Третейським судом при Асоціації «СЛОБОЖАНСЬКА ПЕРСПЕКТИВА» він є договором приєднання, що позбавляє його права на вибір судової інстанції щодо справедливого, як на його думку, розгляду спору.

В судове засідання позивач ОСОБА_2, заінтересована особа відповідач ОСОБА_3 не зявились, направили до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність.

Представник ПАТ « Мегабанк» в судове засідання зявився, надав заперечення на заяву про скасування рішення третейського суду в якій просив відмовити у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду, посилаючись на те, що третейським судом при розгляді справи не було порушено вимог ЦПК України, Закону України «Про третейські суди». Також, представником ПАТ «МЕГАБАНК» було зазначено, що в провадженні судді Київського районного суду м. Харкова Попрас В.О. знаходилась справа за заявою ПАТ «Мегабанк» про видачу виконавчого документу на рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Слобожанська перспектива» від 03.11.2014 року по справі №2/927-2014, яка була 12.12.2014 року задоволена в повному обсязі та виконавчі листи отримано заявником. Таким чином, відповідність чинному законодавству України рішення третейського суду, підтверджена при розгляді заяви ПАТ «Мегабанк» про видачу виконавчих листів.

Відповідно до ч. 2 ст. 389-4 ЦПК України, про час та місце розгляду справи повідомляються особи, які беруть участь у справі. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджають розгляду справи.

Суд, вислухавши представника ПАТ « Мегабанк», дослідивши матеріали справи, матеріали справи № 2/927-2014 зазначає наступне.

03.11.2014р. Постійно діючим третейським судом при Асоціації «Слобожанська перспектива» (далі по тексту Третейський суд) було прийнято рішення по справі №2/927-2014, відповідно до якого позовна заява ПАТ «Мегабанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №09-14/2013-МК-UAH від 16.07.2013 р. і розмірі 292 104,73 грн. та звернення стягнення на предмет застави за договором застави майна від 16.07.2013 р. задоволена у повному обсязі. Вказане рішення набрало чинності з моменту його проголошення, третейський збір в розмірі 2 000,00 грн. та витрати на листування в розмірі 96,00 грн./а.с.105-108 справа № 2/927-2014/

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 389-5 ЦПК України рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав:

1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16-19 цього Закону.

5) третейський суд вирішив питання про права і обовязки осіб, які не брали участь у справі.

Наявність третейських застережень підтверджуються розділом 10 п. 10.1. Кредитного договору № 09-14/2013-МК-UAH від 16.07.2013 р. та розділом 8 п. 8.1. Договору застави майна від 16.07.2013р., укладений із ОСОБА_2, розділом 6 п. 6.1. Договору поруки № 09-14/2013-МК-UAH-П від 16.07.2013 р. укладеного із ОСОБА_3. /а.с.19-21, 23 справи 2/927-2014/

Третейські застереження в вищезазначених договорах викладені наступним чином: «Всі спори, що виникають за цим Договором між Сторонами, розглядаються Постійно діючим Третейським судом при Асоціації «Слобожанська Перспектива» (далі - Третейський суд) у відповідності з його Регламентом. Сторони погоджуються, що розгляд спорів у Третейському суді буде здійснюватись одноособово. Сторони доручають Голові Третейського суду призначати третейського суддю зі списку суддів третейського суду. Сторони ознайомленні з Регламентом Третейського суду».

Отже, пунктом 10.1. Кредитного договору № 09-14/2013-МК-UAH від 16.07.2013 р. та пунктом 8.1. Договору застави майна від 16.07.2013р., укладений із ОСОБА_2, а також пунктом 6.1. Договору поруки № 09-14/2013-МК-UAH-П від 16.07.2013 р. укладеного із ОСОБА_3, сторони погодили порядок врегулювання спорів, які можуть виникнути у зв'язку з укладенням та виконанням положень договору.

Відповідно до частини 1 статті 14 Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Слобожанська перспектива» місце проведення третейського розгляду визначається за адресою: 61002, м. Харків, вул. Артема, буд. 46.

Відповідно до частини 3 статті 2 Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Слобожанська перспектива» третейський суд розглядає спори за наявності третейського застереження у договорі, договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди (далі Третейська угода) між сторонами про передачу на його вирішення конкретного спору, визначених категорій або всі спорів, що виникли або можуть виникнути між сторонами у звязку з будь-яким правовідношенням незалежно від того, мало воно чи ні договірний характер.

Оскарженим рішенням Третейського суду вирішено питання про солідарне стягнення з Відповідачів на користь Позивача заборгованості за кредитним договором №09-14/2013-МК-UAH від 16.07.2013 р. в сумі 292 104,73 грн. та звернення стягнення на предмет застави від 16.07.2013 р., питання про солідарне стягнення третейського збору у розмірі 2 000,00 грн. та стягнення витрат на листування у розмірі 96,00 грн. тобто питання, які не виходять за межі третейського застереження.

В момент підписання договору, у сторін не було жодних зауважень щодо третейських застережень.

Посилання ОСОБА_2 на те, що позовні вимоги, які розглядались у третейському суді, можуть бути розглянуті лише у місцевому суді за місцем його реєстрації спростовується вищезазначеним, а також тим, що відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про третейські суди» третейський суд, самостійно вирішує питання про наявність або відсутність у нього компетенції для розгляду конкретної справи.

Третейське застереження ніяким чином не може розумітися як угода про відмову позивача від права на звернення до суду, оскільки третейське застереження є добровільною умовою Кредитного договору, Договору застави рухомого майна та Договору поруки, яка визначає відповідно до норм ЦПК України, Закону України «Про третейські суди», який суд має розглядати спори, що виникають за цими договорами. Третейське застереження закріплює бажання та домовленість сторін розглядати спір в третейському суді, та є підставою для передачі спору на розгляд третейського суду.

До того ж третейські застереження, які містяться в вищезазначених договорах, ніяким чином не суперечать чинному законодавству, оскільки стаття 6 Закону України «Про третейські суди» передбачає, що будь-якій спір, який виникає з цивільних чи господарський правовідносин може бути переданий на розгляд третейського суду.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку(кредитної спілки).

Відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживачів» банк не є споживачем» (п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 р. № 5).

Виходячи з положень Закону України «Про захист прав споживачів» та розяснень, викладених в абз. 3 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» споживачем, права якого захищаються на підставі Закону, в спірних правовідносинах є фізична особа, а не банк надавач банківської послуги, а тому звернення кредитора з позовом до споживача банківської послуги про стягнення заборгованості за кредитним договором за своєю правовою природою не є захистом прав споживача.

Договір сторін про передачу спору на розгляд третейського суду у випадках, передбачених законом (ст. 17 ЦПК України), не є відмовою від права на звернення до суду за захистом (як це зазначають Позивачі), а є одним зі способів реалізації права на захист своїх прав та інтересів.

Також, згідно зі ст. 6 Закону України «Про третейські суди» третейські суди можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин.

А те, що зазначена стаття передбачає винятки щодо розгляду третейським судом справ, то це ніяким чином не суперечить положенням третейського застереження.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про третейські суди» при прийнятті позову третейський суд вирішує питання про наявність і дійсність угоди про передачу спору на розгляд третейського суду.

А отже, суд приходить до висновку, що у відповідності до ст.. 17 ЦПК України, ст..ст. 5,6,12,37 Закону України «Про третейські суди», ст.. 1, 2 Регламенту Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Слобожанська перспектива» справа за позовом ПАТ «Мегабанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про солідарне стягнення з Відповідачів на користь Позивача заборгованості за кредитним договором №09-14/2013-МК-UAH від 16.07.2013 р. в сумі 292 104,73 грн. та звернення стягнення на предмет застави від 16.07.2013 р., питання про солідарне стягнення третейського збору у розмірі 2 000,00 грн. та стягнення витрат на листування у розмірі 96,00 грн. підвідомча третейському суду - Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Слобожанська перспектива», у звязку з цим, третейським судом ухвалено рішення в межах третейської угоди.

Крім того, судом встановлено, що третейську угоду третейське застереження, що викладене у пунктах 10.1. Кредитного договору № 09-14/2013-МК-UAH від 16.07.2013 р. та пунктом 8.1. Договору застави майна від 16.07.2013р., укладений із ОСОБА_2, а також пунктом 6.1. Договору поруки № 09-14/2013-МК-UAH-П від 16.07.2013 р. укладеного із ОСОБА_3, не визнано недійсним компетентним судом та склад третейського сулу, яким було прийнято оскаржене рішення повністю відповідає вимогам статей 16-19 Закону України «Про третейські суди».

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про третейській суди» обмін документами та письмовими матеріалами між сторонами, а також між сторонами і третейським судом чи третейськими суддями здійснюється у порядку, погодженому сторонами, і за вказаними ними адресами.

У постійно діючому третейському суді порядок обміну документами та письмовими матеріалами визначається Регламентом третейського суду.

Згідно з ч. 2 ст. 73 Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Слобожанська Перспектива» повідомлення про день, час та місце проведення засідання Третейського суду направляються за останнім відомим місцем проживання фізичної особи чи за юридичною адресою або місцезнаходженням юридичної особи рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи в інший спосіб, що передбачає отримання доказів доставки повідомлення адресатові, у тому числі шляхом вручення, та вважаються такими, що отримані в день такої доставки, навіть якщо на цей час одержувач за цією адресою не знаходиться чи не проживає, а про зміну своєї адреси ним не було повідомлено іншу сторону належним чином.

Відповідно до ст. 88 Регламенту Третейського суду неявка у судове засідання Третейського суду сторін або їх представників, які належним чином були повідомленні про розгляд справи і проведення засідання Третейського суду не є перешкодою для третейського розгляду і прийняття рішення.

Статтею 389-5 ЦПК України встановлено, що рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею, тобто існує вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду.

Оцінивши належність, допустимість, достатність доказів, судом підстав для скасування рішення третейського суду від 03.11.2014 р. по справі №2/927-2014 за позовом ПАТ «Мегабанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №09-14/2013-МК-UAH від 16.07.2013 р. і розмірі 292 104,73 грн. та звернення стягнення на предмет застави за договором застави майна від 16.07.2013 р., третейського збору в розмірі 2 000,00 грн. та витрат на листування в розмірі 96,00 грн., передбачених ст.. 389-5 ЦПК України не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає, що заява ОСОБА_2 про скасування рішення третейського суду задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 3891, 3894-3896 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2, заінтересовані особи: позивач - Публічне акціонерне товариство « Мегабанк», відповідач ОСОБА_3 про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціаціїї „Слобожанська перспектива від 03.11.2014р. по справі № 2/927-2014 за позовом ПАТ «Мегабанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №09-14/2013-МК-UAH від 16.07.2013 р. і розмірі 292 104,73 грн. та звернення стягнення на предмет застави за договором застави майна від 16.07.2013 р., третейського збору в розмірі 2 000,00 грн. та витрат на листування в розмірі 96,00 грн. відмовити.

Рішенння від 03 листопада 2014 року Постійно діючого Третейського суду при асоціації « Слобожанська перспектива» по справі № 2/927-2014 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя