Справа № 285/3416/15-ц
провадження № 2/0285/1364/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13.10.2015 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Помогаєва А.В., за участі секретаря судового засідання Музики Н.Ю. та осіб, які беруть участь у справі:

представника позивача : ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Новоград-Волинської державної нотаріальної контори, третя особа - ПАТ "Ощадний банк України" в особі Новоград-Волинського відділення № 2943, про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив у порядку усунення перешкод в користуванні належною йому земельною ділянкою по вул. Ржатківській, 59, в м. Новограді-Волинському, зобовязати нотаріуса Державної нотаріальної контори вилучити з Єдиного Реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна обтяження у вигляді заборони відчуження житлового будинку за вказаною адресою, реєстраційний номер 3012132, як помилково внесеного до реєстру, щодо неіснуючого обєкту нерухомого майна.

В обґрунтування позову посилався на те, що відповідно до рішення Новоград-Волинської міської ради від 15.04.2010 року №634 та Державного акта на право власності на земельну ділянку від 01.07.2010 року йому на праві власності належить приватизована земельна ділянка кадастровий №:00:034:0289, площею 0,0900 га по вул. Ржатківській, 59, в м. Новограді-Волинському цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

У липні 2015 року позивач мав намір провести відчуження вищезазначеної земельної ділянки. При перевірці нотаріусом наявності обтяжень на обєкти нерухомого майна за цією адресою, виявилось, що згідно відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна Новоград-Волинською державною нотаріальною конторою 24.03.2006 р. зареєстровано обтяження (архівний запис) за реєстраційним номером 3012132, у вигляді заборони на відчуження добудованого жилого будинку по вул. Ржатківська, 59, в м. Новограді-Волинському, належного ОСОБА_4; підстава обтяження повідомлення б/н відділення ощадбанку 2943.

Реєстрація обтяження проведена шляхом перенесення до електронної бази даних відомостей, що раніше обліковувались на паперових носіях в реєстрі №61, дата виникнення якого 30.08.1991 р. На час внесення заборони відчуження Новоград-Волинське відділення ощадбанку №2943 належало до структурних підрозділів Ощадбанку СРСР, самоліквідованого 24.12.1991 р.

На належній позивачу земельній ділянці за вказаною адресою будь-які споруди відсутні. Реєстрація права власності на житлові будинок чи інші будівлі не проводилась, що підтверджується довідкою КП «Новоград-Волинське МБТІ» від 18.05.2015 року №835. Таким чином, реєстрація обтяження проводилась на неіснуючий обєкт нерухомого майна.

Правовідносин з відділенням ощадбанку 2943 позивач не мав. У звязку з відсутністю правонаступників Ощадбанку СРСР, зняти заборону в позасудовому порядку можливості немає. Наявне обтяження неіснуючого житлового будинку по вул. Ржатківській, 59, перешкоджає використанню земельної ділянки для будівництва житлового будинку, та вбачається небезпека порушення права позивача на використання земельної ділянки за цільовим призначенням.

Позивач посилався на норми ст. 124 Конституції України, ст. 74 Закону України «Про нотаріат», ст. 391 ЦК України.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подали заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позову заперечували, посилаючись на наявність архівного запису №61 за 1991 рік про реєстрацію заборони відчуження майна, власником якого є ОСОБА_5. Крім того, посилались на відсутність у нотаріальної контори повноважень доступу до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна для внесення змін до записів, у тому числі вилучення заборон, не повязаних з вчиненням нотаріальних дій.

Представник третьої особи ПАТ Ощадбанк України в особі філії №2943 в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Повідомили про відсутність відомостей про спірну заборону.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані докази, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Відповідно до рішення Новоград-Волинської міської ради від 15.04.2010 року №634 та Державного акта на право власності на земельну ділянку від 01.07.2010 року позивачу на праві власності належить земельна ділянка кадастровий №:00:034:0289, площею 0,0900 га по вул. Ржатківській, 59, в м. Новограді-Волинському цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 5, 6).

Згідно архівного запису №61 за 1991 рік про реєстрацію заборони відчуження майна, власником якого є ОСОБА_5, Новоград-Волинською державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження за реєстраційним номером 3012132, у вигляді заборони на відчуження добудованого жилого будинку по вул. Ржатківська, 59, в м. Новограді-Волинському, належного ОСОБА_4 (а.с. 17).

З письмових пояснень відповідача вбачається, що крім запису в реєстрі, будь-які документи щодо реєстрації обтяження у 1991 році не збереглись.

Згідно копії реєстру, наданого відповідачем, заборона накладена на все майно ОСОБА_4, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 17). Докази належності зазначеній особі житлового будинку відсутні.

З довідки КП «Новоград-Волинське МБТІ» від 18.05.2015 року вбачається, що на земельній ділянці за адресою по вул. Ржатківській, 59, в м. Новограді-Волинському будівлі відсутні, реєстрація права не проводилась.

Таким чином, суд дійшов висновку, що існує вірогідність помилкового внесення архівного запису про заборону відчуження житлового будинку за вищевказаною адресою.

Разом з тим, суд визнає обґрунтованим заперечення відповідача щодо неможливості внесення нотаріусом змін до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна.

Статтею 74 Закону України «Про нотаріат» встановлено обовязок нотаріуса зняти заборону відчуження нерухомого майна лише у випадку одержання повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» до суду може бути оскаржено нотаріальну дію або відмову у її вчиненні, нотаріальний акт.

Позовна вимога у даній справі не повязана з вчиненням нотаріальної дії.

Повноваження органу державної реєстрації прав на нерухоме майно визначені ст. 8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. № 868.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Згідно п. 9 ч. 2 ст. 9 того ж Закону нотаріус як спеціальний суб'єкт здійснює функції державного реєстратора, крім передбачених пунктами 4 і 6 частини другої статті 9 цього Закону.

Пунктом 4 статті 9 встановлено повноваження по веденню реєстраційних справ щодо обєктів нерухомого майна. Таким чином, аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку, що ведення реєстраційних справ належить до виключної компетенції державних реєстраторів. Нотаріуси таких повноважень не мають.

Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. N 1141 (Далі по тексту Порядок №1141). Відповідно до п. 55 зазначеного Порядку на кожний окремий об'єкт нерухомого майна, право власності на який заявлено вперше, державний реєстратор органу державної реєстрації прав на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень відкриває реєстраційну справу. У разі прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень нотаріусом реєстраційну справу відкриває державний реєстратор органу державної реєстрації прав за місцем розташування такого нерухомого майна на підставі документів, що були видані, оформлені або отримані нотаріусом, які він передає органу державної реєстрації прав у порядку, встановленому Мін'юстом.

Суду не надано доказів наявності реєстраційної справи щодо будь-якої будівлі за адресою по вул. Ржатківській, 59, в м. Новограді-Волинському, а також реєстрації за ОСОБА_4 права власності на обєкт нерухомого майна за вказаною адресою.

Судом також не встановлено перешкод для відчуження позивачем земельної ділянки.

Стаття 15 ЦК України гарантує право на захист цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З наданого позивачем документу щодо відомостей з державних реєстрів прав власності, заборон відчуження обєктів нерухомого майна, іпотек, вбачається, що він оформлений неналежним чином, оскільки не містить підпису особи, яка його сформувала. Наданий документ також містить у різних розділах суперечливу інформацію про обєкт нерухомого майна (земельна ділянка та житловий будинок), а також про його власника (ОСОБА_2, ОСОБА_4Ф.). (а.с. 7, 8)

Процедура внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно визначена «Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», який затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 року N 3502/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.12.2011 р. за N 1429/20167 (далі по тексту Порядок №3502/5). Даним порядком передбачено лише внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вилучення обтяження з реєстру, як це вимагає позивач, чинним законодавством не передбачено.

Таким чином, позовна вимога про зобовязання нотаріуса вилучити з Єдиного Реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна обтяження у вигляді заборони відчуження житлового будинку не може бути виконана нотаріусом.

Згідно п. 2.1 Порядку №3502/5 для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком.

За результатом розгляду заяви приймається рішення про внесення відповідних змін або про відмову.

Суду не надано доказів, що позивач звертався до державної нотаріальної контори з відповідною заявою та отримав будь-яке рішення з цього питання.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Позивач не підтвердив свої позовні вимоги відповідними доказами. Зокрема, позивачем не доведено факт порушення відповідачем його прав та настання з вини відповідача будь-яких негативних наслідків.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 57-60, 88, 174, 208, 209, 212-215, 218, Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 16.10.2015 року.

Суддя А.В. Помогаєв