АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/3940/14-ц Номер провадження 22-ц/786/810/15Головуючий у 1-й інстанції Яценко В. В. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Мартєва С.Ю., Чічіля В.А.

при секретарі Колодюк О.П.

за участі представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 січня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_4 до територіальної громади в особі Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_3, Управління Держземагенства у Лубенському районі Полтавської області, третя особа реєстраційна служба Лубенського міськрайонного управління юстиції про скасування рішення сільської ради державного акту на право власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду із вказаним позовом та просила скасувати рішення позачергової двадцять четвертої сесії шостого скликання Засульської сільської ради від 03 лютого 2012 року "Про розгляд та затвердження технічної документації та зміну рішень "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку" та виданий на його основі Державний акт на право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою АДРЕСА_1.

В обгрунтування позовних вимог вказувала, що вона є власником домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_2.

Під зазначеним домоволодінням, в її фактичному користуванні знаходилась земельна ділянка площею 0.25 га., яку в 2013 році вона вирішила приватизувати.

Рішенням позачергової сорок сьомої сесії шостого скликання Засульської сільської ради від 06.12.2013 року, їй надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0.25 га. з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд, яка перебуває у власності Засульської сільської ради і розташована на території АДРЕСА_2.

На її замовлення було виготовлено технічну документацію із землеустрою.

При встановленні меж, було виявлено, що без її відома та згоди, сусід - батько відповідачки ОСОБА_3 - ОСОБА_5 в 2012 році здійснив приватизацію суміжної земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1. Ця земельна ділянка була самовільно збільшена за рахунок її землі на підставі рішення позачергової двадцять четвертої сесії шостого скликання Засульської сільської ради від 03 лютого 2012 року "Про розгляд та затвердження технічної документації та зміну рішень "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку". Внаслідок цього ділянка позивача зменшена на 0,0134, і в її користуванні залишилось 0.2366 га.

Рішенням Лубенського міськрайонног осуду Полтавської області від 28 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Скасовано рішення позачергової двадцять четвертої сесії шостого скликання Засульської сільської ради від 03 лютого 2012 року "Про розгляд та затвердження технічної документації та зміну рішень "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку".

Скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку розташовану за адресою АДРЕСА_1 площею 0,1743 га серії ЯМ №166495 від 10 серпня 2012 року, виданий на ім'я ОСОБА_5

Вказане рішення місцевого суду в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_3, просила скасувати його та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Судове рішення, ухвалене у справі, не відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до договору дарування від 16 вересня 2004 року ОСОБА_4 є власником домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_2 на земельній ділянці площею 0,25 га., належній Засульській сільській раді Лубенського району, що підтверджується записом у погосподарській книзі.

Земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок позивача, межує з земельною ділянкою , яка належала ОСОБА_5, яку в подальшому успадкувала його дочка ОСОБА_3 відповідачка по справі. У відповідності до акту від 05 січня 2012 року та доданої схеми визначені межі та розмір земельної ділянки відповідача.

Відповідно до акту прийому-передачі межових знаків на зберігання від 05 січня 2012 року (а.с. 63) ОСОБА_5 згідно ст. 55 ЗУ «Про землеустрій» та п. 1.14 інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і права постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, з доповненнями, згідноНаказу №174 Держкомзему України від 02 липня 2003 року передані під нагляд на збереження 14 межових знаків встановленого зразка із закріпленням меж земельної ділянки в натурі, розташованої на території Засульської сільради Лубенського району.

Рішенням Засульської сільської ради від 11 липня 2011 року на підставі заяви ОСОБА_5 був наданий йому дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку , яка розташована за адресою за адресою АДРЕСА_1 в розмірі 0,165 га.

У 2012 році була виготовлена технічна документація на приватизацію земельної ділянки та надана ОСОБА_5 для затвердження на сесії Засульській сільраді. 03 лютого 2012 року зазначена технічна документація на земельну ділянку розміром 0,1743 га. була затверджена, на підставі якої ОСОБА_5 отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з припущення, що збільшення земельної ділянки відповідача могло відбутися за рахунок приєднання частини земельної ділянки позивача без правових підстав.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого суду.

Згідно зі ст. 10 ч.3, ст. 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Всупереч ст.ст. 10 ч.3, 60 ч.1 ЦПК України позивачем не було надано будь-яких доказів протиправного заволодіння відповідачем (чи її попередником) земельною ділянкою, на якій розташоване домоволодіння, що належить ОСОБА_4, порушення межових знаків, переданих на зберігання ОСОБА_5 згідно акту від 05 січня 2012 року.

Таким чином, місцевий суд в порушення норм процесуального законодавства України прийшов до необґрунтованого висновку щодо порушення ОСОБА_3 земельних прав ОСОБА_4

Колегією суддів апеляційного суду на виконання вимог ст. 10 ч.4 ЦПК України були роз'яснені представнику позивача обов'язки, передбачені ст.ст. 10 ч.3, 60 ч.1 ЦПК України та попереджено про наслідки невиконання цих вимог закону.

Проте, представник позивача у судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що у позивача відсутні докази протиправного збільшення земельної ділянки ОСОБА_3 за рахунок земельної ділянки ОСОБА_4 Вказав, що позовні вимоги позивачки доводяться самим фактом збільшення земельної ділянки відповідача з 0,165 га до 01743 га та зменшення земельної ділянки позивача з 0,25 до 0,2366 га.

Згідно зі ст. 60 ч.4 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 107 ч.1 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.

Позивачем не надано земельно-кадастрової документації або інших належних доказів, які б підтверджували перенесення межі ОСОБА_5

Окрім того, відповідно до ч.1,2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Як вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_4 земельна ділянка, яка розташована за адресою АДРЕСА_2, у власність чи користування у передбаченому законом порядку не передавалась.

Вказана земельна ділянка перебуває у власності Засульської сільської ради Лубенського району, яка жодним чином не оспорювала прав ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,1743 га за адресою АДРЕСА_1, а також не заявляла про порушення права комунальної власності.

З аналізу позовної заяви та пояснень сторін у судовому засіданні вбачається, що спір виник щодо розташування межі між домоволодіннями, яку ОСОБА_5, на думку позивача, переніс, чим зменшив фактичну площу земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 на 0,093 га.

Відповідно до ч.1,3,5 ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовується сторонами по справі ОСОБА_4 у вказаному порядку спір щодо межі земельних ділянок не вирішувала та до органів місцевого самоврядування не зверталась, чим порушила порядок розгляду спорів вказаної категорії.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_4 не підлягають задоволенню у зв'язку з їх необґрунтованістю.

Виходячи з викладеного, судом першої інстанції внаслідок порушення норм матеріального та процесуального права ухвалено помилкове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_4, яке відповідно до ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.4, 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Лубенського міськрайонног осуду Полтавської області від 28 січня 2015 року - скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до територіальної громади в особі Засульської сільської ради Лубенського району Полтавсьокї області, ОСОБА_3, Управління Держземагенства у Лубенському районі Полтавської області про скасування рішення позачергової 24 сесії шостого скликання Засульської сільської ради від 03 лютого 2012 року "Про розгляд та затвердження технічної документації із землеустрою на земельну ділянку" та виданий на його основі державний акт на право власності на земельну ділянку - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 по 172,52 грн. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді С.Ю. Мартєв

В.А. Чічіль

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: