Провадження № 2-3841/15
в справі № 760/7438/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ заочне /

9 червня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

при секретарі - Носачову А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом і просить визнати відповідача таким, що втратив право користуватися жилим приміщенням у кімнаті №16 гуртожитку по вул. Максима Кривоноса,12 в м. Києві.

Посилається в позові на те, що відповідач її колишній чоловік, шлюб з яким був розірваний на підставі рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 22.04.2014 року.

З моменту розірвання шлюбу відповідач у спірній кімнаті не проживає, витрат по її утриманню не несе, спірну кімнату залишив добровільно.

Виходячи з того, що відповідач не проживає в спірному жилому приміщенні понад встановлений законом 6-ти місячний строк без поважних причин, просить задовольнити позов.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи сповіщався належним чином. Повідомлявся про час розгляду справи в порядку, встановленому ч. 9 ст.74 ЦПК України, а саме через оголошення в пресі.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача,суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше, як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Встановлено, що сторони та їх малолітня донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровані та проживали в кімнаті АДРЕСА_1.

Рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 22 квітня 2014 року шлюб сторін був розірваний.

З цього моменту відповідач в спірній кімнаті гуртожитку не проживає, витрати по утриманню займаного житла не несе.

Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім"ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців ,цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем,а в разі спору-судом.

Виходячи із вказаних положень закону особа може бути визнана такою, що втратила право на користування жилим приміщенням у випадку, коли вона була відсутня в ньому понад шість місяців і без поважних причин.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він є батьком позивачки, проживає на даний час разом з нею.

Підтвердив, що з квітня 2014 року відповідач не проживає в кімнаті гуртожитку, відносин з сім»єю не підтримує і його місцезнаходження їм невідоме.

Такі ж пояснення дали в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6

В постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.03.1985 року» Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України»/з наступними змінами / роз'яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України) необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.

В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що відповідач без поважних причин не проживає в спірному жилому приміщенні, а тому втратив право користуватися ним.

В той же час, з довідки ф№3 від 02.03.2015 року, виданої КП »Керуюча компанія з облуговування житлового фонду Солом»янського району м. Києва» вбачається і не спростовується представником позивача, будинок АДРЕСА_1 є гуртожитком.

Сторони та їх малолітня донька зареєстровані в гуртожитку без визначення номера кімнати.

Це ж підтверджується копією довіреності від імені позивача, з якої вбачається, що місцем реєстрації позивача є АДРЕСА_1.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та визнання відповідача таким, що втратив право користуватися жилим приміщенням у гуртожитку по АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 243, 60гр.с удового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 64, 65, 71, 72 Житлового кодексу України, ст.ст. 3,4,10,11,57-60,88,209, 212-215, 218, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користуватися жилим приміщенням у гуртожитку по АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243, 60гр.судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня його отримання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя: