Оболонський районний суд міста Києва
Справа №2-2310/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

30 травня 2011 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Маринченко М.М.,

при секретарі Князік І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «К'Ю БІ І Україна» до ОСОБА_1, третя особа - ЗАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт», про стягнення в порядку регресу частини виплаченого страхового відшкодування,

в с т а н о в и в :

У лютому 2011 року ПАТ «Страхова компанія «К'Ю БІ І Україна» звернулося до суду з позовом до ЗАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про стягнення в порядку регресу 5560 грн. виплаченого страхового відшкодування, та до з ОСОБА_1 про стягнення 510 грн. франшизи за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Позовні вимоги обгрунтовувались тим, що позивач набув права регресу до ОСОБА_1, як до особи, винної у скоєнні ДТП, оскільки здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 5520 грн. на користь власника автомобіля «Субару», державний номер НОМЕР_1, згідно умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №Р01284 від 25.12.2008 року, укладеного між ним та власником автомобіля «Субару» - ТОВ «Тетра Пак». Також позивач поніс витрати на консультативні послуги у розмірі 550 грн. Разом витрати позивача становлять 6070 грн.

Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ЗАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт», то вимоги щодо стягнення виплаченої позивачем грошової суми у розмірі 5560 грн, за виключенням 510 грн. франшизи, яка підлягає стягненню ОСОБА_1, мають бути покладені на ЗАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт».

Ухвалою суду від 30.05.2011 року провадження по справі в частині позовних вимог до ЗАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» закрито у зв'язку з тим, що вказані позовні вимоги повинні розглядатися в порядку господарського судочинства, а ЗАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» залучено до участі у справі в якості третьої особи.

Представник позивача в судовому засіданні вказані позовні вимоги до ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі.

Відповідач, який належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував.

Представник третьої особи до суду не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав заперечення проти позову, в якому просив проводити слухання справи за його відсутності. Крім того зазначив, що ДТП, винним у вчинення якої є ОСОБА_1, не є страховим випадком, оскільки сталася 13 лютого 2009 року, в той час як страховий поліс, відповідно до ст.18 Закону України "Про страхування" набув чинності лише з моменту перерахування ЗАТ "СК Добробут і Захист", яке згідно агентської угоди укладало вказаний договір страхування від імені страховика, отриманого від страхувальника страхового платежу на рахунок ЗАТ "СК "Український страховий стандарт" 16 березня 2009 року.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.12.2008 року між ПАТ «Страхова компанія «К'Ю БІ І Україна» (Страховик) та ТОВ «Тетра-Пак» (Страхувальник) укладено договір №Р01284 добровільного страхування транспортних засобів, за умовами якого було застраховано автомобілі Страхувальника, в тому числі і автомобіль «Субару», державний номер НОМЕР_1.

13 лютого 2009 року, в м.Києві на вул. Костянтинівській, 13, сталася ДТП за участю автомобіля «Субару» та автомобіля «Ауді», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, якого постановою Подільського районного суду м.Києва від 17.04.2009 року визнано винним у вчиненні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у АСТ «АИС-Полис», правонаступником якого є ЗАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт», що підтверджується Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВС/3173518, строк дії якого встановлено з 14:30 год. 07.02.2009 року до 06.02.2010 року.

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого ТОВ «Тетра-Пак» власнику транспортного засобу «Субару», державний номер НОМЕР_1, - вартість відновлювального ремонту автомобіля «Субару» складає 5470 грн. 99 коп. Фактичні витрати по ремонту автомобіля склали 5520 грн., що підтверджується Актом здачі-прийняття робіт №ОУ-0000011 (а.с. 32).

Також позивачем були понесені 550 грн. витрат по оплаті за консультативні послуги експерта по складанню звіту про оцінку вартості матеріального збитку, згідно рахунку-фактури №019 від 04.03.2009 року (а.с. 50) та Акту приймання-передачі послуг від 06.03.2009 року (а.с. 49).

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно зі ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.18 ст.9 Закону України «Про страхування» франшизою є частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 51), укладеним між ЗАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» та ОСОБА_1, встановлено франшизу в розмірі 510 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Суд не приймає до уваги доводи третьої особи про недійсність договору обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент скоєння ДТП у зв'язку з ненадходженням на рахунок страхової компанії страхового платежу з наступних підстав.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про страхування" договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

З пояснень третьої особи вбачається, що 26 вересня 2008 року між АСТ "АИС-Поліс" (правонаступник третя особа) та ЗАТ "Добробут та Захист" було укладено договір передоручення (агентську угоду) № 66/ю відповідно до якої ЗАТ "СК "Добробут та Захист" було надано право укладати та підписувати договори обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів. За Полісом №ВС/3173518 страхова премія перерахована ЗАТ "СК "Добробут і Захист" на рахунок страховика 16 березня 2009 року.

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні страхова премія в розмірі 369 грн за полісом №ВС/3173518 внесена страхувальником 7 лютого 2009 року, про що в полісі зроблено відмітку та зазначено "Квитанція №10". Крім того відповідно до вказаного полісу термін його дії встановлено з 14 год 00 хв. 7 лютого 2009 року до 6 лютого 2010 року. Тобто вказаний поліс відповідно до ст.18 Закону України "Про страхування", набув чинності з моменту внесення страхової премії страхувальником та був чинний на момент скоєння ДТП. Порядок здійснення розрахунків між страховими агентами, строки і умови перерахування отриманих ними коштів регулюються відповідними агентськими договорами і не можуть впливати на права і обов'язки інших осіб, відповідальність яких застраховано, які сплатили у визначений Полісом строк та визначеному розмірі страхову премію страховику або його агенту.

Також відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати, а саме: 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 993, 1191, 1166 ЦК України, ст.ст. 9, 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 10, 15, 60, 88, 209, 212-215, 224, 225, 226 ЦПК України,

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «К'Ю БІ І Україна» 510 грн. (франшиза за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВС/3173518) та 171 грн. судових витрат, а всього 681 (шістсот вісімдесят одну) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційну скаргу на заочне рішення суду може бути подано позивачем до апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.М.Маринченко