Провадження №6-5/15
в справі №760/8714/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

при секретарі - Боровик О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Публічного акціонерного товариства «Кисневий завод» про відстрочку виконання рішення суду в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Кисневий завод» про стягнення заробітної плати, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника звернувся до суду з заявою та просить відстрочити виконання рішення Солом»янського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2014 року.

Посилається в заяві на те, що на сьогоднішній день підприємство перебуває у складному фінансовому становищі, що утруднює виконання зазначеного рішення, а стягнення суми боргу без відстрочки зумовить неможливість погасити заборгованість по заробітній платі працівникам підприємства.

Заявник вважає, що у разі накладання арешту на майно підприємства, як один із способів звернення стягнення, це заблокує його господарську діяльність та унеможливить повне виконання своїх боргових зобов»язань перед кредиторами і в майбутньому призведе до банкрутства.

Враховуючи викладене вище, просить задовольнити заяву.

Заявник в судове засідання тричі не з»являвся, подаючи до суду заяви про відкладення розгляду справи з різних причин, при цьому не надаючи до суду доказів поважності причин неявки представника в судове засідання.

Позивач в судове засідання також не з»явився, подав заяву, в якій просить розглядати заяву за його відсутності.

Виходячи з визначеного ст. 373 ЦПК України строку розгляду заяв такої категорії, обов»язок суду лише повідомити сторін про час розгляду справи, а не забезпечити їх явку в судове засідання, неодноразового та належного повідомлення заявника про час розгляду справи та його неодноразової неявки в судове засідання, суд приходить до висновку про розгляд заяви в відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами Іменем України і є обов»язковими до виконання на всій території України.

Згідно зі ст.373 ЦПК України та ч.ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім»ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен з»ясовувати обставини, що свідчать про неможливість виконання рішення суду.

Виходячи з положень цієї статті відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об»єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України обов»язок доведення обставин, що утруднюють виконання рішення, покладається саме на заявника, як заінтересовану особу.

Судом встановлено, що рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2014 року стягнуто з ПАТ «Кисневий завод» на користь ОСОБА_1 548338, 36 гр. заборгованості по заробітній платі.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року рішення суду було змінено та його резолютивну частину доповнено словами «з обов»язковим відрахуванням податків та внесків у порядку, встановленому законом».

08 грудня 2014 року заявник звернувся до суду з заявою про відстрочку виконання рішення суду.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» передбачено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК ( 1503-06 ) і ст. 121 ГПК ( 1798-12 ) їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім»ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Зі змісту заяви вбачається, що заявник посилається лише на можливе настання негативних наслідків, що унеможливить виконання рішення суду, проте на обґрунтування даних тверджень у своїй заяві не надає жодних доказів, які б підтвердили обставини, які існують на момент подачі до суду даної заяви та які б ускладнювали чи виключали виконання рішення суду.

Крім того, представник заявника посилався на те, що у разі відмови у задоволенні заяви можуть настати негативні наслідки для третіх осіб, що не є сторонами ні виконавчого провадження, ні розглянутої справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов»язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об»єднаннями на всій території України.

Відповідно до абз. 3, 5 пп. 2.1 Рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 виконання судового рішення є невід»ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов»язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Враховуючи викладене вище, відсутність обставин на момент звернення відповідача з заявою до суду, які б могли ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, відсутність доказів на підтвердження наявності таких обставин, а також враховуючи інтереси стягувача, захист яких гарантується Конституцією України та чинним законодавством, суд не знаходить підстав для задоволення заяви.

Виходячи з викладеного вище, керуючись ст. 373 ЦПК України, ст.36 Закону України « Про виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Кисневий завод» про відстрочку виконання рішення суду в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Кисневий завод» про стягнення заробітної плати відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: