КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/2717/14-ц
Провадження № 2/488/95/15 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

23.06.2015 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої у справі судді - Циганок В. Г.,

при секретарі судового засідання Спільній Ю.В.,

за участю прокурора - Малюка А.В., Кучеренко Д.С., Козачини А.М., Чуйкова К.Е.,

представників позивачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представників відповідачів - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

третьої особи ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою прокурора Корабельного району м. Миколаєва в інтересах держави, в особі Миколаївської обласної державної адміністрації, державного підприємства «Миколаївське лісове господарство» до Миколаївської міської ради, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про визнання незаконними та скасування рішень Миколаївської міської ради, визнання недійсним Державного акту про право власності на земельну ділянку, договорів купівлі-продажу та повернення земельної ділянки,

У С Т А Н О В И В :

У травні 2014 року прокурор Корабельного району м. Миколаєва в інтересах держави, в особі Миколаївської обласної державної адміністрації та державного підприємства «Миколаївське лісове господарство», звернувся до суду з позовом до Миколаївської міської ради та ОСОБА_12 про визнання незаконними пункту 25 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради №23/39 від 25.04.2008 року та пункту 15 розділу 4 рішення Миколаївської міської ради №33/48 від 25.03.2009 року та їх скасування, визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку та повернення земельної ділянки по провулку Менделєєва, 1/32 в м. Миколаєві у власність держави с передачею у постійне користування ДП «Миколаївське лісове господарство» .

Прокурор зазначав, що пунктом 25 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради №23/39 від 25.04.2008 року та пунктом 15 розділу 4 рішення Миколаївської міської ради №33/48 від 25.03.2009 року ОСОБА_12 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення та передання у власність земельної ділянки, площею 1000кв.м. за рахунок земель лісового фонду урочища «Жовтневе» для будівництва й обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по провулку Менделєєва, 1/32 в м. Миколаєві.

На підставі вказаних рішень 15.05.2009 року ОСОБА_12 отримала Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку серії ЯЖ №865784. Зазначений державний акт зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 32.

Посилаючись на те, що Миколаївською міською радою прийнято рішення про відчуження вказаної земельної ділянки з перевищенням повноважень, оскільки зазначена земельна ділянка вилучена із земель Державного лісового фонду України та без попереднього вилучення у належного землекористувача, державного підприємства «Миколаївське лісове господарство», тобто без відома держави в особі уповноваженого органу та постійного землекористувача, в якого земельна ділянка перебувала в постійному користуванні згідно з постановою Ради Міністрів Української РСР від 21 березня 1966 року № 234 та без зміни його цільового призначення, просив визнати недійсним Державний акт про право власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_12 та повернути земельну ділянку державі, кадастровий номер :05:001:0051, вартістю 143780грн.з передачею у постійне користування ДП «Миколаївське лісове господарство».

У судовому засіданні, за заявою прокурора, у якості відповідачів, судом долучені до справи ОСОБА_11, ОСОБА_13 та ОСОБА_9 у звязку із зміною прізвища з прізвища ОСОБА_12

В судовому засіданні прокурор збільшив позовні вимоги та просив остаточно:

- визнати незаконними та скасувати пункт 25 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради №23/39 від 25.04.2008 року та пункт 15 розділу 4 рішення Миколаївської міської ради №33/48 від 25.03.2009 року, якими ОСОБА_12 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення та передання у власність земельної ділянки, площею 1000кв.м., за рахунок земель лісового фонду урочища «Жовтневе», для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по провулку Менделєєва, 1/32 в м. Миколаєві;

- визнати недійсним Державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 865784, виданий ОСОБА_12 на земельну ділянку, площею 1000кв.м. для будівництва й обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у межах згідно з планом, розташовану у м. Миколаєві, Корабельний район, провулок Менделєєва, 1/32, виданого на підставі рішення Миколаївської міської ради від 25 березня 2009 року № 33/48, зареєстрованого 15 травня 2009 року у Книзі записів реєстрації державних актів про право власності на землю та право постійного користування за № 32;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 1000кв.м, розташований за адресою: м. Миколаїв, провулок Менделєєва, 1/32 , кадастровий номер :05:001:0051 від 24 червня 2014 року, укладений між ОСОБА_9 ( до укладання шлюбу (ОСОБА_12) ОСОБА_14 та ОСОБА_13, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_15, реєстраційний номер 1077;

- скасувати у Державному реєстрі речових прав запис № 6155456 від 27.06.2014р. запис про право власності ОСОБА_11 на земельну ділянку, площею 1000кв.м. за адресою: м. Миколаїв, провулок Менделєєва,1/32, кадастровий номер :05:001:0051;

- витребувати із незаконного володіння ОСОБА_11 земельну ділянку, площею 1000кв.м по провулку Менделєєва,1/32 м. Миколаєві, кадастровий номер :05:001:0051, вартістю 143780грн. та передати у власність держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації з передачею у постійне користування ДП «Миколаївське лісове господарство».

Представники Миколаївської обласної державної адміністрації та державного підприємства «Миколаївське лісове господарство» підтримали збільшений позов прокурора у повному обсязі з підстав, викладених у ньому та просили його задовольнити.

Представник відповідача - Миколаївської міської ради - позов визнав у повному обсязі та не заперечував проти його задоволення.

Відповідачі ОСОБА_9, ОСОБА_13 та ОСОБА_11 у судове засідання не зявилися, своїх представників не направили, заяв про слухання справи за їх відсутності до суду не надавали, однак належним чином була повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать численні повідомлення про вручення судових повісток.

Вислухавши пояснення сторін, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно копії свідоцтва про шлюб, виданого 24.10.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, серія І-ФП № 043462, ОСОБА_12 змінила прізвище на ОСОБА_9 у звязку із укладанням шлюбу з ОСОБА_16. ( а. с. 50)

Судом встановлено, що земельна ділянка, площею 1000 кв.м. по провулку Менделєєва,1/32 в м. Миколаєві передана у власність ОСОБА_12, яка у звязку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_16, за рахунок земель Державного підприємства «Миколаївське лісове господарство», яка є державною власністю та розташована в урочище «Жовтневе» Миколаївського лісництва з категорією захисності ліси населених пунктів. Також спірній земельній ділянці змінено її цільове призначення, а саме із земель лісогосподарського призначення вона віднесена до земель житлової забудови.

У відповідності до пункту 25 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради №23/39 від 25.04.2008 року та пункту 15 розділу 4 рішення Миколаївської міської ради №33/48 від 25.03.2009 року ОСОБА_12 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення та передання у власність земельної ділянки, площею 1000кв.м. за рахунок земель лісового фонду урочища «Жовтневе» для будівництва й обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по провулку Менделєєва, 1/32 в м. Миколаєві.

15.05.2009 року ОСОБА_12, на підставі вказаних рішень видано Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку серії ЯЖ № 865784. Зазначений державний акт зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 32.

24.06.2014р. ОСОБА_16 ( до шлюбу ОСОБА_12 ) ОСОБА_14 продала належну їй земельну ділянку ОСОБА_13, яка була посвідчена приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_15, реєстр. № 1077.

Пізніше спірну земельну ділянку за адресою: м. Миколаїв, провулок Менделєєва,1/32 придбала ОСОБА_11 на підставі договору купівлі-продажу від 27.06.2014р., реєстр. №1112, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_15

Пунктом 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України встановлено, що до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Стаття 13 Конституції України визначає, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є обєктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України.

Згідно статті 1 Лісового кодексу України визначає, що ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місце-розташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території країни, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Незаконне вилучення земель державної власності лісогосподарського призначення та подальша передача їх у приватну власність грубо порушують інтереси держави у сфері ефективного використання земельних та лісових ресурсів, оскільки унеможливлюють реалізацію державної політики по забезпеченню охорони, відтворення та сталого використання земельних і лісових ресурсів з урахуванням екологічних, економічних, соціальних та інших інтересів суспільства.

Відповідно до розпорядження КМУ від 10.04.2008 р. за № 610-р «Деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками» (у редакції, що діяла на момент прийняття міськрадою оспорюваних рішень та видачі державного акту на землю), - з метою недопущення фактів порушення інтересів держави і суспільства під час відчуження та зміни цільового призначення земельних лісових ділянок (далі-ділянки) Мінприроди, Мінагрополітики, Міноборони, Держкомлісгоспу та Держкомзему до законодавчого врегулювання питань запобігання зловживанням у цій сфері: зупинити прийняття рішень про надання згоди на вилучення ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення, відкликати раніше надану згоду на вилучення ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною призначення у разі, коли місцевими органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування не прийнято відповідні рішення або коли за результатами перевірки встановлено, що такі рішення прийняті з порушенням вимог законодавства; подати у триденний строк Кабінетові Міністрів України пропозиції про внесення змін до Земельного та Лісового кодексів України стосовно удосконалення процедури розпорядження ділянками.

Таким чином, суд приходить до висновку, що на час прийняття міськрадою оскаржуваних прокурором рішень №23/39 від 25.04.2008 року та №33/48 від 25.03.2009 року та видачі ОСОБА_12 Державного акту на землю, діяв законодавчо визначений мораторій щодо вилучення земельних ділянок лісового фонду та зміни їх цільового призначення.

Крім цього, згідно ч.4 ст. 122 ЗК України обласні державні адміністрації передають земельні ділянки на їх території із земель державної власності у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами третьою, сьомою цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст. 116 ЗК України передача земельної ділянки в оренду чи у власність допускається лише після вилучення її у попереднього власника чи користувача.

Пунктом 6 частини першої статті 31 Лісового Кодексу України визначено, що обласні державні адміністрації у сфері лісових відносин у межах своїх повноважень на їх території приймають рішення про виділення в установленому порядку для довгострокового тимчасового користування лісами лісових ділянок, що перебувають у державній власності, на відповідній території.

Відповідно до ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, погодженого комісією з розгляду питань, повязаних з погодженням документації із землеустрою.

Виходячи із такого, суд приходить до висновку, що розпоряджатись спірною земельною ділянкою, яка належить до державної власності, Миколаївська міськрада не мала повноважень і тим більше, що на час існування таких правовідносин діяв мораторій, визначений розпорядженням КМУ від 10.04.2008 р. за № 610-р .

До того ж, статтею 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» визначено, що обовязковій державній експертизі підлягають проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок лісогосподарського призначення.

Із наявного у матеріалах справи листа Головного управління Держземагенства у Миколаївській області від 24.04.2014 р. вбачається, що відомості про надходження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_12 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по провулку Менделєєва, 1/32 в м. Миколаєві, на державну землевпорядну експертиру, не направлялися. ( а.с. 28)

Частиною 4 статті 20 Земельного кодексу України встановлено, що зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, провадиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього середовища та лісового господарства.

Оскільки спірна земельна ділянка державного лісового фонду надавалась ОСОБА_12 (ОСОБА_16 ) для цілей, не повязаних із веденням лісового господарства і використання лісових ресурсів, що фактично свідчить про зміну її цільового призначення, то проект відведення мав би бути погоджений органом виконавчої влади з питань лісового господарства. Однак судовим розглядом було встановлено, що такого погодження компетентним органом не надавалось.

Статтею 152 Земельного кодексу України встановлено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється у тому числі шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав та визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 154 Земельного кодексу України органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обовязки чи обмеження.

Згідно зі ст. 21 Земельного кодексу України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсним рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам.

Статтею 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої відповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до пункту 11 Постанови Пленуму ВСУ Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ від 16.04.2004 № 7, розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів (про усунення перешкод у користуванні ними тощо), суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викуп) її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що Миколаївською міськрадою в односторонньому порядку, всупереч діючому законодавству, з порушенням своїх повноважень, та за відсутності висновку спеціально уповноваженого органу лісового господарства, висновку державної експертизи землевпорядної документації, було вилучено у законного землекористувача - ДП Миколаївське лісове господарство, спірну земельну ділянку поза волею останнього, та прийнято рішення про розпорядження цією земельною ділянкою, то суд вважає, що оспорювані прокурором рішення Миколаївської міськради підлягають визнанню незаконними та скасуванню.

Крім цього, відповідно до п. 2.3. Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 року «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» (із внесеними змінами) - державні акти про право власності або право постійного користування на земельну ділянку є документами, що посвідчують відповідне право і видаються на підставі рішень Кабінету Міністрів України, обласних, районних, Київської і Севастопольської міських, селищних, сільських рад, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій.

У спорах, пов'язаних з правом власності або постійного користування земельними ділянками, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти про право власності чи постійного користування.

Враховуючи викладене, а також те, що державний акт, виданий ОСОБА_12 був виданий на підставі рішень міськради, які суд вважає незаконними, то він підлягає також визнанню недійсним та скасуванню.

Із наявного у матеріалах справи копії договору купівлі-продажу земельної ділянки № 1077 від 24.06.2014р. ОСОБА_16 ( до шлюбу ОСОБА_12 ) ОСОБА_14 продала належну їй земельну ділянку ОСОБА_13, яка була посвідчена приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_15

Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частина перша статті 203 ЦК України визначає, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства. Його моральним засадам.

Із врахуванням того, що пункт 25 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради №23/39 від 25.04.2008 року та пункт 15 розділу 4 рішення Миколаївської міської ради №33/48 від 25.03.2009 року, а також виданий ОСОБА_12 державний акт на землю, суд знаходить такими, що прийняті із порушенням законодавства з мотивів, що викладені вище, то договір купівлі-продажу земельної ділянки № 2178 від 01.09.2010 року, що був укладений між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підлягає визнанню недійсним.

Відповідно до статті 16 ЦК України одним із способів захисту судом цивільного права є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Враховуючи те, що спірна земельна ділянка була незаконно вилучена із державної власності та перебувала у постійному користуванні державного підприємства ДП Миколаївське лісове господарство, і повноваження щодо розпоряджатися нею мала право від імені держави Миколаївська обласна державна адміністрація, то суд вважає необхідним.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з Миколаївської міської ради - 487,20грн., з ОСОБА_9 -274,92грн, ОСОБА_13 Васильовича-274,92грн, ОСОБА_11 - 243,60грн. судових зборів на користь держави.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 223, 294 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов прокурора Корабельного району міста Миколаєва в інтересах держави, в особі Миколаївської обласної державної адміністрації та Державного підприємства „Миколаївське лісове господарство до Миколаївської міської ради, ОСОБА_9, ОСОБА_13, ОСОБА_11 про визнання незаконними та скасування рішень Миколаївської міської ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, договорів купівлі-продажу та повернення земельної ділянки задовольнити .

Визнати незаконним та скасувати пункт 25 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради №23/39 від 25.04.2008р., яким Фіщенко Оксані Вікторівні (Любовіковій.) надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку орієнтовною площею до 1000кв.м. з наданням адреси: м. Миколаїв, провулок Мендєлєєва,1/32.

Визнати незаконним та скасувати пункт 15 розділу 4 рішення Миколаївської міської ради №33/48 від 25.03.2009р., яким надано у власність ОСОБА_12 (ОСОБА_9.) земельну ділянку лісового фонду урочища «Жовтневе» для будівництва індивідуального житлового будинку, площею 1000кв.м. по провулку Мендєлєєва, 1/32 в м. Миколаєві.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №865784 від 15.05.2009 року, що зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №32, виданий на ім'я ОСОБА_12В.(ОСОБА_9) на земельну ділянку, площею 1000кв.м.по провулку Мендєлєєва,1/32 в місті Миколаєві.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 1000кв.м., кадастровий номер :05:001:0051 від 24 червня 2014 року, укладений між Любовіковою (до укладання шлюбу Фіщенко) Оксаною Вікторівною та Семенець Костянтином Васильовичем, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ласурією С.А., реєстраційний номер 1077.

Скасувати у державному реєстрі речових прав запис № 6155456 від 27.06.2014р. право власності ОСОБА_11 на земельну ділянку, площею 1000кв.м. за адресою:м. Миколаїв, провулок Менделєєва,1/32, кадастровий номер :05:001:0051.

Витребувати у ОСОБА_11 земельну ділянку, площею 1000 кв.м кадастровий номер :05:001:0051, вартістю 143780 грн., розташовану по провулку Мендєлєєва, 1/32 в місті Миколаєві, та передати у власність держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації з передачею у постійне користування Державному підприємству «Миколаївське лісове господарство».

Стягнути з Миколаївської міської ради на користь держави судовий збір у сумі 487,20грн.

Стягнути з ОСОБА_9 274,92грн., ОСОБА_10 274,92грн. та ОСОБА_11 -243,60грн. судових зборів на користь держави .

На рішення суду може бути надана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В. Г. Циганок