АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/1150 Головуючий у 1 інстанції - Лазаренко В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Поливач Л.Д .

при секретарі Бугай О.О.

розглянула в відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 02.12.2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4, до ОСОБА_1, третя особа: служба у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, встановлення сервітуту та зобов'язання вчинити певні дії

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року ,

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2014 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 02.12.2013 року та скасувати арешт накладений на квартиру АДРЕСА_1, яка належить йому на праві власності., посилаючись на те, що спір, забезпечений даною ухвалою, судом вирішено по суті, рішення у справі виконано, а тому підстави в забезпеченні позову відпали.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року заяву задоволено та скасовано заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 02.12.2013 року.

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу та посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить ухвалу суду скасувати та ухвалити ухвалу про відмову ОСОБА_1 в задоволені заяви про скасування заходів забезпечення прозову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, зокрема, що суд безпідставно не прийняв до уваги її доводи про те, що скасуванням заходів забезпечення позову будуть порушені права малолітніх дітей сторін, які на даний час проживають в спірній квартирі, оскільки відповідач намагається продати цю квартиру і саме для цього він просить скасувати арешт на квартиру.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечувала та просила залишити ухвалу суду без змін.

Представник третьої особи - служби у справах дітей просила,в інтересах неповнолітніх дітей задовольнити апеляційну скаргу та скасувати ухвалу суду.

Апелянт ОСОБА_2 в судове засідання не з‛явилася, про розгляд справи повідомлена належно. Просила відкласти розгляд справи у зв‛язку з хворобою дитини,проте доказів на підтвердження зазначеної причини не подала.

Неявка ОСОБА_2 .в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторін,або інших осіб,які беруть участь у справі,належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи в апеляційному суді.

Заслухавши доповідь судді Шахової О.В., пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши апеляційну скаргу, в межах її доводів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини третьої ст. 154 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 16.10.2013 року позивачка ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах своїх малолітніх синів ОСОБА_2, ОСОБА_7 та ОСОБА_4, звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 та просила встановити сервітут на користь ОСОБА_2 та малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 безстроково, безоплатно на одну з двох кімнат в квартирі АДРЕСА_1, а також право користуватися місцями загального користування: коридорами, кухнею, ванною кімнатою, туалетом; зобов'язати відповідача не чинити перешкод їй та малолітнім дітям у користуванні спірною квартирою, виготовити та передати позивачці дублікат ключів від спірної квартири, заборонити відповідачеві змінювати замки в спірній квартирі без погодження з ОСОБА_2

02.12.2013 року в порядку забезпечення позову судом постановлено ухвалу, якою накладено арешт, зокрема, на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_1.

16 грудня 2013 року Солом'янським районним судом м. Києва у справі ухвалено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, зобов'язано ОСОБА_1 виготовити та передати ОСОБА_2 дублікат ключів від квартири АДРЕСА_1. В задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

30.12.2013 року у справі постановлено додаткове рішення про розподіл судових витрат, а саме: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на оплату судового збору у розмірі 114,70 грн..

Рішенням колегії суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва від 05.02.2014 року рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 16.12.2013 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах своїх малолітніх синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням скасовано та ухвалено нове рішення яким зобов'язано ОСОБА_1 не чинити будь-яких перешкод ОСОБА_2 та дітям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у користуванні квартирою АДРЕСА_1. В решті рішення суду першої інстанції залишене без змін.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що рішення Апеляційного суду м. Києва від 05.02.2014 року набрало законної сили, фактично виконано,що не заперечується сторонами, втому числі представником ОСОБА_2

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів,колегія суддів погоджується з зазначеними висновками суду та вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом процесуального та матеріального права не знайшли свого підтвердження, на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують та є такими, що не тягнуть за собою безумовне скасування ухвали суду.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303,304, 307,312, ,315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Солом‛янського районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді