Провадження №6-86/15
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лазаренко В.В.

при секретарі - Пономарьові М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 від 05 лютого 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Солом'янського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення коштів.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 19.05.2014 року позов ОСОБА_1 задоволено, стягнуто на користь останнього зі ОСОБА_2 8000 гривень, сплачених за договором, 214 гривень 70 копійок судових витрат.

05.02.2015 ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить привести у відповідність з вимогами ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі листи видані за вказаним рішенням 24.08.2014 року Солом'янським районним судом м. Києва, а саме, зазначити у виконавчому листі індивідуальний ідентифікаційний номер боржника ОСОБА_2

В судове засідання заявник не з'явився, подав суду заяву в якій просить розглядати заяву у його відсутності.

У зв'язку з тим, що розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України.

Суд, дослідивши подану заяву, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що 24.08.2014 Солом'янським районним судом м. Києва видано виконавчі листи за рішенням від 19.05.2014 року ухваленим у справі 760/28051/13-ц про стягнення з зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8000 гривень, сплачених за договором, 214 гривень 70 копійок судових витрат.

Вказані виконавчі листи пред'явлені заявником до органів ДВС.

Постановами від 26.01.2015 державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві заявнику відмовлено в прийнятті до провадження виконавчих листів про стягнення з зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8000 гривень, сплачених за договором, 214 гривень 70 копійок судових витрат, у зв'язку з їх невідповідністю п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у зв'язку з тим, що вони не містять індивідуального ідентифікаційного номеру боржника.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України, виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються, зокрема, індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України.

Загальні правила надання Державною податковою службою України інформації про реєстраційні номери облікових карток платників податків боржників та стягувачів до судів загальної юрисдикції на підставі судових рішень, що набрали законної сили, для внесення цих даних до виконавчого документа, що видається відповідно до вимог процесуального законодавства, визначено Порядком надання судам загальної юрисдикції інформації про реєстраційні номери облікових карток платників податків боржників та стягувачів, затвердженого спільним наказом Державної судової адміністрації України та Державної податкової служби України від 26.02.2013 № 30/44.

Пунктом 4 зазначеного Порядку передбачено, що суди загальної юрисдикції подають запити до Державної податкової служби України через Адміністратора автоматизованої системи документообігу суду. Запит повинен містити відомості про підставу надання (судове рішення, що набрало законної сили) та інші реквізити, визначені протоколами обміну інформацією.

На виконання вказаних положень судом 05.08.2014 та 16.02.2015 направлено відповідні запити до Державної податкової служби України.

22.08.2014 та 19.02.2015 судом отримано аналогічні відповіді Державної податкової служби України, а саме, про неможливість надати реєстраційний номер облікової картки ОСОБА_2, у зв'язку з неможливістю однозначно ідентифікувати фізичну особу.

Як вбачається з виконавчих листів виданих 24.08.2014, зазначена інформація відображена у відповідних графах цих листів.

Таким чином, судом вжито всіх передбачених чинним законодавством заходів для приведення виконавчих листів у відповідність з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», разом з цим індивідуальний ідентифікаційний номер боржника ОСОБА_2 не встановлено.

Враховуючи обставини викладені вище, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись ст. 369 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 від 05 лютого 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення коштів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: