АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа номер 662/679/15-ц Головуючий в І інстанції: Марківський О.В.
Номер провадження №22-ц/791/2801/15 Доповідач: Полікарпова О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року жовтня місяця 15 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоПолікарпової О.М.
СуддівПрокопчук Л.П.
Базіль Л.В.
При секретаріПрушинській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 09 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», Банк) про відшкодування матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом, посилаючись на те, що її чоловік ОСОБА_8 уклав з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» договір банківського вкладу «Вільні кошти» НОМЕР_1, у зв'язку з чим 22 березня 2006 року та 19 березня 2007 року вніс на депозит кошти в сумі 165 та 30 доларів США. Працівник Банку Фисенко А.О. прийняла вказані суми, однак на рахунок НОМЕР_1 їх не внесла.

Вироком Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2012 року, який набрав законної сили 22 липня 2014 року встановлено, що працівники Банку викрали належні ОСОБА_8 кошти, внаслідок чого його визнано цивільним позивачем у кримінальній справі, однак заподіяні злочином збитки вироком суду на його користь не стягнуто.

04 січня 2012 року ОСОБА_8 помер. Оскільки Банком кошти їй, як спадкоємиці померлого до цього часу не повернуті, просила стягнути на її користь матеріальну шкоду, заподіяну працівниками Банку під час виконання службових обов'язків.

Представник відповідача за довіреністю позов не визнав та зазначив, що позивачка не довела свого права на отримання вкладу в порядку спадкування, оскільки спадщину ще не оформила.

Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 09 вересня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ " Райффайзен Банк Аваль» 4371, 90 гривень на відшкодування матеріальної шкоди та судові витрати.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» подало на нього апеляційну скаргу. Апелянт посилається на неправильну оцінку судом обставин у справі та неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь головуючого, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції, стягуючи з відповідача зазначену суму, виходив із того, що збитки у вигляді втрати грошей, переданих ОСОБА_8 Банку в якості депозитного вкладу, які заподіяні вкладнику працівниками Банку через неналежне виконання ними посадових обов'язків підлягають відшкодуванню спадкоємцям померлого.

Колегія суддів повністю погоджується з висновком районного суду та вважає, що судом правильно встановлено обставини у справі та застосовано норми матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Судом першої інстанції встановлено, що працівник Банку Фисенко А.О. під час виконання своїх службових обов'язків скоїла злочин, а саме, прийнявши від ОСОБА_8 22.03.2006 року по 19.03.2007 року кошти на загальну суму 195 доларів США для внесення згідно договору НОМЕР_1 на вклад «Вільні кошти» (з пролонгацією), про прийняття яких зробила відмітку у договорі НОМЕР_1, на рахунок їх не внесла, чим спричинила ОСОБА_8 матеріальну шкоду у зазначеному розмірі.

Ця обставина підтверджена вироком Чаплинського районного суду Херсонської області від 12.03.2012 року, в якому встановлено, що у період часу з 2002 по 2007 роки начальник Новотроїцького відділення ХОД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» Кузнєцова Н.М. та касир (економіст І категорії) Фисенко А.О., знаходячись у відділенні банку, розташованому в смт. Новотроїцьке, вул. Леніна,88, переслідуючи корисливий умисел, направлений на незаконне матеріальне збагачення, з метою розкрадання грошових коштів з вкладних рахунків клієнтів банку незаконно отримували грошові кошти від потенційних клієнтів банку, без оформлення рахунків та банківських документів.

Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Сторонами не заперечується, що позов, заявлений ОСОБА_8 у рамках кримінальної справи судом взагалі не розглянутий.

Наведені обставини свідчать про те, що суд першої інстанції обґрунтовано покладав на банк обов'язок по відшкодуванню заподіяних вкладнику збитків.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка перебувала у шлюбі з ОСОБА_8 з 23.06.1967 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер.

Згідно довідки №292, виданої державним нотаріусом Новотроїцької державної нотаріальної контори, ОСОБА_7 прийняла спадщину після чоловіка - ОСОБА_8 Свідоцтво про право на спадщину не отримувала. Інших спадкоємців немає.

Відповідно до ч.1 ст.1230 ЦК України до спадкоємців переходить право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних відносинах.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про те, що між Банком та ОСОБА_8 не існувало договірних відносин, оскільки такі доводи не ґрунтуються на законі.

У постанові Верховного Суду України від 25.04.2012 року (справа №2-20цс12) роз'яснено, що виходячи зі змісту ч.1 ст. 1059 ЦК України, п.1.4 Положення, п.8 гл.2 розділу ІІІ Інструкції, письмова форма договору банківського вкладу (депозиту) вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки (сертифіката) чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту, які у свою чергу, є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

При цьому відкриття банківських рахунків та обліковування на них грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного у письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту), є обов'язком банку (ч.3 ст.1058, ч.2 ст.1068 ЦК України, п.2.1 Положення).

Оскільки саме з вини працівників Банку не були зараховані грошові кошти, внесені ОСОБА_8, то стягуючи з Банку зазначені кошти на користь його спадкоємця, суд першої інстанції постановив законне і обґрунтоване рішення, висновки якого не спростовані доводами апеляційної скарги Банку.

Посилання апелянта на те, що відшкодування збитків у сумі 195 доларів США не було присуджено спадкодавцеві за життя, а тому спадкоємець немає на них право суперечать правовій нормі - ч.1 ст.1230 ЦК.

З огляду на викладене колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» відхилити.

Рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 09 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий:

Судді: