АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

05 березня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І., Чобіток А.О.

при секретарі - Бабіч К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1, третя особа Міністерство Юстиції України в особі Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори про задоволення спадкоємцем вимог кредитора,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30 липня 2010 року,

встановила:

у січні 2010 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому з урахуванням уточнень просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 252 151 грн. 70 коп. в межах вартості майна, отриманого нею у спадщину після смерті ОСОБА_3, який був позичальником за кредитним договором, посилаючись на те, що ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, не було виконано свої зобов'язання за укладеним кредитним договором.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 30 липня 2010 року позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 252 151 грн. 70 коп. та судові витрати.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати заочне рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що між ним та ОСОБА_3 28.03.2008 р. було укладено Кредитний договір, згідно умов якого позичальнику було надано кредит в сумі 176 815 дол. США 24.07.2008 р. позивачу стало відомо про смерть позичальника, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

02.12.2008 р. позивачем було направлено у Вишгородську районну державну нотаріальну контору вимогу про прийняття спадщини та погашення заборгованості за рахунок спадкового майна. У вересні 2009 р. позивачем було направлено до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори вимогу прийняття спадщини та погашення заборгованості за рахунок спадкового майна.

В грудні 2009 р. позивачу було повідомлено, що 15.02.2009 р. ОСОБА_1 були видані свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 Тому позивач просив стягнути зі спадкоємця заборгованість по кредиту в сумі 156 538, 53 дол. США, еквівалент в гривні на день подання позову в межах вартості отриманого спадкоємцем майна.

Задовольняючи позовні вимоги щодо стягнення суми заборгованості суд першої інстанції, зазначив, що оскільки кредит був фактично виданий в доларах США, відповідач прийняв на себе зобов'язання погасити суму кредиту в доларах США, однак не виконав їх належним чином. Погодитись з таким висновком суду першої інстанції неможливо, оскільки він зроблений з порушенням норм матеріального права та не відповідає встановленим по справі обставинам.

Судом першої інстанції були проігноровані норми матеріального права, які регулюють правовідносини, що виникли між позивачем та ОСОБА_1 Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції керувався лише положеннями статей ЦК України щодо умов зобов'язання - 526, 527, 530, 541 ЦК України.

Так, відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

В ст. 1281 ЦК України передбачено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Судом першої інстанції взагалі не було взято до уваги вартість майна, яке було успадковане відповідачем і в рішенні суд обмежився лише вказівкою про те, що ОСОБА_1 були отримані свідоцтва про право на спадщину за законом.

В розрахунку заборгованості, наданому позивачем, містяться суми: в графі дебет - 158 396, 70 дол. США,. 2 136, 81 дол. США, 160 533, 53 дол. США, 156 538, 53 дол. США. В графі кредит - 1 858, 17 дол. США, 2 136, 83 дол. США, 3 995 дол. США. При цьому вказано, що розрахунок виконано за період з 01.01.2009 р. по 29.12.2009 р.

У вимогах до нотаріальних контор позивачем заявлялась сума заборгованості 168 463, 53 дол. США. Також було вказано, що предметом іпотеки за вказаним Кредитним договором є земельна ділянка та жилий будинок в с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської обл. В уточненій позовній заяві позивачем було вказано, що сума заборгованості становить еквівалент у гривні - 1 252 151 грн. 70 коп. за курсом НБУ станом на 01.02.2010 р. В заяві від 03.06.2010 р. позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в сумі 1 252 151 грн. 70 коп. в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

В матеріалах справи міститься витяг зі спадкової справи, яка була відкрита після смерті ОСОБА_3, з якого видно, що 19.02.2009 р. ОСОБА_4 було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на жилий будинок за адресою: АДРЕСА_1 вартістю 616 048 грн., Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0800 га на території масиву «Ягоди» в с. .Нові Петрівці Вишгородського району Київської обл. вартістю 5 501 грн. 89 коп. та Свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади з відповідними відсотками та компенсаційними виплата, які знаходяться на зберіганні на 3 рахунках у філії Вишгородського відділення №8151/04 ВАТ «Державний ощадний банк України» в с. Демидів Вишгородського району Київської обл., на 2 рахунках в ТВБВ Дубровицького відділення №10017/0133 Рівненської обл. ВАТ «Державний ощадний банк України». Згідно Довідки від 29.01.2009 р. у Філії-Вишгородському відділенні ВАТ «Державний ощадний банк України» на рахунку НОМЕР_1 містяться кошти в сумі 0, 23 грн., на рахунку НОМЕР_5 - 0,03 грн., на рахунку НОМЕР_2 - 3 4999 грн. 03 коп. У Довідці з Дубровицького Відділення ВАТ «Державний ощадний банк України» від 18.12.2008 р. вказано, що на рахунку НОМЕР_3 містяться гроші в сумі 0, 08 грн., на компенсаційному рахунку НОМЕР_4 - 1 387 грн. 05 коп. Таким чином загальна вартість майна, яке було успадковане ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 становить 626 436 грн. 76 коп.

В судове засідання в суді апеляційної інстанції представником відповідача - ОСОБА_2 було надано Додатковий договір №1 від 17.02.2015 р. до Кредитного договору від 28.03.2008 р., відповідно до якого в зв'язку з укладенням Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 10.12.2010 р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», останнє набуло права вимоги за кредитним договором №ML-005/059/2008 від 28.03.2008 р. Вказаним договором було визначено, що боргові зобов'язання ОСОБА_1 має сплатити в сумі 470 000 грн. та витрати на претензійно-позовну роботу в сумі 1 820 грн. до 17.02.2015 р.

Вказана сума була сплачена ОСОБА_1 17.02.2015 р., на підтвердження чого представником відповідача було надано копію платіжного доручення. Також представник відповідача надав копію Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації обтяження, від 18.02.2015 р., з якого видно, що за заявою представника ТОВ «ОТП Факторинг України» було припинено обтяження на нерухоме майно, належне ОСОБА_1, яке було предметом іпотеки за вказаним вище кредитним договором.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а по справі слід ухвалити нове рішення - про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 313-317 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30 липня 2010 року скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 756/11442/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1767/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Васалатій К.А.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.