У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Луспеника Д.Д., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа - Київський районний відділ державної міграційної служби України, про усунення перешкод в користуванні власністю, виселення, вселення та зняття з реєстраційного обліку, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 9 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 27 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2009 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що вони є власниками квартири АДРЕСА_1 на підставі договорів дарування. У вказаній квартирі зареєстрований ОСОБА_6, який не є власником квартири та не проживає у ній, проте чинить перешкоди у користуванні власністю. Просили усунути перешкоди в користуванні належній їм на праві власністю квартирою, виселити з квартири та зняти ОСОБА_6 з реєстраційного обліку, вселити їх у спірну квартиру.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 9 грудня 2014 року позовні вимоги задоволені. Визнано ОСОБА_6 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, шляхом зняття з реєстрації. Усунено перешкоди в користуванні, володінні власністю вищевказаної квартири шляхом виселення ОСОБА_6 зі спірної квартири. Вселено ОСОБА_4, ОСОБА_5 в квартиру АДРЕСА_1. Зобов'язано Київський районний відділ державної міграційної служби України зняти ОСОБА_6 з реєстрації у спірній квартирі.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 27 травня 2015 року рішення районного суду змінено, скасовано рішення в частині зобов'язання Київського районного відділу державної міграційної служби України зняти ОСОБА_6 з реєстрації у квартирі АДРЕСА_1 та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суди першої та апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку про задоволення позову, оскільки ОСОБА_6 не є членом сім'ї власників квартири, договору найму житла між сторонами не укладено і, таким чином, перешкоджає позивачам у користуванні своєю власністю, позбавляє їх можливості вселитися у квартиру, користуватися та розпоряджатися нею.

Крім того, рішенням Київського районного суду м. Харкова від 5 липня 2012 року, яке набрало законної сили, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 про визнання недійсними свідоцтва, договорів купівлі-продажу, витребування майна із чужого незаконного володіння, зобов'язання анулювати реєстрацію, визнання права власності, стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди. Зазначеним судовим рішенням встановлено, що частина спірної квартири АДРЕСА_1 належала ОСОБА_6 на праві власності, вона була відчужена останнім на підставі довіреності як арештоване нерухоме майно з публічних торгів. Підстав недійсності правочинів щодо квартири судом не встановлено, що і було підставою для відмови ОСОБА_6 у задоволенні його вимог.

Також правильним є висновок суду апеляційної інстанції про те, що Київський районний відділ державної міграційної служби України до участі у справі відповідачем залучений не був, а тому підстави для покладання зобов'язань щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку відсутні.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 9 грудня 2014 року в незміненій при апеляційному перегляді частині та рішення апеляційного суду Харківської області від 27 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

Д.Д. Луспеник

С.П. Штелик