Справа № 752/9404/14-ц
Провадження № 2/752/780/15
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

11 вересня 2015 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Новак А.В. при секретарі Закаблуківській О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення суми вкладу, процентів та пені,-

встановив:

позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що між ним та відповідачем 24.10.2013 року було укладено договір банківського вкладу SAMDNWFD № 500, предметом якого було розміщення позивачем на умовах депозитного продукту «Депозит Плюс» суму грошових коштів в доларах США розміром 16078.46 USD на строк 6 місяців з дня укладення договору до 24.04.2014 року включно, з виплатою процентів в розмірі 7 % річних щомісячно.

Крім того, 28.10.2013 року між сторонами було укладено договір банківського вкладу SAMDNWFD № 700, предметом якого було розміщення позивачем на умовах депозитного продукту «Депозит Плюс» суму грошових коштів в доларах США розміром 27000 USD на строк 6 місяців з дня укладення договору до 28.04.2014 року включно, з виплатою процентів в розмірі 7 % річних щомісячно.

Крім того, 21.11.2013 року між сторонами спору було укладено договір банківського вкладу SAMDNWFD № 300, предметом якого було розміщення позивачем на умовах депозитного продукту «Стандарт» суму грошових коштів в доларах США розміром 7 400 USD на строк 183 дні до 21.05.2014 року включно, з виплатою процентів в розмірі 7,5 % річних щомісячно.

Станом на день подачі позову до суду відповідач не виконав умови укладених догорів та не повернув суму вкладів і процентів за зазначеними договорами.

Позивач вважає такі дії відповідача незаконними і необґрунтованими і з посиланням на ч. 2 ст. 1060 ЦК України просить суд стягнути з відповідача на її користь суму вкладів за трьома договорами та суму процентів за користування такими.

Крім того, позивач з посиланням на ч. 2 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» вважає що з відповідача підлягає до стягнення пеня у розмірі відсотків встановлених зазначеним законом за кожен день прострочення.

Також позивач вважає, що з відповідача підлягає стягненню три процента річних від простроченої суми на підставі ст. 625 ЦК України.

Позивач, збільшивши розмір позовних вимог просив суд позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь 130 454.66 доларів США, з яких:

заборгованість по тілу та відсоткам за договором банківського вкладу SAMDNWFD № 500 від 24.10.2013 року складає 18 190.65 доларів США (16078.46 доларів США по тілу депозиту, 2112.19 доларів США - проценти).

заборгованість по тілу та відсоткам за договором банківського вкладу SAMDNWFD № 700 від 28.10.2013 року складає 30 526.21 доларів США (27000 доларів США по тілу депозиту, 3526.21 доларів США - проценти).

заборгованість по тілу та відсоткам за договором банківського вкладу SAMDNWFD № 300 від 21.11.2013 року на загальну суму 8398.64 доларів США (7400 доларів США по тілу депозиту, 998.64 доларів США - проценти).

Також просить суд стягнути з відповідача на її користь три проценти річних від простроченої суми в розмірі 2256.34 доларів США та на підставі ч. 2 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» пеню у розмірі трьох відсотків за кожен день прострочення, яка складає 71082.82 доларів США.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позовної заяви та просив суд позов задовольнити повністю. Також зазначила, що не відповідає діючим нормам законодавства України, заперечення ПАТ «ПриватБанк» з приводу того, що останнє є належним відповідачем по даній справі, а належний відповідач є автономна некомерційна організація «Фонд захисту вкладників» Російської Федерації (АНО «ФЗВ»), і що ОСОБА_1 зобов'язана звертатись з даним позовом до державних або недержавних установ Російської Федерації, оскільки стороною договору є ПАТ КБ «ПриватБанк», як юридична особа, а не відокремлений структурний підрозділ на території АР Крим.

Представник позивача вказує, що на даний час ПАТ КБ «ПриватБанк» не ліквідований, не оголошений банкрутом, а тому є належним відповідачем і повинен нести повну відповідальність за виконання взятих на себе зобов'язань, а посилання представника відповідача на заяви представників окупаційної влади АР Крим, в тому числі на рішення Центрального банку Російської Федерації, на Федеральні закони, на ухвали Центрального районного суду м. Сімферополя є в конкретному випадку недоречними, і такими, що не ґрунтуються на вимогах Закону.

Представник позивача зазначає, що оспорення вказаних ним рішень, ухвал є правом ПАТ КБ «Приват Банк» і останній може використовувати свої права на власний розсуд, однак невикористання цих прав, неповне використання, чи неможливість використання не позбавляє відповідача обов'язку в частині повернення депозитних вкладів ОСОБА_1

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог позовної заяви та просив суд ухвалити рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю. Зокрема зазначив, що позивачу необхідно звертатися, щодо повернення вкладів до автономної некомерційної організація «Фонд захисту вкладників» Російської Федерації, і що ОСОБА_1 повинна звертатись з даним позовом до державних або недержавних установ Російської Федерації.

Заслухавши представників сторін, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків.

24.10.2013 року було укладено договір банківського вкладу SAMDNWFD № 500(далі Договір), предметом якого було розміщення позивачем на умовах депозитного продукту «Депозит Плюс» суму грошових коштів в доларах США розміром 16078.46 USD на строк 6 місяців з дня укладення договору до 24.04.2014 року включно, з виплатою процентів в розмірі 7 % річних щомісячно.

Відповідно до умов п. 2 Договору нарахування процентів на суму вкладу починається з дня, наступного за днем надходження грошей в Банк і здійснюється за кожен календарний день. За день, коли вклад повертається, проценти не нараховуються.

Відповідно до умов п. 4 Договору, дія договору припиняється з виплатою всієї суми вкладу разом з відсотками, належними у відповідності до умов договору. Якщо закінчення строку вкладу припадає на вихідний день, то виплата суми вкладу здійснюється в перший робочий для Банку день.

Пунктом 5 Договору встановлено, що у разі здійснення позивачем вимоги по поверненню частини вкладу її обов'язки і обов'язки Банку по вкладу припиняються, а вклад повертається.

Відповідно до п. 6 Договору, якщо по закінченню строку вкладу вкладник не заявила Банку про бажання забрати свої кошти, вклад автоматично продовжується ще один строк, вказаний в розділі «данні по вкладу» договору. Строк вкладу продовжується неоднократно без моєї явки в банк. Новий строк вкладу починається з дня, наступного за датою закінчення попереднього строку вкладу.

Пунктом 7 Договору передбачено, що якщо банк заперечує проти продовження вкладу він письмово або через «смс» повідомляє мене про це не пізніше ніж за 3 календарних дні до закінчення строку дії вкладу.

Пунктом 9 Договору, який встановлює дострокове розірвання договору встановлено, що у сторін договору наявне право достроково розірвати договір банківського вкладу, повідомивши про це один одного за два банківських дні до дати розірвання договору.

Пунктом 20 Договору встановлено, що у випадку порушення строною договору умов договору, порушник несе відповідальність передбачену діючим законодавством України.

28.10.2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приват Банк» було укладено договір банківського вкладу SAMDNWFD № 700, предметом якого було розміщення позивачем на умовах депозитного продукту «Депозит Плюс» суму грошових коштів в доларах США розміром 27000 USD на строк 6 місяців з дня укладення договору до 28.04.2014 року включно, з виплатою процентів в розмірі 7 % річних щомісячно.

Умови визначені договором банківського вкладу SAMDNWFD № 700 від 28.10.2013 року є аналогічними умовам визначеним у договорі банківського вкладу SAMDNWFD № 500 від 24.10.2013 року.

21.11.2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приват Банк» було укладено договір банківського вкладу SAMDNWFD № 300(далі Договір), предметом якого було розміщення позивачем на умовах депозитного продукту «Стандарт» суму грошових коштів в доларах США розміром 7400 USD на строк 183 дні до 21.05.2014 року включно, з виплатою процентів в розмірі 7,5 % річних щомісячно.

Відповідно до п. 2 Договору нарахування процентів на суму вкладу починається з дня, наступного за днем надходження грошей в Банк і здійснюється за кожен календарний день. За день, коли вклад повертається, проценти не нараховуються.

Відповідно до п. 4 Договору, встановлено, що дія договору припиняється з виплатою всієї суми вкладу разом з відсотками, належними у відповідності до умов договору. Якщо закінчення строку вкладу припадає на вихідний день, то виплата суми вкладу здійснюється в перший робочий для Банку день.

Пунктом 5 Договору встановлено, що у разі здійснення позивачем вимоги по поверненню частини вкладу її обов'язки і обов'язки Банку по вкладу припиняються, а вклад повертається.

Відповідно до п. 6 договору, 6 місяців - це мінімальний строк вкладу, зі спливом якого вкладник може забрати вклад і отримати нараховані відсотки в повному обсязі без застосування зниженої відсоткової ставки, вказаної в п. 12 Договору, за дострокове повернення вкладу.

Відповідно до п. 7 договору якщо по закінченню 6 місяців вкладник не заявив банку про бажання забрати свої кошти, вклад автоматично продовжується ще на 6 місяців.

Відповідно до п. 8 передбачено, що мінімальний строк вкладу продовжується на 6 місяців неодноразово без явки вкладника у Банк. При цьому новий мінімальний строк вкладу починається з наступного дня закінчення попередніх 6-ти місяців.

Пунктом 10 Договору гарантовано право сторін достроково розірвати Договір, повідомивши про це один одного за два банківських дні до дати розірвання договору.

Відповідно до п. 23 договору встановлено, що у випадку порушення сторонами умов договору порушник несе відповідальність передбачену діючим законодавством України.

Сторонами спору не оспорюється та обставина, що ОСОБА_1 по закінченню терміну дії кожного вкладу повідомила ПАТ КБ «Приват Банк» про своє бажання не продовжувати термін дії договорів вкладу та отримати тіло депозитів з нарахованими відсотками.

На неодноразові звернення позивача станом на день розгляду справи відповідачем не було сплачено кошти по депозитам та нарахованим процентам, а лише надано клієнтські виписки.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень статті 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу залежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Умова договору про відмову від права одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Відповідно до п. 3.3 Постанови Національного банку України від 03 грудня 2003 року за № 516 «Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних(депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу(депозиту) між вкладником і банком.

Відповідно до клієнтської виписки по договору від 24.10.2013 року SAMDNWFD № 500 за період з 24.10.2013 року, станом на 24.03.2014 року залишок становить 16549.42 доларів США, з яких тіло депозиту становить 16078,46 доларів США, а проценти становлять 470.96 доларів США.

Суд бере до уваги та покладає в основу мотивування рішення розрахунок наданий позивачем, відповідно до якого станом на 09.09.2015 року по відсоткам до стягнення підлягає 2112.19 доларів США (685 днів х 3.0835 доларів США).

Відповідно разом по тілу та відсоткам станом на 09.09.2015 року підлягає до стягнення 18190.65 доларів США.

Відповідно до клієнтської виписки по договору від 28.10.2013 року SAMDNWFD № 700 за період з 28.10.2013 року, станом на 28.03.2014 року залишок становить 27790.87 доларів США, з яких тіло депозиту становить 27000 доларів США, а проценти становлять 790.87 доларів США.

Суд бере до уваги та покладає в основу мотивування рішення розрахунок наданий позивачем, відповідно до якого станом на 09.09.2015 року по відсоткам до стягнення підлягає 3526.21 доларів США (681 день х 5.0835 доларів США).

Відповідно разом по тілу та відсоткам станом на 09.09.2015 року підлягає до стягнення 30526.21 доларів США.

Відповідно до клієнтської виписки по договору від 21.11.2013 SAMDNWFD № 300 за період з 21.11.2013 року, станом на 21.03.2014 року залишок становить 7 584, 12 USD, з яких тіло депозиту становить 7400 доларів США, а проценти становлять 184.12 доларів США.

Суд бере до уваги та покладає в основу мотивування рішення розрахунок наданий позивачем, відповідно до якого станом на 09.09.2015 року по відсоткам до стягнення підлягає 998.64 доларів США (657 днів х 1.520 доларів США).

Відповідно разом по тілу та відсоткам станом на 09.09.2015 року підлягає до стягнення 8398.64 долари США.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення тіла депозиту по трьом договорам та відсоткам, суд виходить з того, що строк дії договорів банківського вкладу закінчився і відповідно з урахуванням вищенаведених розрахунків з відповідача на користь позивача до стягнення підлягає 57115.5 доларів США.

Крім того, оскільки відповідачем не виконані вказані умови договорів, суд вважає, що позовні вимоги в частині сплати трьох процентів річних за весь час прострочення, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд бере до уваги та покладає в основу мотивування рішення розрахунок наданий представником позивача, оскільки такий є обґрунтованим і вірним і вважає, що зазначена сума відсотків становить:

за договором SAMDNWFD № 500 від 24.10.2013 року за період прострочення з 24.04.2014 року по 09.09.2015 року включно (503 дні), три проценти річних від простроченої суми(17 601.71 доларів США) становить 727.69 доларів США.

за договором SAMDNWFD № 700 від 28.10.2013 року за період прострочення з 28.04.2014 року по 09.09.2015 року включно (499 дні), три проценти річних від простроченої суми(29537.22 доларів США) становить 1211.43 доларів США.

за договором SAMDNWFD № 300 від 21.11.2013 року за період прострочення з 21.05.2014 року по 09.09.2015 року включно(476 дні), три проценти річних від простроченої суми(8108.32 долари США) становить 317.22 доларів США.

Суд вважає, що в загальному до стягнення на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2256.34 долари США.

Відкриття, ведення банком грошового рахунку, зберігання депозиту, тощо є наданням банком фінансово-кредитних послуг, і на такі правовідносини поширюються норми Закону України «Про захист прав споживачів».

Пленум Верховного Суду України у п. 2 постанови № 5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» звертає увагу судів, що оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать зокрема, ті, що виникають у тому числі із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожен день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги).

Суд бере до уваги та покладає в основу мотивування рішення розрахунок наданий представником позивача, оскільки такий є обґрунтованим і вірним і вважає, що зазначена сума пені становить:

за договором SAMDNWFD № 500 від 24.10.2013 року за період прострочення з 24.04.2014 року по 09.09.2015 року включно (503 дні), три проценти за кожен день від простроченої суми(1523.25 доларів США) становить 22985.84 доларів США.

за договором SAMDNWFD № 700 від 28.10.2013 року за період прострочення з 28.04.2014 року по 09.09.2015 року включно (499 дні), три проценти річних за кожен день від простроченої суми (2537.22 доларів США) становить 37982.18 доларів США.

за договором SAMDNWFD № 300 від 21.11.2013 року за період прострочення з 21.05.2014 року по 09.09.2015 року включно(476 дні), три проценти річних від простроченої суми(708.32 долари США) становить 10114.80 доларів США.

Суд вважає, що в загальному до стягнення на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 71082.82 долари США.

Задовольняючи вимоги позивача, суд не бере до уваги посилання представника відповідача на те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не повинен виконувати зобов'язання за договорами депозитного вкладу, оскільки кошти вносились у відділенні банку на території Автономної Республіки Крим, яка на даний період часу окупована.

Такі доводи представника відповідача є необґрунтованими, оскільки, оскільки договори банківського вкладу були укладені між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк», як юридичною особою, місцезнаходженням якої є м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50.

Відповідно до ст. 95 ЦК України, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Відповідно до п. 5 Постанови Правління Національного Банку України від 06 травня 2014 року № 260 «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя», банки, в тому числі ПАТ КБ «ПриватБанк», зобов'язані припинити діяльність відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів.

Відповідно до правил ст. 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банк відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банк зобов'язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів працівників банку і клієнтів, а також конфлікту інтересів клієнтів банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банк відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти зобов'язання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, а статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Виходячи з таких міркувань та з урахуванням доказів наданих сторонами, суд вважає, що заперечення та доводи представника відповідача про те, що зобов'язання за укладеними із ОСОБА_1 договорами повинні виконуватись АНО «Фонд захисту вкладників» за рахунок майна банку, яке знаходиться на території Автономної Республіки Крим є безпідставними та такими що не ґрунтуються на вимогах Закону.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов категоричного висновку про необхідність задовольнити позов повністю, вважаючи такий обґрунтованими та переконливо доведеним перед судом.

Питання про судові витрати вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 212-215, 223, 294-296 ЦПК України,суд,-

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення суми вкладу, процентів та пені - задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 130454 (сто тридцять тисяч чотириста п'ятдесят чотири) долари США 66 центів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави Україна 3654(три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривні судового збору.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення, а рішення яке було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя А.Новак