ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
справа № 753/5665/15-ц
провадження № 2/753/3738/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"30" липня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сухомлінова С.М.

секретаря Палій Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів у вигляді суми залишку на депозитному рахунку у розмірі 7352,18 грн., 3% річних у розмірі 34,52 грн., суми втраченої вигоди 625 грн. та 3000 грн. моральної шкоди, а всього 11011,17 грн. та зобовязання зняти встановлені ліміти на картковому рахунку позивача № 3980001. Посилався на те, що 24.09.2014р. між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений Договір-заява № 300937/58434/5-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 5 місяців в національній валюті, за умовами якого позивач вніс кошти в сумі 15 000 грн. строком до 24.02.2015р. з нарахуванням 25,10 % річних. Стверджував, що після закінчення строку дії договору відповідач відмовився повертати внесені позивачем кошти та нараховані відсотки. Зазначав, що використовуючи можливість Інтернет-банкінгу відповідача позивач самостійно перевів 04.03.2015р. суму депозитного вкладу на свій картковий рахунок, але у звязку з тим, що банком встановлений ліміт на зняття коштів за добу, позивач не може використати суму депозитного вкладу, а тому просить стягнути з відповідача залишок суми на рахунку у розмірі 7352,18 грн.,штрафні санкції та відшкодування моральної шкоди.

В процесі судового розгляду справи позивач неодноразово змінював та уточнював свої позовні вимоги та в кінцевій редакції просив суд зобовязати відповідача зняти встановлені ліміти на картковому рахунку позивача № 3980001 тастягнути грошові кошти за договором № 300937/64953/5-14 укладеним між сторонами 22.10.2014р. в розмірі 14825,86 грн., що включають: залишок вкладу 9110,48 грн., втрачена вигода 671,53 грн., 3% річних 139,72 грн., інфляційні втрати 1904,13 грн. та 3000 грн. моральна шкода.

В судовому засіданні позивач підтримав свої змінені позовні вимоги та не заперечував проти ухвалення заочного рішення, а представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини своєї не явки до суду не повідомив та не надав суду своїх письмових заперечень. За таких обставин суд вважає причину неявки представника відповідача до суду не поважними.

В звязку з наведеними обставинами та на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі.

Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.04.1996р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг.

Як вбачається з договору та пояснень позивача (а.с.27), 22.10.2014р. між сторонами був укладений Договір-заява № 300937/64953/5-14про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 5 місяців в національній валюті, за умовами якого позивач вніс на вкладний рахунок № 2630.9.206514.003 грошові кошти в сумі 20 000 грн. з нарахуванням 25,10% річних, з датою повернення депозиту 22.03.2015р.

Згідно п.6 і п. 7 Договору від 22.10.2014р. після закінчення строку, визначеного п. 1 цього Договору-заяви, Вклад повертається Вкладникові в порядку,строки та на умовах, передбачених положеннями п. 5.1. Строк розміщення Вкладу, визначений п. 1 цього Договору-заяви, не може бути продовжений Сторонами.

29.01.2015р. між сторонами була підписана Додаткова угода до Договору-заяви від 22.10.2014р. і відповідно до п. 1 якої, Вкладник підписанням цієї угоди уповноважує Банк після закінчення строку, п.1.1. Договору-заяви, здійснити повернення суми вкладу та виплату нарахованих за вкладом, але не сплачених Вкладнику процентів шляхом перерахування на картковий поточний рахунок Вкладника № 3980001 у відділення № 17 Філії «Центральне РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит», МФО 300937, який відкритий вкладнику для обслуговування платіжної карти на підставі Договору про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки від 24.09.2014р. (а.с. 28).

Як вбачається з квитанції (а.с. 29) та пояснень позивача, останній належним чином виконав взяті на себе зобовязання та вніс на депозитний рахунок відкритий у відповідача 20000 грн., а у визначений Договором-заявою строк звернувся до відповідача з заявою про повернення вкладу, але кошти виплачені не були.

Згідно пояснень ОСОБА_2, після його неодноразових звернень до відповідача, у квітні 2015р. депозитний вклад у сумі 20 000 грн. був перерахований ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на картковий поточний рахунок позивача № 3980001 та було встановлено щоденні та місячні ліміти на зняття (0сплачення) коштів з рахунку у розмірі 500 грн./добу, але не більше 1000 грн. у місяць.

Як вбачається з чеку (а.с.53), станом на дату звернення позивача з позовом до суду залишок коштів на його картковому рахунку складає 9110,48 грн.

Згідно письмових пояснень позивача, встановлення відповідачем ліміту на зняття коштів позбавляє його можливості використати кошти за своїм розсудом та потреби.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1061 ЦК України Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов'язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України.

Оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобовязання щодо повернення суми вкладу у визначені договором строки, чим порушив права позивача, то з нього підлягає стягненню сума залишку вкладу, яка знаходиться на картковому рахунку № 3980001 в сумі 9110,48 грн.

Згідно п.2 ст. 625 ЦК країни, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що відповідач прострочив виконання свого грошового зобовязання з 23.03.2015р. по 15.06.2015р., то з останнього підлягає стягненню 3 % річних від простроченої суми у розмірі (20000грн.*3%*85днів/365днів/100%=) 139,72 грн. та інфляційні втрати у розмірі (11534,56грн.*116,508%/ : 100%-11534,56грн.=) 1904,13 грн.

Таким чином, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, а тому з відповідача на його користь необхідно стягнути (9110,48 грн.+139,72грн.+1904,13грн.=) 11154,33 грн..

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача 671,53грн. втраченої вигоди та відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000 грн., то суд вважає ці вимоги необґрунтованими, оскільки ні договором ні чинним законодавством не передбачено можливості стягнення втраченої вигоди та моральної шкоди у разі порушення умов договору банківського вкладу.

Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути 243,60 грн. судових витрат.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 88, 212, 215, 218,224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_2 - 11154 (сімсот девяносто шість) грн. 33 коп. заборгованості.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь держави 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору.

В решті позову - відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення ухвали до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ : С.М. Сухомлінов