У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 09 жовтня 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за умовами якого останньому надано кредит в розмірі 23 100,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08 % на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення 09 жовтня 2026 року. У забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором з відповідачем 09 жовтня 2006 року укладено договір іпотеки, згідно якого він надав в іпотеку нерухоме майно - квартиру загальною площею 62,50 кв. м, житловою площею 37,40 кв. м, у АДРЕСА_1. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 126 250,00 грн. У порушення договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 02 червня 2014 року виникла заборгованість в розмірі 20 466,89 доларів США.

ПАТ КБ «Приватбанк» просило в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу вказаного предмету іпотеки, з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення Банком всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для предмету іпотеки. Виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та проживають у будинку, та стягнути судові витрати.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 березня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено.

В рахунок погашення заборгованості за договором про надання кредиту № IFSWGK00000017 від 09 жовтня 2006 року, в сумі 20 466,89 доларів США, що за курсом НБУ складає 242 941,98 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № IFSWGK00000017 від 09 жовтня 2006 року, а саме: квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 62,50 кв. м, житловою площею 37,40 кв. м, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Івано-Франківської області 09 жовтня 2006 року за № 3162398 згідно витягу з Державного реєстру правочинів Д-902, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухому майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предметів іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форми власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

У задоволенні позовних вимог про виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про скасування рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 березня 2015 року та залишення в силі рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18 грудня 2014 року, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування рішення апеляційного суду відсутні.

Відповідно до ч. 1ст. 335 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2127/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1> під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції посилався на введення мораторію на стягнення майна громадян України, яке використовується як місце постійного проживання, його згоди на відчуження домоволодіння немає, а тому під час дії цього закону на зазначений предмет іпотеки не може бути звернуте стягнення та він не може бути примусово відчужений.

Задовольняючи позов, апеляційний суд виходив з того, що положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не можуть застосовуватися до спірних правовідносин.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2124/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1>, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2128/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1>, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки апеляційним судом не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2124/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1>, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2128/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова