АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/6160/15 Головуючий І інстанції -
Справа: № 640/1688/15-ц Бородіна Н.М.
Категорія: кредитні Доповідач - Костенко Т.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Костенко Т.М.

суддів: Колтунової А.І.,Гальянової І.Г.

за участі секретаря Герасимової К.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» Шуліки Аліни Володимирівни на рішення Київського районного суду м. Харкова від 01 липня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а

Позивач звернувся у суд з позовною заявою, в якій з урахуванням уточнень просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 05.11.2010 року в загальній сумі30225,04 грн. та судові витрати .

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що між банком та відповідачем був укладений кредитний договір,за яким банк надав кредитні кошти за встановленим лімітом 19100 грн., а відповідач зобов'язався їх повернути зі сплатою відсотків на підставі Умов та правил надання банківських послуг. Банк виконав свої зобов'язання, однак відповідач порушив умови договору щодо сплати кредитних коштів та відсотків, внаслідок чого станом на 30.04.2015р. виникла заборгованість, яка складаєтьсяз кредиту в сумі 18629,53 грн., процентів всумі 9480,03 грн., комісії в сумі 200 грн. та штрафу в сумі 1915,48 грн.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, при цьому зазначив, що між ним та банком договір кредиту не укладався, а банк надав йому фінансову допомогу, яку він по мірі можливості повертає.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 01 липня 2015 року в задоволенні позову було відмовлено.

З апеляційною скаргою на зазначене рішення суду звернувсяпредставник ПАТ КБ «ПриватБанк», який зазначив, що з таким рішенням не згодний, вважаєйого таким, що ухвалене без повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи,без належної оцінки доказів по справі та з порушеннямматеріального та процесуального права.

Апеляційні вимоги обґрунтовані тим, щов момент укладення договору відповідача було ознайомлено з усіма Умовами договору та правилами надання банківських послуг, і ОСОБА_3 засвідчив свою згоду з даними умовами власним підписом. Таким чином, позивач не погоджується з висновком суду про недоведеність того, що відповідач не розумів саме надані банком Умови та правила.

Крім того, апеляційна скарга містить посилання на те, що відповідач зобов'язався ознайомлюватись зі всіма змінами Умов та правил надання банківських послуг на сайті банку, а тому ствердження суду про відсутність в матеріалах справи доказів ознайомлення відповідача з зазначеними умовами не відповідають обставинам справи.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» вважає, що у позивача виникло право дострокового стягнення боргу по кредиту, оскільки відповідач щомісячні платежі не вносив взагалі або вносив у меншій сумі, ніж це передбачено умовами договору, а тому зазначення судом про недоведеність факту настання сплати кредитних коштів не відповідає дійсності та повністю спростовується доказами у справі.

Апелянт також зазначає про те, що згідно умов кредитного договору до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Оскільки ОСОБА_3 не подавав заяву про дострокове розірвання договору і продовжував погашати заборгованість, позивач вважає, що таким чином відповідач підтвердив свою згоду зі зміною тарифів, в тому числі і відсоткової ставки по кредиту.

Враховуючи викладене вище, представник ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з'явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено в суді першої інстанції, підтверджено наявними у справі доказами та не заперечується сторонами, 05 листопада 2010 року ОСОБА_3, звернувшись до позивача з відповідною анкетою-заявою, отримав у своє розпорядження кредитну картку Універсальна/Gold.

Судом також встановлено, що відповідач користувався цією карткою, розпоряджався грошовими коштами у межах наданого йому ліміту та продовжує користуватись у межах строку дії кредитної картки.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_3 з Умовами та Правилами надання банківських послуг безпосередньо ознайомлений не був, про що свідчить відсутність його особистого підпису на зазначених Умовах, а відтак згоди своєї на умови щодо нарахування процентів, штрафу та комісії не давав, отже, таке нарахування є незаконним. Що ж до боргу по отриманому кредиту, то строк дії кредитної картки не сплинув, тому дострокове стягнення всієї суми є також безпідставним.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За приписами ст.ст.509, 526, 527 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається із матеріалі справи, відпо відач отримав кредитну картку 05 листопада 2010 року. В подальшому картка 03 квітня 2013 року перевидавалась та є дійсною до липня 2016 року. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки, отже кредитний ліміт пролонгувався до закінчення дії картки із збереженням умов, на яких його укладено.

Правова позиція Верховного суду України, що висловлена в Постановівід 19.03.2014 року у справі № 6-14цс14 свідчить про те, що картка діє в межах визначеного нею строку.

Як пояснив в судовому засіданні відповідач ОСОБА_3, та що не було спростовано представником позивача, будь які умови щодо нарахуванняпроцентів, штрафу та комісії на використані грошові кошти при отриманні картки не обговорювались, своєї згоди на такі умови він не давав. На теперішній час кредитна картка є дійсною та він поступово повертає банку отримані грошові кошти.

Апеляційні доводи Банку щодо порушень відповідачем умов кредитного договору судова колегія вважає необґрунтованими, оскільки доказів ознайомлення відповідача з Умовами та Правилами надання банківських послуг суду не надано, а матеріали справи свідчать про відсутність особистих підписів ОСОБА_3 на вищезазначених документах.

Виходячи із зазначеного, з урахуванням вимог закону, а також правових позицій Верховного Суду України із зазначених питань, які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України, судова колегія вважає висновки районного суду такими, що відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Інші доводи, викладені представником ПАТ КБ «ПриватБанк» в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення ухваленого по даній справі та відсутність підстав до його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313-315, 319, 218 ЦПК України, судова колегія, -

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» Шуліки Аліни Володимирівни відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 01 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -