УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Висоцької В.С., Ткачука О.С.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та стягнення витрат, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» звернувся до суду із позовом, вимоги якого уточнив в ході розгляду справи, просив в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором від 28 грудня 2005 року, яка станом на 28 вересня 2014 року складає суму 86346,73 доларів США, що еквівалентно 1114632,06 грн, з яких: сума кредиту - 44355,43 доларів США, що еквівалентно 572575,06 грн; відсотки - 20502,07 долари США, що еквівалентно 264656,98 грн; пеня - 21489,23 доларів США, що еквівалентно 277400,02 грн, - звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів, згідно ЗУ «Про виконавче провадження», трикімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 60 кв. м, житловою площею 42,3 кв. м, яка належить відповідачу на праві приватної власності, встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна; виселити ОСОБА_4 з вказаної квартири без надання іншого житлового приміщення зі зняттям з реєстраційного обліку.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2015 року рішення місцевого суду скасовано з ухваленням нового рішення, яким позов задоволено частково. У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором від 28 грудня 2005 року, яка станом на 28 вересня 2014 року складає суму 85186,81 доларів США, що еквівалентно 1099658,90 грн, з яких: сума кредиту - 44355,43 доларів США, що еквівалентно 572575,06 грн; відсотки - 20502,07 долари США, що еквівалентно 264656,98 грн; пеня - 20329,31 доларів США, що еквівалентно 262426,85 грн, - звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 28 грудня 2005 року, який укладений між АКБ «ТАС-Комерцбанк» і ОСОБА_4, шляхом проведення прилюдних торгів, згідно ЗУ «Про виконавче провадження», трикімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 60 кв. м, житловою площею 42,3 кв. м, яка належить відповідачу на праві приватної власності, за ціною, не нижчою ринкової вартості квартири, згідно з оцінкою суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом, виселено ОСОБА_4 з вказаної квартири без надання іншого житлового приміщення. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Зазначено про те, що рішення суду, в частині звернення стягнення на предмет іпотеки та в частині виселення, не виконувати на період дії Закону України від 03 червня 2014 року № 1304-УІІ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Відповідач, не погоджуючись з даним рішенням суду апеляційної інстанції подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення місцевого суду. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позову. У зв'язку із чим, обґрунтовано скасував рішення суду першої інстанції та вирішив спір по суті.

Скасовуючи рішення районного суду, апеляційний суд правильно виходив з того, що оскільки, відповідач, всупереч положенням ст. ст. 11, 14, 526, 610, 611, 1054 ЦК України, не виконувала належним чином обов'язки по кредитному договору, повернення якого забезпечене іпотекою квартири, що придбана за рахунок кредиту в іноземній валюті, то позовні вимоги товариства щодо звернення стягнення на предмет іпотеки і виселення відповідача без надання іншого житлового приміщення підлягають задоволенню. При цьому зазначив, що рішення суду, в частині звернення стягнення на предмет іпотеки та в частині виселення, не виконувати на період дії Закону України від 03 червня 2014 року № 1304-УІІ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Висновки суду узгоджуються з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 березня 2015 року у справі № 6-44цс15.

При вирішенні даної справи апеляційним судом правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.С. Висоцька
О.С. Ткачук