АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 683/2484/13-ц
Провадження № 22-ц/792/147/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючого - судді Марцинкевича А.М.,

суддів: Кізюн О.Ю., Переверзєвої Н.І.

при секретарі Дубовій М.В.

з участю: представників сторін

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Міст Експрес» на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 листопада 2014 року по цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Міст Експрес» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов'язків.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом вказавши, що з 21 червня 2010 року ОСОБА_1 працювала за сумісництвом на посаді касира Хмельницького операційного відділення ТОВ «Торговий Дім «Міст Експрес». В цей же день з нею було укладено договір про повну матеріальну відповідальність. 14 червня 2013 року була проведена повна позапланова інвентаризація наявних грошових коштів, що зберігались в касі Хмельницького операційного відділення товариства, в результаті якої було виявлено нестачу грошових коштів на суму 55 477 грн.47 коп., про що складено відповідний акт. Оскільки в добровільному порядку ОСОБА_1 не покриває завдану матеріальну шкоду, тому ТОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» просило стягнути з неї 55 477 грн. 47 коп. виявленої нестачі.

Заочним рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07.10.2013 року позов ТОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства 55 477 грн. 47 коп. завданих матеріальних збитків, а також 554 грн. 77 коп. судового збору.

У липні 2014 року ОСОБА_1 подала заяву про перегляд заочного рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07.10.2013 року і просила скасувати його.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19.11.2014 року відмовлено у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Міст Експрес» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди

_____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Цимбалюк О.В. Провадження 22ц/792/147/15

Доповідач - Марцинкевич А.М. Категорія № 53,56

завданої нею під час неналежного виконання трудових обов'язків касира-бухгалтера в сумі 55 477 грн.47 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ТОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» подало апеляційну скаргу, вважає його винесене із невірним встановленням обставин, які мають значення для справи, необґрунтованим та не законним, тому просило скасувати його та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги товариства задоволити повністю та стягнути на його користь 55 477 грн. 47 коп. завданих матеріальних збитків відповідачкою. Апелянт зазначає, що ОСОБА_1, згідно договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 21.06.2010 року, взяла на себе обов'язок дбайливо ставитися до переданих їй для збереження або інших цілей матеріальних цінностей підприємства і вживати заходів до запобігання збитків; вести облік, складати і подавати у встановленому порядку товарно-грошові та інші звіти про рух і залишки довірених їй матеріальних цінностей; брати участь в інвентаризації довірених їй матеріальних цінностей. Проте, після проведеної інвентаризації наявних коштів, що зберігаються в касі Хмельницького операційного відділення Товариства, було виявлено нестачу у розмірі 55 477 грн.47 коп. Даний факт був зафіксований актом інвентаризації коштів, який ОСОБА_1 відмовилась підписувати, як і надавати будь-які пояснення. Апелянт зазначає, що доводи відповідачки, щодо відсутності доказів передачі їй матеріальних цінностей на зберігання, спростовуються письмовими поясненнями працівників-водіїв, які підтверджують факт передачі ОСОБА_1 готівкових коштів за дорученні ними відправлення. Крім того, апелянт вважає, що постанова про закриття кримінального провадження, у зв'язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, не звільняє її від відповідальності як працівника за заподіянні збитки товариству, відповідно до ст. 130 КЗпП України. В обґрунтування вимог апелянт вказує, що допущені відповідачкою явні зловживання, в частині не формування первинних касових документів, не свідчить про відсутність факту привласнення коштів. Оскільки, згідно облікових даних, суми коштів за водіями як борг до здачі в касу, не числяться, тому отриманні ОСОБА_1, як касиром, кошти на рахунок товариства не передано. Таким чином, відповідачка згідно норм чинного трудового законодавства, в силу перебування на займаній посаді з повною матеріальною відповідальністю, несе відповідальність за спричинену нестачу в касі у розмірі прямої дійсної шкоди - 55 477 грн.47 коп. , яку апелянт просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.

Згідно п.3 ст. 134 КЗпП України визначено одним із випадків повної матеріальної відповідальності, коли шкоду завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку.

Ст. 135-1 ЦПК України письмові договору про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками ( що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Зі змісту ст.. 60 слідує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що на підставі наказу № 55/ОС від 21 червня 2010 року ОСОБА_1, яка перебувала на посаді бухгалтера в ТОВ «Міст Експрес», було прийнято на роботу за сумісництвом в ТОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» на посаду касира з 21 червня 2010 року з розміром посадового окладу, згідно штатного розкладу (а.с. 6). Цього ж дня, між товариством та ОСОБА_1, відповідно до вимог ст. 135-1 КЗпП України, було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (а.с.7). Згідно умов даного договору ОСОБА_1 прийняла на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення зберігання ввірених їй цінностей та зобов'язалась дбайливо ставитись до переданих їй для зберігання або для інших цілей матеріальних цінностей і вживати заходів до запобігання збитків; вести облік, складати і подавати у встановленому порядку товарно-грошові та інші звіти про рух і залишки ввірених їй матеріальних цінностей; брати участь в інвентаризації довірених їй матеріальних цінностей, а також відшкодувати у встановленому законом порядку збиток у випадку не забезпечення з її вини схоронності довірених їй матеріальних цінностей.

На підставі наказу генерального директора ТОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» № 285/13 від 14 червня 2013 року було проведено інвентаризацію наявних коштів, що зберігались у касі Хмельницького операційного відділення даного товариства. За результатами перевірки, яка проводилася у присутності касира ОСОБА_1, в касі Хмельницького операційного відділення ТОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» було виявлено нестачу коштів в сумі 55 477 грн.47 коп., що підтверджується відповідним актом № 14/06/13 від 14 червня 2013 року (а.с. 21). Даний акт ОСОБА_1 не визнала та відмовилася підписувати акт нестачі (а.с.22).

Згідно наказу № 1290-4/ОС від 17 червня 2013 року ОСОБА_1 з 17 червня 2013 року звільнено з посади бухгалтера та з посади касира за сумісництвом Хмельницького операційного відділення ТОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що займана відповідачкою посада входить до Переліку посад і робіт, виконаних працівниками, з якими підприємства, установи та організації можуть укладати письмові договори про повну матеріальну відповідальність, затвердженого постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР по праці і соціальних питаннях, Секретаріату Всесоюзної Центральної Ради Професійних Спілок від 28 грудня 1977 року № 447/24.

Дослідивши матеріали кримінального провадження № 0004388, вбачається, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад будь-якого правопорушення, а ТОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» не було надано жодних доказів, щодо обставин передачі коштів ОСОБА_1, а лише надано акт, який фіксує нестачу коштів в касі, з яким відповідачка не погодилась.

Позивачем ні в суді першої інстанції, а ні в судді апеляційної інстанції не надано доказів, які б підтверджували факт отримання відповідачкою коштів від водіїв товариства та відсутні будь-які документи (касові ордера, накладні, товарно-транспортні накладні, договори ), які б фіксували передачу коштів касиру.

Крім того, перевірку наявних коштів, що зберігаються в касі Хмельницького операційного відділення, було проведено 14 червня 2013 року, згідно якої виявлено недостачу коштів, а 17 червня 2013 року, згідно заяви ОСОБА_1, звільнено її на підставі п.1 ст.36 КЗпП України, за згодою сторін.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, щодо відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» з підстав не доведеності заявлених вимог.

Не спростовують висновків суду й інші доводи апеляційної скарги, вони фактично зводяться до власної правової оцінки обставин справи і незгоди апелянта із висновками суду по їх оцінці та не впливають на законність рішення, яке постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, а тому апеляційний суд не знаходить підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313,315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Міст Експрес» відхилити.

Рішення Старокостянтиніського районного суду Хмельницької області від 19 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді:/підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду А.М.Марцинкевич