Провадження № 4-с/761/159/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Волошина В.О.

при секретарі: Анісковець Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1, суб'єкт оскарження: державний виконавець Відділу Державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Кияниця Наталія Миколаївна, начальник Відділу Державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Коваль Віталій Васильович, зацікавлені особи: Державна виконавча служба України, ОСОБА_4 про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

В червні 2015р. ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із даною скаргою, в якій просила суд: поновити строк на оскарження дій (бездіяльності) посадових осіб ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві; визнати бездіяльність старшого державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Мойсеєнка В.В. (далі по тексту - державний виконавець 1), якого в процесі розгляду справи було замінено на належного суб'єкта оскарження - старшого державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Кияницю Н.М. (далі по тексту - державний виконавець 2) та начальника ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Коваля В.В. (далі по тексту - начальник ВДВС) під час виконання ВП №46835179 та ВП №46835147 від 13 березня 2015р. та при розгляді письмового звернення ОСОБА_1 від 11 березня 2015р. неправомірною; зобов'язати начальника ВДВС призначити у зазначених виконавчих провадженнях іншого некорумпованого, компетентного і досвідченого державного виконавця; зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії; зобов'язати начальника ВДВС забезпечити належний контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання даних виконавчих проваджень; зобов'язати начальника ВДВС надати заявниці мотивовану письмову відповідь на лист-звернення від 20 травня 2015р. про відкриття виконавчого провадження.

Свої вимоги заявниця обґрунтовувала тим, що на підставі виконавчих листів, виданих Шевченківським районним судом м. Києва по справі №761/4354/14-к, провадження №1кп/761/303/2014 були відкриті 13 березня 2015р. виконавчі провадження: №46835179 та №46835147 . Однак, в процесі примусового виконання судового рішення, державними виконавцями не було належним чином реалізовано заходи примусового виконання судового рішення, а саме постанови про відкриття зазначених проваджень не вручались боржнику, перевірка майнового стану останнього не проводилась, жодних запитів про встановлення належного боржнику майна не здійснювалось, постанова про стягнення виконавчого збору не виносилась. Внаслідок зазначеної бездіяльності державних виконавців, заявниці завдається значна шкода, враховуючи, що за період такої бездіяльності боржник вчиняє дії щодо позбавлення активів, на які могло б бути звернуто стягнення, а тому заявниця вимушена була звернутись за захистом своїх законних прав та інтересів до суду.

Представник заявниці в судовому засіданні подану скаргу підтримав в повному обсязі та з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити.

Державний виконавець та начальник ВДВС в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду скарги були оповіщені в установленому законом порядку, при цьому, до початку судового засідання на адресу суду з ВДВС Оболонського РУЮ надійшли копії матеріалів виконавчих проваджень №46835179 та №46835147, крім того, суду було повідомлено, що державного виконавця та начальника ВДВС було звільнено із займаних посад 06 липня 2015р., а тому забезпечити явку останніх до суду не вбачається можливим.

Враховуючи швидкоплинність процесу із розгляду даної категорії справ, а також положення ст. 386 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд даної скарги за відсутності нез'явившихся осіб.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе поновити пропущений процесуальний строк на подачу стороні заявника даної скарги на дії державного виконавця.

У відповідності з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Пунктом 1) ч. 2 цієї статті передбачено, що відповідно до цього Закону Державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі листи, що видаються судами, та накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, на підставі виконавчих листів, виданих Шевченківським районним судом м. Києва 18 лютого 2015р. по справі №761/4354/14-к, провадження №1кп/761/303/2014, державним виконавцем 1 було відкриті 13 березня 2015р. виконавчі провадження №46835147 (про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суми боргу 100000,0 грн.) та №46835179 (про стягнення ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суми боргу 42594,33 грн.).

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно наданих суду копій матеріалів зазначених вище виконавчих проваджень, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 червня 2015р. визнано дії державного виконавця 1 неправомірними та скасовано постанову у ВП №46835179, винесену 13 березня 2015р. державним виконавцем 1, про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №761/4354/14-к, виданого 18 лютого 2015р. Шевченківським районним судом м. Києва.

Як вбачається зі змісту зазначеної вище ухвали, підставою для скасування постанови державного виконавця про відкриття провадження стало те, що державним виконавцем 1 порушено правила ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» та прийнято оскаржувану постанову не дивлячись на те, що місце проживання боржника відноситься до Святошинського району м. Києва.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи, що державним виконавцем 1 при відкритті виконавчих проваджень було порушено правила визначення місця проведення виконавчих дій, передбачених ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», суд не знаходить правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 щодо визнання дій державних виконавців та начальника ВДВС в процесі подальшого виконання неправомірно відкритих у ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві виконавчих проваджень щодо примусового виконання виконавчих листів, виданих Шевченківським районним судом м. Києва 18 лютого 2015р. по справі №761/4354/14-к, провадження №1кп/761/303/2014, неправомірними та зобов'язання останніх вчинити відповідні заходи примусового виконання зазначеного судового рішення.

Крім того, суд не знаходить правових підстав і для задоволення вимоги заявниці про зобов'язати начальника ВДВС надати заявниці мотивовану письмову відповідь на лист-звернення від 20 травня 2015р. про відкриття виконавчого провадження, враховуючи, що в матеріалах справи відсутня копія даного звернення, а тому суд приходить до висновку, що стороною заявника належним чином не обґрунтовано дану вимогу скарги.

У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України).

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно п. 2) ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку про необґрунтованість даної скарги та необхідності залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 25 Закону України «Про виконавче провадження»; ст.ст. 57, 59, 60, 73, 209, 210, 293, 383-388 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1, суб'єкт оскарження: державний виконавець Відділу Державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Кияниця Наталія Миколаївна, начальник Відділу Державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Коваль Віталій Васильович, зацікавлені особи: Державна виконавча служба України, ОСОБА_4 про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: