пр. № 2/759/6444/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Борденюк В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи: ТОВ «ФК «Довіра і гарантія», про встановлення факту, що має юридичне значення та розподіл зобовязань подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та розподіл зобовязань подружжя.

При визначенні підсудності позивач посилався на частину 1 статті 257 ЦПК України щодо розгляду заяв про встановлення факту за місцем проживання заявника і частину 8 статті 110 ЦПК України, щодо предявлення позову, який виникає із договорів за місцем його виконання.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд прийшов до висновку про необхідність повернення позовної заяви, виходячи із наступного.

Предмет даного позову містить вимогу про розподіл грошових кредитних зобовязань між позивачем і відповідачем, джерелом яких є укладений між ОСОБА_1 і АКІБ «Укрсиббанк» договору про надання споживчого кредиту та заставу майна № 0 від 23.03.2007 року./

До предмету даного договору не входять правовідносини сторін з приводу правового режиму нерухомого майна і не вказано місце його виконання.

Відтак, при визначенні підсудності спору у цій частині не може бути застосовано положення частини 8 статті 110 ЦПК України.

Не підлягає застосуванню і правило визначення підсудності, закріплене частиною 1 статті 287 ЦПК України, оскільки вказаною нормою встановлюється підсудність заяви про встановлення факту, яка розглядається за у порядку окремого провадження.

Водночас у даному разі ОСОБА_1 було подано до суду позовну заяву, правила розгляду якої визначені Розділом 3 ЦПК України.

При цьому положення статей 110 і 114 ЦПК України не закріплюють правил альтернативної чи виключної підсудності позовних вимог про встановлення факту, що має юридичне значення, за місцем проживання позивача.

Викладене свідчить про необхідність застосування статті 109 ЦПК України, яка визначає загальне правило підсудності справ позовного провадження за місцезнаходженням відповідача.

Із тексту позовної заяви вбачається, що відповідач проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, селище Переселення, вулиця Юрія Гагаріна, 18, що свідчить про непідсудність даного позову Святошинському районному суду м.Києва.

Відповідно до частини 1 статті 109 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її знаходження або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем перебування.

Згідно з ст. 121 ЦПК України позовна заява повертається у випадку, коли справа не підсудна цьому суду.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі повернення заяви або скарги.

Керуючись ст.ст. 109, 121, 209-210 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи: ТОВ «ФК «Довіра і гаранстія», про встановлення факту, що має юридичне значення та розподіл зобовязань подружжя повернути позивачу.

Повернути ОСОБА_1 (ЄДРПОУ іпн - НОМЕР_1) сплачену суму судового збору за позовом у розмірі 487,20 ( чотириста вісімдесят сім ) грн., згідно квитанції № 0.0.434050591.1 від 14.09.2015 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: