гСправа № 358/2178/14-ц Провадження № 2/358/70/15
11 березня 2015 року м. Богуслав
Богуславський районний суд Київської області в складі:
головуючого суддіТітова М.Б.,
секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, без фіксування технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, цивільну справу за позовом ТОВ "Орлан-Транс-Груп" до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної товариству працівником під час виконання трудових обов'язків -
В судове засідання представник позивача не з'явився. В заяві адресованій суду представник ТОВ "Орлан-Транс-Груп" просить справу розглянути без його участі, а також зазначив що позов підтримує в повному обсязі і не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання повторно не з'явився і не повідомив суд про причини неявки, хоч належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України судову повістку відповідачу було надіслано за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Довідкою відділу адресно-довідкової роботи УДМС України у Київській області № 369 від 26.01.2015 року підтверджено, що відповідач зареєстрований за адресою АДРЕСА_1.
Із довідок поштового зв'язку приєднаних до рекомендованого повідомлення вбачається, що листи адресовані відповідачу повернуті за закінченням строку зберігання.
В даному випадку вважається, що судовий виклик відповідачу вручений належним чином (абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України).
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідача ОСОБА_1 було прийнято на роботу у Львівську філію ТОВ "Орлан-Транс-Груп" на посаду водія з 21.10.2013 року, що підтверджується копією відповідного наказу, виданого позивачем.
Відповідач, перебуваючи у трудових відносинах з підприємством, неодноразово перебував в службових відрядженнях в межах України та за кордоном, для того отримував пластикові картки ТзОВ «Вог Рітейл» та ТзОВ «Синенергія» для заправки дизельним паливом транспортних засобів для виконання транспортних завдань, що підтверджується інформацією позивача.
Судом встановлено, що під час виконання перевезення на автопоїзді НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 за маршрутом по Україні згідно подорожнього листа № 375518 від 27.11.2013 року при виїзді автомобіля в рейс в паливних баках залишалося 164 літра палива. Відповідачем було придбано 1800 літрів дизельного палива. При поверненні автомобіля, залишок палива в паливних баках склав 163 літра. Згідно норми витрат палива даного автомобіля, автомобіль при виконанні даного перевезення повинен використати 1653 літра палива, згідно ж даних подорожнього листа та розшифровки до нього, поданих відповідачем, витрата палива склала 1801 літр. Перевитрата палива по даному перевезенню склала 148 літрів на загальну суму 1429,76 грн., що підтверджується подорожнім листом № 375518 від 27.11.2013 року та розшифровкою до нього ШЛ: ЛФ 375518-В пачка 11-13.
Під час виконання перевезення на автопоїзді НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 за маршрутом Україна-Казахстан-Україна згідно подорожнього листа № 325131 від 16.12.2013 року при виїзді автомобіля в рейс в паливних баках залишалося 118 літрів палива. Відповідачем було придбано 2763 літрів дизельного палива. При поверненні автомобіля, залишок палива в паливних баках склав 266 літрів. Згідно норми витрат палива даного автомобіля, автомобіль при виконанні даного перевезення повинен використати 2199 літрів палива, згідно ж даних подорожнього листа та розшифровки до нього, поданих відповідачем, витрата палива склала 2615 літрів. Перевитрата палива по даному перевезенню склала 416 літрів дизельного палива на загальну суму 4240,16 грн., що підтверджується подорожнім листом № 325131 від 16.12.2013 року та розшифровкою до нього ШЛ: ЛФ 325131-М пачка 1-14.
Під час виконання перевезення на автопоїзді НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 за маршрутом Україна-Німеччина-Україна згідно подорожнього листа № 348716 від 18.01.2014 року при виїзді автомобіля в рейс в паливних баках залишалося 266 літрів палива. Відповідачем було придбано 4772 літрів дизельного палива. При поверненні автомобіля, залишок палива в паливних баках склав 326 літрів. Згідно норми витрат палива даного автомобіля, автомобіль при виконанні даного перевезення повинен використати 3958 літрів палива, згідно ж даних подорожнього листа та розшифровки до нього, поданих відповідачем, витрата палива склала 4712 літрів. Перевитрата палива по даному перевезенню склала 754 літрів дизельного палива на загальну суму 8471,54 грн., що підтверджується подорожнім листом № 348716 від 18.01.2014 року та розшифровкою до нього ШЛ: ЛФ 348716-М пачка 3-14.
Крім цього відповідно до інформації позивача, відповідачем при виконанні даного перевезення було порушено норми наказу № 19 від 14.02.2011 року «Про дотримання правил заправки дизельним пальним при виконання транспортного завдання», де вказано, що при вході на територію України з території Польщі кількість палива в паливних баках не повинна перевищувати 50 літрів. Однак, при заїзді автомобіля 30.01.2014 р. на територію України в паливних баках згідно дорожнього листа знаходилося 264 літрів, що завдало підприємству збитків у вигляді різниці вартості палива на загальну суму 951,50 грн. Загалом збитки, завдані відповідачем при виконанні даного перевезення склали 9423,04грн.
Документів, які б обґрунтували таку витрату палива відповідачем позивачу надано не було.
Відповідно до наказу Львівської філії ТОВ «Орлан-Транс-Груп» № 78-кф від 27.06.2014 року відповідача було звільнено з займаної посади за прогул згідно п. 4 ст.40 КЗпП України.
Згідно положень п. 6 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках коди відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків.
Згідно витягу з наказу № 124 - кф від 21.10.2014 року відповідача прийнято на роботу з 21.10.2013 року з повною індивідуальною матеріальною відповідальністю.
Відповідно до вимог п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» зазначено, що відповідно до п. 6 ст. 134 КЗпП України матеріальна відповідальність в повному розмірі покладається на працівника у випадках, передбачених окремими законодавчими актами. За чинним законодавством така відповідальність може бути покладена, зокрема, за шкоду, заподіяну: перевитратою пального на автомобільному транспорті, розкраданням, знищенням (зіпсуттям), недостачею або втратою дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння та валютних цінностей; витратами підприємства, установи, організації на навчання у вищому навчальному закладі молодого фахівця в разі його звільнення з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за порушення трудової дисципліни чи за власним бажанням без поважних причин протягом трьох років з часу прийняття на роботу за направленням.
З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 59, 60, 61, 88, 210, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 130, 134 п. 6 КЗпП України, п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», суд -
Позов ТОВ «Орлан-Транс-Груп» задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Богуславський районний суд Київської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем до апеляційного суду Київської області в загальному порядку.
Головуючий: суддя М. Б. Тітов