Справа № 223/2498/2012
Провадження №6/145/5/2015
УХВАЛА

"15" червня 2015 р. Тиврівський районний суд Вінницької області в складі

головуючого Ратушняка І. О.

за участю секретаря Тихій О.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду від 16 січня 2014 року по справі № 223/2498/2012 ,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій зазначає, що рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 16 січня 2014 року у цивільній справі за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення позов ПАТ КБ "Приватбанк" було задоволено частково.

Вирішено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VIW3G105541569 від 16.08.2007 року в сумі 92161,30 доларів США, що за курсом 7.99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 19.09.2013 року складає 736368,79 грн.

звернути стягнення на квартиру загальною площею 60.70 кв.м., житловою 39.80 кв.м., яка розташована за адресою: Вінницька обл., Тиврівський р-н., АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № VIW3G105541569 від 16.08.2007 року) ПАТ КБ ПРИВАТБАНК (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) з укладанням від імені відповідача договору купівлі - продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування з можливістю здійснення ПАТ КБ ПРИВАТБАНК всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, з встановленням початкової ціни для реалізації предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на даний вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності.

Виселити ОСОБА_1, з квартири (предмет іпотеки), розташованої за адресою: Вінницька обл., Тиврівський р-н., АДРЕСА_1.

Виселити ОСОБА_2, з квартири (предмет іпотеки), розташованої за адресою: Вінницька обл., Тиврівський р-н., АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог ПАТ КБ Приватбанк відмовлено.

7 червня 2014 року набув чинності ЗУ "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

Відповідно до ч.1 ст.1 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3.06.2014 року за № 1304-VII, протягом дії цього Закону: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання

позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого

житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового

поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

- загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Згідно із ст. 4 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3.06.2014 року протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

З врахуванням того, що хоча вищезазначене рішення Тиврівського районного суду, яким було вирішено звернути стягнення на квартиру було ухвалено 16.01.2014 року, але на даний час предмет іпотеки не реалізовано, вищевказана квартира є майном, яке виступає як забезпечення зобов'язань відповідача (ОСОБА_1В.) за споживчим кредитом від 16 серпня 2007 року, наданим ОСОБА_1 позивачем (банком) в іноземній валюті, та яке використовується нею та іншими членами сім»ї, як місце їхнього постійного проживання, загальна площа будинку становить 60,70 кв.м., іншого житла у неї немає, а тому виконання зазначеного рішення суду в даний час є таким, що суперечитиме ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а тому необхідно відстрочити виконання рішення Тиврівського районного суду від 16.01.2014 року.

Частинами 1 і 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 373 ЦПК України встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Просить виконання рішення Тиврівського суду Вінницької області від 16 січня 2014 року у справі № 223 /2498/2012 відстрочити до втрати чинності Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року № 1304-VII.

В судове засідання 22.05.2015 р. ОСОБА_1 та її представник не з'явилися. ОСОБА_1 подала заяву, в якій просить відкласти розгляд її заяви про відстрочку виконання рішення до з'ясування, чи дійсно ПАТ КБ "ПриватБанк" вже продав її квартиру.

15.06.2015 р. ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не з'явилися, хоча про дату і час слухання справи повідомлені у порядку, встановленому законом. Причин неявки суду не повідомлено, заяв про відкладення розгляду справи не надходило.

Представники ПАТ КБ "ПриватБанк" та відділу ДВС Тиврівського РУЮ та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, хоча про дату і час слухання справи повідомлені, а тому суд розглядає заяву у відсутності сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.373 ЦПК України суд за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Рішенням Тиврівського суду Вінницької області від 16 січня 2014 року частково задоволено позов ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

27.03.2014 року рішення набрало законної сили.

На виконання зазначеного рішення Тиврівським районним судом 25 квітня 2014 року було видано виконавчий лист № 223/2498/2012..

08 травня 2014 року було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження. ОСОБА_1 зверталася до суду із заявою про зупинення виконавчого провадження в частині виселення та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 11 вересня 2014 р. в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Тиврівського районного суду від 4 листопада 2014 р. відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення від 16 січня 2014 року в частині виселення.

20.11.2014 р. рішення суду в частині виселення було виконано, що стверджується актом державного виконавця, актом опису та арешту майна та постановою про закінчення виконавчого провадження від 20.11.2014 р.

Про проведення даної виконавчої дії ОСОБА_1 була повідомлена письмово. Постанову про закінчення виконавчого провадження їй було направлено рекомендованим листом.

Суд вважає, що оскільки рішення Тиврівського суду Вінницької області, винесене 16 січня 2014 року, набрало законної сили 27 березня2014 року, на даний час виконано, а Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року №1304-УІІ набрав законної чинності 07.06.2014 р., а тому дія вказаного закону не поширюється на вищевказане рішення.

Керуючись ст. 373 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження»,

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 16 січня 2014 р у справі № 223/2498/2012 від 16 січня 2014 року до втрати чинності Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року № 13 04-VII, відмовити .

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Ратушняк І. О.