Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/2412/15-ц Головуючий у 1-й інст. Щербак Д. С.
Категорія 50 Доповідач Заполовський В. Й.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В.Й.,

суддів: Талько О.Б., Шевчук А.М.,

за участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 серпня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду даним позовом.

В обґрунтування позову зазначала, що з 15 лютого 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3, у зв'язку з цим вона не працює.

Донька проживає з нею та перебуває на її утриманні. Дохід, що отримує вона за рахунок допомоги при народженні дитини, складає 860 грн. в місяць, який не може забезпечити їх необхідні життєві потреби . Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та неї, хоча має нерегулярний мінливий дохід, який дозволяє надавати грошову допомогу на їх утримання.

За наведених обставин ОСОБА_1 просила постановити рішення суду, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 516 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення останньою повноліття. Також просила стягувати з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною трьох років.

Затим позивач уточнила свої вимоги в частині розміру аліментів на своє утримання та просила стягнути їх у розмірі 300 грн. на місяць.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 серпня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі 516 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, а саме з 25.05.2015 року до повноліття дитини.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, а саме з 25.05.2015 року до досягнення дитиною трьох років.

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини скасувати на ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову в частині стягнення аліментів на її утримання.

Зокрема зазначає, що він не має можливості надавати утримання на дружину, оскільки не працює, перебуває на обліку як безробітній в Бердичівському МЦЗ з 16 липня 2015 року, що підтверджується довідкою зазначеної установи від 23.07.2015 року.

Крім того, внаслідок колото-різаної ножової рани грудної клітки погіршився стан його здоров'я і він потребує лікування, на що необхідні кошти.

Вказане, на думку відповідача, не було враховано судом, що призвело до неправильного вирішення спору в частині стягнення аліментів на утримання дружини.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на дитину відповідачем не оскаржено.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах визначених ст. 303 ЦПК України колегія суддів визнає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною віку трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Це право зберігається і в разі розірвання шлюбу.

Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 „Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3. Остання проживає з матір'ю ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні, у зв'язку з чим позивачка не має змоги працювати.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання позивачки в добровільному порядку не надає.

Також, матеріалами справи доведено, що відповідач є молодою, працездатною особою, інвалідом не являється, має задовільний стан здоров'я, оскільки належних доказів про інше не надав, інших утриманців не має, а тому може працювати та отримувати певні доходи для забезпечення себе та своєї сім'ї. При цьому, як свідчить довідка Бердичівського МЦЗ від 09.10.2015 року, відповідач перебував на обліку як безробітний лише з 16.07.2015 року по 29.07.2015 року.

Крім того, не надано відповідачем і належних доказів про погіршення стану його здоров'я, у зв'язку з чим він несе певні витрати.

Як стверджує позивачка, відповідач має мінливий дохід, оскільки працює без укладення відповідного трудового договору. Зазначені доводи позивачки відповідачем не спростовані.

Відтак, доводи відповідача про неспроможність надавати утримання дружині з посиланням на те, що він не працює та перебуває на обліку, як безробітний, а також на погіршення стану здоров'я, не підтверджені відповідними доказами, а тому до уваги не можуть бути прийняті.

За наведених обставин висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову про стягнення аліментів на утримання позивачки ґрунтується на матеріалах справи та нормах закону, що регулюють спірні правовідносини.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів на утримання дитини не оскаржується, а тому відповідно до вимог ст.303 ЦПК України не є предметом перегляду апеляційним судом.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування чи зміни в ході апеляційного розгляду справи не встановлено, а тому залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді