РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/21841/14-ц

Провадження № 2/638/947/15

07.10.2015

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Подус Г.С.,

при секретарі - Коваленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дзержинського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Інвестор» про стягнення заробітної плати та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дзержинскього районного суду м. Харкова з позовом до публічного акціонерного товариства «Інвестор», після уточнення якого просив стягнути з ПАТ «Інвестор» на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 56 573 грн. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000 грн.

Свої позовні вимоги, ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він працював на ДП «Інвестор охорона сервіс» з 24.03.2009 року та був звільнений 19.06.2012 року по п.1 ст.36 КЗпП за угодою сторін. За період його роботи за ДП «Інвестор охорона сервіс» є заборгованість по заробітній платі: за 2012 рік в сумі 4315 грн., що підтверджується довідкою, виданою Пенсійним фондом України.

Позивач та його представник у судовому засіданні просили позов задовольнити в повному обсязі обґрунтовуючи свої вимоги, як зазначено вище.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що ОСОБА_1 в ПАТ «Інвестор» ніколи не працював та заробітна плата йому ніколи не нараховувалась та не сплачувалась, а тому і заборгованості по сплаті заробітної плати ОСОБА_1 ПАТ «Інвестор» не має. Крім того, ПАТ «Інвестор» дійсно є засновником ДП «Інвестор охорона сервіс», проте згідно п.1.6 статуту ДП «Інвестор охорона сервіс» підприємство не несе відповідальності за зобов'язаннями засновника. Засновник не несе відповідальності за зобов'язаннями підприємства.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював в Дочірньому підприємстві «Інвестор Охорона Сервіс» на посаді співробітника охорони з 24.03.2009р.;

19.06.2012р. позивач був звільнений з роботи за угодою сторін. Зазначені обставини підтверджуються трудовою книжкою позивача серії НОМЕР_1

Позивач зазначає, що всупереч вимогам законодавства, а саме ст. 116, 117 КЗпП України, розрахунок по заробітній платі при звільненні з роботи з ним не проведений до цього часу. На дату звільнення заборгованість складала 4315 грн.; середня заробітна плата за час затримки розрахунку позивачем визначена в сумі 52258 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно довідки Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області від 23.07.2012р., саме ДП «Інвестор Охорона Сервіс» виплачувало заробітну плату позивачеві та здійснювало відрахування до Пенсійного фонду.

З викладеного вбачається, що трудові відносини існували між позивачем ОСОБА_1 з однієї сторони та ДП «Інвестор Охорона Сервіс» з іншої; трудовий договір був укладений саме між цими особами.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців ДП «Інвестор Охорона Сервіс», , на час розгляду справи в суді не припинене (ліквідоване) та не перебуває у стані припинення.

Згідно п. 1.1., 1.2. статуту ДП «Інвестор Охорона Сервіс» (нової редакції), зареєстрованої 17.08.2011р., дане підприємство є унітарним приватним підприємством, яке створене на основі приватної власності засновника шляхом виділення необхідного для створення підприємства майна відповідно до Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших законодавчих і нормативних актів України. Підприємство у своїй діяльності керується чинним законодавством України, даним Статутом та розпорядженнями Засновника.

Відповідно до п.1.4. статуту засновником (власником) дочірнього підприємства «Інвестор Охорона Сервіс» є Публічне акціонерне товариство «Інвестор», .

Саме до цього підприємства позивачем пред'явлено позов про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов'язаннями усім належним їй майном.

Відповідно до ч. 3 цієї статті учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов'язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов'язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

Відповідно до п.п. 1.5, 1.6. статуту ДП «Інвестор Охорона Сервіс» дане підприємство є юридичною особою з моменту його державної реєстрації, підприємство вправі від свого імені укладати угоди, придбавати майно і особові немайнові права, нести зобов'язання, бути позивачем та відповідачем в судах.

Підприємство не несе відповідальності за зобов'язаннями засновника; засновник не несе відповідальності за зобов'язаннями підприємства.

Відповідно до п.п. 3.20, 3.21. статуту ДП «Інвестор Охорона Сервіс» підприємство самостійно відповідає по своїх зобов'язаннях тільки своїм майном. Засновник підприємства не відповідає по зобов'язаннях підприємства і несе ризик збитків, пов'язаних з діяльністю підприємства, у межах вартості свого внеску в статутний (складений) капітал. Згідно п. 5.1. статутний капітал підприємства формується із власних засобів засновника і складає 1 805 500 грн.

Відповідно до п. 6.6. статуту ДП «Інвестор Охорона Сервіс» підприємство самостійно встановлює форму і систему оплати праці, розмір заробітної плати, а також інших прибутків працівників.

Аналіз вказаних положень статуту ДП «Інвестор Охорона Сервіс», на підставі якого діє підприємство відповідно до ст. 62 ГК України, приводить до висновку, що засновник - ПАТ «Інвестор» не відповідає по зобов'язаннях дочірнього підприємства, в т.ч. пов'язаним із виплатою заробітної плати працівникам, що узгоджується із вищенаведеними приписами ст. 96 ЦК України.

Таким чином, твердження позивача про те, що власник майна підприємства відповідає за зобов'язаннями підприємства не знайшло підтвердження під час розгляду справи та спростовується приписами ЦК України та статуту ДП «Інвестор Охорона Сервіс».

За таких обставин, роботодавцем в тлумаченні Закону України «Про оплату праці», постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.99р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» для позивача ОСОБА_1 є ДП «Інвестор Охорона Сервіс» і саме на цю юридичну особу покладається обов'язок відповідно до ст.ст. 116, 117 КЗпПУ виплати сум при звільненні працівника та середнього заробітку за час затримки їх виплати.

З огляду на викладене суд не вбачає правових підстав для стягнення з ПАТ «Інвестор» на користь ОСОБА_1 грошових сум, належних останньому у зв'язку із виконанням ним трудових обов'язків в ДП «Інвестор Охорона Сервіс», та відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя