Справа № 285/3540/15-ц
провадження № 2/0285/1414/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15.10.2015 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Помогаєва А.В., за участі секретаря судового засідання Музика Н.Ю. та осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Суховільської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

15.10.2015 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до місцевої територіальної громади в особі Суховільської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно. У позовній заяві просить визнати за нею право власності на житловий будинок за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Суховоля, вул. Пікельська, б. 20.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 10.12.2014 року померла її мати ОСОБА_2, після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з вищезазначеного житлового будинку з господарськими будівлями, земельних ділянок, грошового вкладу. При звернені до державного нотаріуса Новоград-Волинської державної нотаріальної контори Житомирської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, у видачі такого свідоцтва позивачу було відмовлено, оскільки на даний житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи.

На цих підставах, враховуючи, що можливості оформити спадщину іншим шляхом немає, позивач просить суд визнати за нею право власності на зазначений житловий будинок.

У судове засідання позивач з'явилась, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Відповідач участь представника у судовому засіданні не забезпечив, подали заяву, в якій зазначили, що проти позову не заперечують та просять проводити розгляд справи без участі представника Суховільської сільської ради.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних доказів.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла 10.12.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть № 1-ТП № 244829 від 11.12.2014 року, виданим виконавчим комітетом Суховільської сільради (а.с. 4).

Спадкоємцем померлої за заповітом є її дочка - позивач у справі, яка прийняла спадщину та з метою оформлення спадкових прав подала заяву про прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріусу Новоград-Волинської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.09.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок №20, що розташований по вулиці Пікельській в с. Суховоля, Новоград-Волинського району, після смерті ОСОБА_2, померлої 10.12.2014 року, оскільки у позивача відсутній документ, який підтверджує реєстрацію права власності на спадкове майно.

Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Суховільської сільради від 21.07.2014 року, зареєстрованого в реєстрі за № 08, ОСОБА_2 заповіла все своє майно ОСОБА_1 (а.с. 9)

Відповідно до довідки № 222 від 21.05.2015 року, житловий будинок № 20 по вул. Пікельській в с. Суховоля, Новоград-Волинського району, належить ОСОБА_2, довідка видана на підставі по господарської книги № 5 за 2011-2015 р. (а.с. 11)

Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Отже, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 6 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

На підставі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п. 4.15. ч. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За клопотанням позивача судом витребувано інформацію від нотаріуса щодо кола спадкоємців. Відповідно до листа Новоград-Волинської державної нотаріальної контори Житомирської області, крім ОСОБА_1 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, інші спадкоємці не звертались.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що відомості про реєстрацію права власності на домоволодіння за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Суховоля, вул. Пікельска, б. 20, відсутні (а.с. 28). Таким чином, є підстави вважати, що будь-які правочини щодо спадкового майна за життя спадкодавця ним не вчинялись.

Згідно технічного паспорту від 28.05.2015 р., складеного Новоград-Волинським міжміським бюро технічної інвентаризації, домоволодіння за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Суховоля, вул. Пікельська, б. 20, складається з житлового будинку з прибудовою, гаража, пяти сараїв, двох колодязів, погребу, двох ганків, веранди, літньої кухні з верандою, огорожі.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 15, 16, 57-61, 88, 209, 212- 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на домоволодіння за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Суховоля, вул. Пікельська, будинок 20, яке складається з житлового будинку з прибудовою, гаража, пяти сараїв, двох колодязів, погребу, двох ганків, веранди, літньої кухні з верандою, огорожі, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 10.12.2014 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 16.10.2015 р.

Головуючий А.В. Помогаєв