Справа № 751/446/15-ц Провадження № 22-ц/795/541/2015 Категорія - цивільнаГоловуючий у I інстанції -Овсієнко Ю. К. Доповідач - Литвиненко І. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 року м.Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЛитвиненко І.В.
суддів:Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.
при секретарі:Нечасному О.Л

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Новозаводського районного суду м Чернігова від 11 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Комунального підприємства «Чернігівводоканал» про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить змінити заочне рішення суду в частині вирішення питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу через порушення норм процесуального права та ухвалити нове судове рішення в частині задоволення вимоги стягнення витрат на правову допомогу в повному обсязі.

Заочним рішенням суду позов задоволено. Суд зобов'язав КП «Чернігівводоканал» провести ОСОБА_5 повірку засобу вимірювальної техніки лічильника холодної води типу КВ-15 № 534235, що знаходиться в помешканні ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 за власний рахунок і стягнув з КП «Чернігівводоканал» на користь держави судовий збір в сумі 243,6 грн. та 974,4 грн. витрат пов'язаних з оплатою правової допомоги на користь ОСОБА_5

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що документально підтверджені витрати позивача на правову допомогу не були в повному обсязі компенсовані з відповідача в порушення ст.88 ЦПК України та Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 звернулась з позовом до КП «Чернігівводоканал» з вимогами про зобов'язання провести повірку засобів вимірювальної техніки лічильника холодної води у її помешканні за власний рахунок та стягнення 1700 грн. на повернення витрат на правову допомогу.

На підтвердження отримання правової допомоги і понесених витрат, позивач надала договір про надання юридичних послуг(правової допомоги) від 12.12.2014 року між нею та ОСОБА_6, калькуляцію вартості правової допомоги, акт виконаних робіт від 11.02.2015 року, згідно до якого було витрачено 3 години 50 хвилин, та квитанцію про сплату 1700 грн.

Позов в частині зобов'язання відповідача вчинити певні дії суд задовольнив повністю. В цій частині рішення суду не оскаржується.

Вирішуючи питання про повернення позивачу витрат на правову допомогу, суд першої інстанції виходив з обсягу фактично виконаної представником позивача правової допомоги у справі та її характеру.

Такі висновки суду відповідають наданим доказам та положенням ст.88 ЦПК України та Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Так, дійсно, відповідно до п. 2 ч.3 ст.79, ст.ст.84, 88 ЦПК України відшкодуванню підлягають витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу, а граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» визначено, що оплачується участь особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

В акті виконаних робіт від 11.02.2015 року, позивач та його представник ОСОБА_6 вказали, що оплаті підлягають такі «процесуальні дії» (а.с.19): ознайомлення з матеріалами справи 12.12.2014 року, підготовка та направлення заяв(вимог) 12.12.2014 року, підготовка позовної заяви до суду, надання замовнику на його вимогу юридичної консультації, що стосується даної справи з 12.12.2014 року по 11.02.2015 року, участь в судовому засіданні 11.02.2015 року. В апеляційній скарзі апелянт наполягає на тому, що всі ці дії підлягають оплаті.

Проте, така дія як «ознайомлення з матеріалами справи» відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» підлягає оплаті якщо це ознайомлення було лише у суді. В акті виконаних робіт зазначено, що ознайомлення з матеріалами справи було 12.12.2014 року. Однак, на вказану дату такої справи в суді не було, оскільки позов зареєстровано в суді тільки 19.01.2015 року.

Крім того , ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» встановлює, що оплачується участь особи, яка надає правову допомогу, під час вчинення не просто окремих дій поза судовим засіданням, а саме процесуальних дій. Що таке процесуальна дія та порядок її вчинення визначений ЦПК України. Така дія як «підготовка та направлення заяв(вимог) 12.12.2014 року» не може вважатись процесуальною дією за даною цивільною справою, так як станом на 12.12.2014 року не існувало справи за позовом ОСОБА_5 до КП «Чернігігвводоканал» про зобов'язання вчинити певні дії.

Згідно до вказаної норми, яка визначає, що оплачуються витрати на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах, оплаті може підлягати і надання консультацій як процесуальної дії, але тільки в межах конкретної справи. В акті виконаних робіт від 11.02.2015 року зазначено, що консультації, які стосуються даної справи надавались замовнику на його вимогу з 12.12.2014 року по 11.02.2015 року. Проте, як вже зазначалось, цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до КП «Чернігігвводоканал» про зобов'язання вчинити певні дії, існує лише з 19.01.2015 року. Відомостей про те, які консультації та коли вони представником надавались саме в цій цивільній справі, акт виконаних робіт не містить.

Зі змісту договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 12.12.2014 року вбачається, що виконавець, а саме адвокат ОСОБА_6, бере на себе зобов'язання про надання юридичної допомоги не тільки в суді, але й представництво та захист інтересів взагалі з приводу спору, пов'язаного з незаконною вимогою по оплаті за послуги з повіркою водолічильників в квартирі ОСОБА_5, що включає підготовку та подання до відповідних органів заяв( п. 2) п.2.1. договору).

Сторони можуть домовитись про будь-який обсяг правової допомоги непов'язаної з судовим розглядом справи, що передбачено ст.27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», але оплаті підлягає лише правова допомога, надана в межах конкретної існуючої цивільної справи, починаючи зі складання позовної заяви, яка включає і правовий аналіз дій відповідача по справі, і ознайомлення з документами, і підготовка документів.

Що стосується часу, витраченого представником на складання позовної заяви до суду, то представлені докази є суперечливими між собою. Зокрема: в калькуляції вартості правової допомоги, що додана до договору про надання юридичних послуг від 12.12.2015 року (а.с.22 зворот) на загальну суму 1700 грн., зазначено про заплановані 1,5 години (тобто 1 годину 30 хвилин) для оформлення позовної заяви, що включає і правовий аналіз дій відповідача по справі, і підготовку документів, і подачу позову до суду. В акті виконаних робіт від 11.02.2015 року вказано, що 15.01.2015 року представником було витрачено вже 2 години тільки для підготовки позовної заяви до суду і окремо витрачений час на підготовку документів, консультації та ознайомлення з матеріалами.

Відповідно до ч.3 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини, а гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом першої інстанції зазначеним обставинам була дана належна оцінка і взято до уваги фактичний обсяг виконаної роботи, який, разом з участю у судовому засіданні ( з 9 години 4 хвилин до 9 години 30 хвилин а.с.23-24) і часом, витраченим для складання позовної заяви та консультацій, становить 2 години, про що мотивовано зазначено в рішенні суду.

Твердження апелянта про те, що оплата 2 годин правової допомоги не відповідає дійсним часовим затратам адвоката на ведення даної справи, не ґрунтуються на доказах та нормах права, так як оплаті підлягають не будь-які дії представника, зазначені в акті виконаних робіт, а лише ті процесуальні дії, що надані в межах існуючої цивільної справи.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм процесуального права, висновки, викладені у судовому рішенні, доводами апеляційної скарги не спростовуються, підстави для зміни судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319, 325 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Заочне рішення Новозаводського районного суду м Чернігова від 11 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: