У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2015 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Морозова В.В.,

при секретарі Швидкій І.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім.. Шевченка про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 в якій просить стягнути з СТОВ ім. Шевченка заборгованість з виплати заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та заподіяну моральну шкоду.

Судом встановлено, що ухвалою господарського суду Черкаської області від 28 травня 2015 року порушено провадження у справі про банкрутство СТОВ ім. Шевченка, яке є відповідачем у даній цивільній справі.

Тому за зазначених обставин судом на обговорення сторін поставлено питання про закриття провадження у даній справі, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Позивач у судовому засіданні не заперечував проти закриття провадження у справі з даних підстав.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, проте надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та наполягав на зупиненні провадження у справі.

Суд, заслухавши думку позивача, вважає, що даний спір немає вирішуватись в порядку цивільного судочинства, а тому справа підлягає закриттю з огляду на наступне.

Наказом відповідача №01-к-05-10 від 01 травня 2010 року позивача прийнято по переводу на посаду головного електрика.

Наказом відповідача від 24 лютого 2015 року №31-к позивача ОСОБА_1 звільнено з займаної посади за угодою сторін з виплатою компенсації за невикористану основну відпустку.

Відповідно до ч.4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Згідно ч.7 статті 12 ГПК України, справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України, підвідомчі господарським судам.

Абзацом 9 ст.16 ГПК України встановлено виключну підсудність справ господарським судам і зазначено, що справи у майнових спорах, передбачених пунктом 7 частини першої статті 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Встановлено, що згідно ухвали господарського суду Черкаської області від 28 травня 2015 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Авуар-Сервіс» стосовно даного підприємства порушено провадження у справі про банкрутство.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про те, що виходячи із вищезазначених вимог чинного законодавства, даний спір підлягає розгляду господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, куди позивач не позбавлений можливості звернутися у встановленому законом порядку.

Зазначена позиція суду узгоджується з мотивами викладеними в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 липня 2014 року за позовом до державного підприємства "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди в якій колегія дійшла до висновку, що за таких обставин даний спір не має вирішуватись в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім.. Шевченка про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та стягнення моральної шкоди, розяснивши позивачу його право на звернення до суду в порядку визначеному нормами ГПК України.

Дана ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В. В. Морозов