Справа № 2-2641/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2015 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Національної акціонерної страхової компанії «ОРАНТА» про захист прав споживача, стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка 16.02.2015 року звернулася з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача НАСК «ОРАНТА» грошові кошти у розмірі 27551,16 грн. - сума страхового відшкодування, 10000,00 грн. - моральна шкода.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має містись посилання, зокрема, на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки в позовній заяві не викладені обставини щодо порушення прав позивачки як споживача, які підлягають відновленню, т. я. не зазначено, в чому саме полягає дане порушення і всупереч яким нормативним актам, внаслідок яких саме дій та з якими правовими наслідками, виходячи з того, що споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника, оскільки відносини з приводу відшкодування шкоди, заподіяної при ДТП, та порядок її відшкодування регулюється ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який направлений на захист життя, здоров'я та майна третіх осіб.

Крім того, позивачкою не викладені обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги про стягнення з відповідача страхового відшкодування у вказаному нею розмірі, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких вона звертається до суду та обґрунтовує свої вимоги відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, з зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог або наявність підстав для звільнення від доказування, не є викладеними обставини.

Так, позивачка, заявляючи вимоги про стягнення з відповідача НАСК «ОРАНТА» страхове відшкодування у розмірі 27551,16 грн., не зазначає та не надає суду доказів на підтвердження заподіяння внаслідок дорожньо-транспортної пригоди саме у вказаному ним розмірі.

Між тим, відповідно до ст. 5 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування, а належним доказом розміру заподіяної шкоди, вартості та об'єму необхідних для проведення відновлення пошкодженого транспортного засобу робіт, є звіт авто-товарознавчого дослідження вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу проведений суб'єктом оціночної діяльності.

Також позивачка, заявляючи вимоги про стягнення з відповідача НАСК «ОРАНТА» моральної шкоди, не зазначила, в чому полягає ця шкода, з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір шкоди у 10000,00 грн., якими доказами це підтверджується, виходячи із характеру правовідносин, що виникли між сторонами.

Тому, оскільки відповідно до ст. 15 цього ж Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних зв'язків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

Також згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову щодо порушення прав позивача є обов'язковими для особи, яка пред'являє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Виходячи з вищенаведеного, позивачці необхідно викласти обставини в обґрунтування пред'явлених позовних вимог, виходячи з правовідносин, що склалися між сторонами, з посиланням на докази в підтвердження обставин в обґрунтування заявлених вимог.

Крім того, позовна заява не відповідає вимогам ч.5 ст. 119 ЦПК України, оскільки позивачкою не сплачено судовий збір за пред'явлення позову.

Так, згідно з ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Таким чином позивачка при пред'явленні позову мала сплатити одночасно судовий збір за вимоги про стягнення моральної шкоди, розмір якого згідно ставок передбачених вищевказаним законом становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 243,60 грн., та за вимоги про стягнення матеріальної шкоди - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених у ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Національної акціонерної страхової компанії «ОРАНТА» про захист прав споживача, стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання позивачем ухвали, шляхом подачі позовної заяви в новій редакції з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз'яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: