Справа № 715/68/15-ц
Провадження № 2/715/143/15
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 березня 2015 року Глибоцький районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді Маковійчук Ю.В.
секретар судового засідання Затолошна Р.В.
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в смт. Глибока в залі суду справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Представник позивача Зюлковська Л.В. в судове засідання не з'явилася, проте від неї до суду надійшла заява, відповідно до якої вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі, підтверджує обставини викладені в позовній заяві, просить суд позов задовольнити та розглянути справу у відсутності представника позивача.
Вiдповiдач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з'явився, хоча був належним чином була повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи.
За таких обставин, за згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ комерційний банк "ПриватБанк" не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що 21 травня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № CVXRRX37400231 згідно якого відповідач ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 11 863 гривень 20 копійок зі сплатою 12 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, строком на 24 місяці до 20 травня 2009 року.
Відповідач допустив неналежне виконання своїх обов'язків, передбачених кредитним договором, оскільки не сплачував кредит та проценти за його користування відповідно до умов договору. Останній платіж ним здійснено 07 травня 2008 року.
Заочним рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 11 травня 2012 року було задоволено позов позивача та стягнуто з відповідача на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" стягнуто заборгованість за кредитним договором № CVXRRX37400231 у розмірі 60 229,95 грн. та судові витрати.
При цьому, позивач, звертаючись до суду у 2012 році просив суд стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 80 729,50 грн., яка виникла станом на 10 березня 2009 року та складалася із заборгованості за кредитом - 9 367,55 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом - 1 708,32 грн., пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором - 32 499,55 грн., штраф (фіксована частина ) - 500 грн., штраф - процентна складова - 3 820,45 грн. Заочним рішенням позовні вимоги задоволено частково. Зокрема, судом було зменшено розмір неустойки з 32 499,55 грн. до 12 000 грн. На даний час позивач, звернувшись до суду із позовом та знову ж таки просить суд стягнути пеню в розмірі 45 493,31 грн., при цьому в цей розмір включено також пеню в розмірі 20 499,45 грн. у стягненні якої вже було відмовлено рішення від 11 травня 2012 року.
Відповідно до п. 5.3 умов надання споживчого кредиту фізичним особам розтрочка при порушенні Позичальником строків платежів по будь - якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Рішенням суду від 11 травня 2012 року було стягнуто із відповідача на користь позивача штраф (фіксовану частину) у розмірі 500 гривень.
За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.
При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст.530, 631 ЦК України).
Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У абз. 1, 2 п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" судам роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст. 526, 599 ЦК України.
Таким чином, оскільки ухвалено судове рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором, то нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісійних, неустойки тощо поза строком дії кредитного договору законом не передбачено. Разом із тим виникає грошове зобов'язання із повернення кредитних коштів в повному обсязі та нарахованих на цей час відсотків, невиконання якого тягне відповідальність, встановлену ст. 625 ЦК України.
Позовних вимог про стягнення сум з підстав, передбачених ст. 625 ЦК України, позивач не заявляв.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Оцінюючи всі докази по справі, та враховуючи, що позивач просить стягнути суми заборгованості, які виникли після винесення рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, а також суми заборгованості у стягненні яких вже було відмовлено попереднім рішенням суду, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.
На підставі наведеного, ст.. ст. 526, 530, 598, 610, 611 625, 1048, 1050 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позовних вимог Публічного Акціонерного Товариства комерційний банк "ПраватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Глибоцький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: