23 січня 2015 року м.Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого -судді Здоровиці О.В.
при секретарі Сисенко Ю.В.
представника позивача Тихонової О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, заочно, в залі суду м.Добропілля цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства „Компанія "Вода Донбасу" в інтересах Добропільського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за водопостачання та водовідведення,-
КП „Компанія "Вода Донбасу" звернулось до суду в інтересах Добропільського ВУВКГ з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання й водовідведення, мотивуючи тим, що відповідно до діючого законодавства відповідачам надавалися послуги з водопостачання за місцем проживання в АДРЕСА_1. Однак, відповідачі плату за надані послуги здійснює не регулярно, в результаті чого утворилась заборгованість перед Добропільським ВУВКГ. Заборгованість за період з 01.05.2012 року по 01.09.2014 року складає 3925,18 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь КП „Компанія "Вода Донбасу" структурного підрозділу Добропільського ВУВКГ суму заборгованості за надані послуги в розмірі 3925,18 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволені. Не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи були письмово належним чином повідомлені, про що в матеріалах справи мається поштове повідомлення. Причину своєї неявки суду не повідомили.
Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлений ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв'язку з викладеним, з урахуванням думки представника позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу в відсутність відповідача по матеріалам, які є в наявності в справі, направивши за місцем мешкання відповідачів копію рішення суду для відома.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне.
Звертаючись до суду з позовом до відповідачів, позивач зазначав, що відповідачі були споживачами централізованого постачання холодної води і водовідведення в житловому приміщенні за адресою АДРЕСА_1 в період з 01.05.2012 року по 01.09.2014 року, але користуючись вказаними послугами оплату за вищенаведені послуги здійснювали не регулярно та не в повному обсязі, внаслідок чого мають за вказаний період заборгованість у сумі 3925,18 грн.
В якості доказу вищевказаного, позивачем надано суду копію особистого рахунку на квартиру за адресою АДРЕСА_1, інформацію з реєстру прав власності на нерухоме майно, копії відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Донецькій області від 23.06.2014 року та розрахунок заборгованості.
З копії особистого рахунку на квартиру за адресою АДРЕСА_1 вбачається, що даний рахунок був відкритий на підставі свідоцтва на право власності № 1312 від 25.02.1994 року. Основним наймачем є ОСОБА_4, який зареєстрований за вказаною адресою з 13.04.2001 року. Разом з останнім, у вказаній квартирі, зареєстровані члени його сім»ї, а саме дружина - ОСОБА_3 - з 07.11.2003 року та син - ОСОБА_5. Вказана копія особистого рахунку видана 29.04.2014 року КП «Добропільська служба єдиного замовника».
З інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.11.2014 року вбачається, що одноособовим власником житлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 є саме ОСОБА_2.
В якості розрахунку заборгованості, позивачем наданий особистий рахунок НОМЕР_1, який відкритий на ім.»я ОСОБА_2. З вказаного особистого рахунку вбачається, що дійсно за період з 01.05.2012 року по 01.09.2014 року по даному рахунку існує заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення. З наданого особистого рахунку не вбачається, що у вказаній квартирі був встановлений засіб обліку води. Нарахування за надані послуги позивачем проводилось з розрахунку обсягу витрат холодної води згідно з нормативами (нормами) споживання виходячи з 3 мешкаючих осіб в даному житловому приміщенні.
Відносини з приводу надання і оплати послуг з водопостачання і водовідведення фізичним особам регулюються ЖК України, Законами України «Про питну воду та питне водопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року №190, Правилами надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМ України від 21 липня 2005 року №630.
Відповідно до ст..19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.
Споживачем, відповідно до ст..1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.
Стаття 20 ЗУ«Про житлово-комунальні послуги» передбачає права та обов»язки споживача в сфері фжтлово-комунальних послуг.
Так, споживач зобов'язаний укладати договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом і має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством.
Відповідно до ст..156 ЖК України, члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.
Згідно ст. 22 зазначеного Закону споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.
Відповідно до п.2 Порядку розроблення та затвердження нормативів
питного водопостачання, який затверджено постановою КМУ № 1107 від 25.08.2004 року, норматив (норма) питного водопостачання - це розрахункова кількість питної води, яка необхідна для забезпечення питних, фізіологічних, санітарно-гігієнічних та побутових потреб однієї людини протягом доби у конкретному населеному пункті, на окремому об'єкті або транспортному засобі.
Плата за житлово-комунальні послуги відповідно до ст. 32 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Відповідно до п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. За наявності витоків із загальнобудинкової мережі споживачі, які не мають квартирних засобів обліку, оплачують послуги з холодного, гарячого водопостачання та водовідведення за встановленими нормативами (нормами) за місяць, у якому ці витоки виявлено.
Пунком 17 вишевказаних Правил передбачено, що пслуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води.
Розрахунковим періодом для оплати послуг, відповідно до п.18 Правил, є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.
Пунктом 21 Правил передбачено, що у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства.
Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають виходячи з наступного.
З позовної заяви та пояснень представника позивача в судовому засіданні було встановлено, що нарахування за надані послуги централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення здійснювалось позивачем за вказаною адресою згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з централізованого постачання холодної води і водовідведення виходячи з 3 осіб, які мешкають та зареєстровані у даному приміщенні.
З вимог позивача слідує, що він просить стягнути заборгованість, яка виникла в період з 01.05.2012 року по 01.09.2014 року.
В той же час, на думку суду, позивачем не доведено, що відповідачі дійсно у вказаний період були споживачами послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення за адресою АДРЕСА_1.
В ході судового засідання судом були досліджені відомості адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Донецькій області від 23.06.2014 року, які були надані суду представником позивача.
З вказаних відомостей вбачається, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з 22 грудня 2009 року значаться зареєстрованими за адресою АДРЕСА_2. Вказана інформація дійсна станом на 23.06.2014 року.
Відповідно до ст..11 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування.
Органом реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні є Державна міграційна служба.
Враховуючи наведене, належним доказом місця проживання відповідачів є саме відомості адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Донецькій області від 23.06.2014 року, з яких вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 в період з 01.05.2012 року по 01.09.2014 року не мешкали і відповідно послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення за вказаною адресою у вказаний період не отримували.
Суд звертає увагу на те, що копія особистого рахунку видана 29.04.2014 року КП «Добропільська служба єдиного замовника», яка на думку представника позивача є доказом того, що відповідачі отримували за адресою АДРЕСА_1 послуги з водопостачання та водовідведення, не приймається судом до уваги, так як вказана копія особистого рахунку, не є в розумінні ст..ст.58-59 ЦПК України, належним та допустимим доказом, що підтверджує вказані обставини.
Крім того зміст вказаної копії особистого рахунку, який виданий КП «Добропільська служба єдиного замовника» 29.04.2014 року, спростовується даними, які значаться в відомостях адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Донецькій області від 23.06.2014 року, які суд вважає достовірними.
Будь-яких інших доказів (актів позивача тощо), які б свідчили про те, що відповідачі дійсно в період з 01.05.2012 року по 01.09.2014 року фактично мешкали за адресою АДРЕСА_1 і у зв»язку з цим фактично отримували за вказаною адресою послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення, позивачем суду надано не було.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем в судовому засіданні не доведений факт отримання відповідачами послуг з водопостачання та водовідведення за адресою АДРЕСА_1 в період з 01.05.2012 року по 01.09.2014 року і тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про питну воду та питне водопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМУ від 21.05.2005 р. № 630, з наступними змінами та доповненнями, ст.ст. 10,11,60,88,209,212,213-215,218,224-226 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позовних вимог Комунального підприємства „Компанія "Вода Донбасу" в інтересах Добропільського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за водопостачання та водовідведення - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Копію заочного рішення, не пізніше трьох днів з дня його проголошення, направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням для відома.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені 23 січня 2015 року. З повним текстом рішення сторони можуть бути ознайомлені 28 січня 2015 року.

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Головуючий суддя О.В.Здоровиця

23.01.2015