Провадження № 2/161/3768/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2015 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Рудської С.М.,

при секретарі - Марчак Е.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Луцького району Волинської області про визнання права на земельну частку (пай), виділення земельної ділянки,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 сілької ради Луцького району Волинської області про визнання права на земельну частку (пай), виділення земельної ділянки.

На обґрунтування своїх вимог позивачка ОСОБА_1 зазначила, що після закінчення у 1985 році Горохівського радгосп-технікуму вона була прийнята на роботу в колгосп «Росія», який знаходився у с.Городище-2, Луцького району на посаду агронома по захисту рослин, що підтверджується записом у трудовій книжці за №06. Рішенням зборів уповноважених колгоспників колгоспу «Росія» позивачку було прийнято в члени даного колгоспу. У 1988 році позивачку було звільнено з посади агронома по захисту рослин колгоспу «Росія» у звязку з обранням її депутатом ОСОБА_2 сільської ради Луцького району Волинської області. Зазначає, що у 1992 року на базі колгоспу «Росія» було утворене колективне сільськогосподарське підприємство «Зоря», яке з 2002 року реформоване у с/г ТзОВ «Городище».

При вирішенні питання про визначення розміру земельної частки (паю) ОСОБА_1 не була включена до списку громадян, членів КСП «Зоря», які мають право на земельну частку (пай) і не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), чим, вважає, було порушено її права та інтереси, оскільки позивачка являлась членом КСП «Зоря» і вважає, що відповідно має право на земельну частку (пай).

У зв'язку з викладеним, позивачка просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) у землях колективної власності КСП «Зоря» ОСОБА_2 сільської ради Луцького району, виділивши її в натурі із земель державного резерву земельну ділянку у розмірі земельної частки (паю) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря» Луцького району Волинської області, а саме в розмірі 2,22 га в умовах кадастрових гектарах.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Луцького району ОСОБА_3 до початку судового засідання по справі подала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.

За таких обставин, суд вважає за можливе справу розглянути по суті за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлено, що згідно поданою позивачкою ОСОБА_1 заявою, рішенням зборів від 09.10.1985 року уповноважених колгоспників колгоспу «Росія» її прийнято в члени цього колгоспу. У 1992 року на базі колгоспу «Росія» було утворене колективне сільськогосподарське підприємство «Зоря», яке з 2002 року реформоване у с/г ТзОВ «Городище» (а.с.10.)

Як вбачається із списку - додатку громадян, членів Колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря» ОСОБА_2 сільської ради, які мають право на земельну частку (пай), при розпаюванні землі позивачка ОСОБА_1 не була включена до даного списку, а тому не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) (а.с.19-23).

Згідно п. 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Із змісту даної норми випливає, що право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов - перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю, включення до списку осіб, доданого до цього акта.

В ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV, вказується, що право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Також ч. 3 ст. 1 цього ж Закону передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до п. 3 Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2004 року № 122, у разі виявлення після розробки проекту факту невключення одного чи кількох громадян, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, спадкоємців права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, інших громадян та юридичних осіб України, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська, селищна, міська рада чи райдержадміністрація може прийняти рішення (розпорядження) про: коригування проекту землевпорядною організацією з метою забезпечення громадян необхідною кількістю земельних ділянок (на підставі відповідного договору); надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки (паю). У разі неприйняття сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією рішення (розпорядження) щодо коригування проекту або надання таких ділянок із земель запасу чи резервного фонду питання вирішується у судовому порядку.

Відповідно до п. 6 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» у разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку. Після видачі громадянинові державного акту на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.

В силу ст. 5 цього ж Указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», невнесення до списку осіб, які мають право на земельну частку - пай особи, яка є членом КСП не може позбавити її права на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що на час видачі Державного акту на землю та на час набрання чинності Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» № 720/95 від 08.08.1995 року ОСОБА_1 була членом Колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря» ОСОБА_2 сільської ради (а.с.14-16).

Керуючись, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 5 червня 2003 року № 899-IV, Указом Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», Порядком організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2004 року № 122, Постановою Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Луцького району Волинської області про визнання права на земельну частку (пай), виділення земельної ділянки задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право на земельну частку (пай) у розмірі земельної частки (паю) члена Колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря» ОСОБА_2 сільської ради Луцького району Волинської області, а саме у розмірі 2,22 га в умовних кадастрових гектарах.

Зобовязати ОСОБА_2 сільську раду Луцького району Волинської області виділити ОСОБА_1 за рахунок земель державного резерву земельну ділянку у розмірі земельної частки (паю) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря» ОСОБА_2 сільської ради Луцького району Волинської області, а саме у розмірі 2,22 га в умовних кадастрових гектарах.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Луцького міськрайонного суду ОСОБА_4