У Х В А Л А

4 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Григор'євої Л.І.,
Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та суми страхового відшкодування

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

Зазначав, 24 липня 2013 року о 16 год. на перехресті вул. Максютова та пров. 4-й Вільський у м. Житомирі сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), за участю автомобіля «Toyota Avensis», державний номер НОМЕР_1, під його керуванням та автомобіля «Ford Tranzit FT 240», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5 Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 29 липня 2013 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. У результаті зазначеної ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження.

Посилаючись на вказані вище обставини, ОСОБА_4 просив стягнути з ОСОБА_5 1 500 грн на відшкодування матеріальної шкоди, 2 тис. грн на відшкодування моральної шкоди; стягнути з товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - ТДВ СК «Альфа гарант») 30 655 грн 49 коп. страхового відшкодування.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 22 січня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено: стягнуто на його користь з ОСОБА_5 1 550 грн на відшкодування матеріальної шкоди та 2 тис. грн на відшкодування моральної шкоди; стягнуто з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_4 30 655 грн 49 коп. страхового відшкодування. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 27 листопада 2014 року рішення районного суду в частині стягнення коштів з ТДВ СК «Альфа-Гарант» скасовано й ухвалено у цій частині нове рішення про відмову ОСОБА_4 в задоволенні позову до ТДВ СК «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування. У решті - рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 лютого 2015 року вказане рішення апеляційного суду Житомирської області від 27 листопада 2014 скасовано, рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 22 січня 2014 року залишено в силі.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 лютого 2015 року ТДВ СК«Альфа-Гарант» порушує питання про скасування ухваленого у справі рішення суду касаційної інстанції та прийняття нового рішення з підстав, передбачених пунктом першим частини 1 статті 355 ЦПК України, - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статті 983 ЦК України та ст. 18 Закону України «Про страхування».

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судового рішення ТДВ СК«Альфа-Гарант» посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 липня 2013 року, 9 жовтня 2013 року та 11 червня 2014 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

Скасовуючи рішення апеляційної інстанції в частині відмови в стягненні коштів з ТДВ СК «Альфа-Гарант» та залишаючи в цій частині в силі рішення суду першої інстанції про задоволення позову ОСОБА_4 суд касаційної інстанції, керувався тим, що має місце страховий випадок, оскільки договір страхування набрав чинності 23 липня 2013 року. Тому наявні підстави у виплаті ОСОБА_4 страхового відшкодування.

Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 жовтня 2013 року не може бути зразком неоднакового застосування норм матеріального права, оскільки суд касаційної інстанції скасував рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направив справу на новий розгляд з підстав, передбачених частиною другою статті 338 ЦПК України, у зв'язку з порушенням норм процесуального права, що призвело до неможливості встановити та перевірити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Надана заявником як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 липня 2013 року не може бути підставою для задоволення заяви, оскільки в ній наявні інші фактичні обставини, на відміну від справи про перегляд якої подано заяву, зокрема встановлено, що договір страхування не набув чинності.

Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 червня 2014 року не є прикладом неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права, оскільки судами вказані норми застосовані однаково.

За викладених обставин вважати заяву ТДВ СК«Альфа-Гарант» обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та суми страхового відшкодування до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала Верховного Суду України є остаточною і може бути оскаржена тільки на підставі, встановленій пунктом 3 частини першої статті 355 ЦПК України.

Судді:Н.П. Лященко
Л.І. Григор'єва
В.М. Сімоненко