АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Заводян К.І., Савчук М.В.

секретаря Вівчарик Н.В.

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» Вакуленко Олени Михайлівни

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист прав споживача та стягнення банківського вкладу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18 травня 2015 року,

встановила:

ОСОБА_1 у січні 2015 року звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист прав споживача та стягнення грошових коштів.

Вказував, що між публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір банківського вкладу 2 квітня 2008 року №38.

Посилаючичь на продовження дії договору, зазначав про вчинення договору між публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 банківського вкладу (Інвестиційний) від 3 квітня 2009 року №38/1.

27 листопада 2014 року звернувся до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» з заявою про повернення суми вкладу.

Просив стягнути з публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» банківський вклад в сумі 50000 грн., проценти в сумі 3287 грн. 67 коп., три проценти річних в сумі 410 грн. 95 коп., інфляційні в сумі 3737 грн. 98 коп.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 збільшив позовні вимоги, просив стягнути публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» банківський вклад в

№22ц-957 2015 рік Головуючий у 1 інстанції Мізюк В.М.

Категорія 27 Доповідач Половінкіна Н.Ю

сумі 50000 грн., проценти в сумі 6766 грн. 67 коп., три проценти річних в сумі 845 грн. 83 коп., інфляційні в сумі 14641 грн., моральну шкоду в сумі 15000 грн.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18 травня 2015 року у позові відмовлено.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18 травня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист прав споживача та стягнення грошових коштів задовольнити, стягнути з публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на його користь вклад в сумі 50000 грн., проценти в сумі 6766 грн. 67 коп., три проценти річних в сумі 845 грн. 83 коп., інфляційні в сумі 14641 грн., моральну шкоду в сумі 15000 грн., посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про захист прав споживача та стягнення грошових коштів, суд першої інстанції керувався положеннями ч.1 ст.1059 ЦК України та вважав недодержаною письмову форму договору між публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 від 2 квітня 2008 року №38 банківського вкладу.

На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції послався на недоведеність здійснення ОСОБА_1 внесення грошових коштів на виконання договору між публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 від 2 квітня 2008 року №38 банківського вкладу.

Водночас суд першої інстанції дійшов висновку про наявність деліктних правовідносин з заподіяння шкоди ОСОБА_1

Також судом зазначено про відсутність правових підстав для стягнення з публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди.

Такі висновки суду першої інстанції стверджуються матеріалами справи.

Згідно із ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).

До матеріалів справи приєднано договір між публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 банківського вкладу (Інвестиційний) від 3 квітня 2009 року №38/1 (а.с.6-7).

Відповідно до п.1.1 наведеного договору банк продовжує дію договору №38 від 2 квітня 2008 року (депозитний інвестиційний) в сумі 50160 грн. з поповненням за рахунок відсотків 5590 грн. та власних коштів 250 грн. на загальну суму 56000 грн.

ОСОБА_1, звертаючись до суду з позовом про захист прав споживача та стягнення грошових коштів, посилався на розпорядження Кіцманського відділення публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» від 7 жовтня 2014 року.

Відповідно розпорядження Кіцманського відділення публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» від 7 жовтня 2014 року за договором депозиту «Короткострокий» від 22 серпня 2008 року №128, строк якого закінчується 22 серпня 2014 року, ОСОБА_1 22 серпня 2008 року внесено грошові кошти в сумі 77000 грн., 7 жовтня 2014 року здійснюється виплата в сумі 27000 грн., залишок коштів становить 50000 грн.(а.с.121).

Положення ст.1059 ЦК України врегульовує питання форми банківського вкладу та наслідки недодержання письмової форми договору.

За змістом ст.1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі.

Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року №516, передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до п.2.9. глави 2 розділу ІV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національнгого банку України від 1 червня 2011 року №174, передбачено, що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп "вечірня" чи "післяопераційний час"), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

З огляду на викладене розпорядження Кіцманського відділення публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» від 7 жовтня 2014 року, за змістом та формою не відповідає вимогам, які передбачені пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 1 червня 2011 року №174.

Не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_1 на невиконання банком своїх обов'язків за договором між публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 банківського вкладу від 3 квітня 2009 року №38/1.

Згідно із п. 2.1 Положення грошові кошти в національній та іноземній валюті або банківські метали, залучені від юридичних і фізичних осіб, обліковуються банками на відповідних рахунках, відкриття яких здійснюється банком на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахунку та інших документів відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України з питань відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті.

При цьому ч.3 ст.1058, ч.2 ст.1068 ЦК України встановлюють, що банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.

Таким чином, відкриття відповідних рахунків та облікування на них грошових коштів у національній та іноземній валюті, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту), є обов'язком банку, відповідно до якого банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, у день надходження до банку відповідного розрахункового документа.

Отже, відсутність реєстрації договору банківського вкладу, і як наслідок, необлікування на рахунку банку грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу, не можна вважати недодержанням письмової форми договору банківського вкладу за наявності ощадної книжки (сертифіката) чи іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту, і є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі. Відповідні юридичні факти (відсутність банківських рахунків, і як наслідок, необлікування на них грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу) слід кваліфікувати як невиконання банком своїх обов'язків за договором банківського вкладу.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 6 червня 2012 року у справі №6-17цс12.

Разом з тим у матеріалах справи відсутня квитанція або інший документ щодо внесення ОСОБА_1 коштів на виконання договору між публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 банківського вкладу від 2 квітня 2008 року №38.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності.

Сам по собі договір між публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 банківського вкладу від 3 квітня 2009 року №38/1 і розпорядження Кіцманського відділення публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» від 7 жовтня 2014 року не дають підстав для висновку про підтвердження внесення ОСОБА_1 грошових коштів за договором між публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 банківського вкладу від 2 квітня 2008 року №38.

Крім того, розпорядження Кіцманського відділення публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» від 7 жовтня 2014 року містить відомості про внесення ОСОБА_1 грошових коштів за договором депозиту «Короткострокий» від 22 серпня 2008 року №128 та залишок коштів за даним договором.

Приєднані до матеріалів справи розпорядження Кіцманського відділення публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (а.с.122-1133) не містять відомості про надходження та рух коштів за договором між публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 банківського вкладу від 2 квітня 2008 року №38 та договором між публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 банківського вкладу від 3 квітня 2009 року №38/1.

За змістом ч.1 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

На підставі ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи: роз»яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов»язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Проте, позивач ухилився від доведення обставин, на які посилався у запереченнях.

У такому разі судом першої інстанції ухвалено судове рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ч.1 ст.212 та ч.3 ст.213 ЦПК України.

Таким чином суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недодержання письмової форми договору між публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 від 3 квітня 2009 року №38/1 банківського вкладу.

З огляду на наведене судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: