Справа № 525/597/15-ц
Провадження №2/525/171/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2015 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - Лисенко Н.В., при секретарі Хоменко М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Велика Багачка Полтавської області цивільну справу за позовом Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області як органу опіки та піклування в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа прокурор Великобагачанського району Полтавської області про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

Позивач Великобагачанська районна державна адміністрація Полтавської області як орган опіки та піклування звернулася 12 травня 2015 року до Великобагачанського районного суду Полтавської област в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з позовом до ОСОБА_3, третя особа прокурор Великобагачанського району Полтавської області, про позбавлення батьківських прав.

З позову вбачається, що неповнолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті своєї матері ОСОБА_5 проживає разом з своїм дядьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та братом ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, а батько дитини ОСОБА_3 на протягом 16 років не проявляє батьківської турботи до свого сина ОСОБА_2, не цікавиться його здоровям, навчанням у школі, друзями, не брав участі у вихованні та взагалі самоусунувся від виконання батьківських обовязків щодо виховання сина ОСОБА_2

Великобагачанська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування, посилаючись на вищевказані обставини, звернулася до суду з позовом в інтересах дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, відносно його дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути з відповідача ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? (однієї четвертої) частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно (а.с.а.с. 2-4 ).

Ухвалою суду від 18 травня 2015 року відкрито провадження по справі.

В попередньому судовому засіданні 27 травня 2015 року представник позивача ОСОБА_9 позов підтримала, ОСОБА_2, як особа, в інтересах якої подано позов, прокурор прокуратури Великобагачанського району ОСОБА_10 позов підтримали.

Відповідач ОСОБА_3 в попередньому судовому засіданні позов Великобагачанської райдержадміністрації як органу опіки та піклування не визнав.

Ухвалою суду від 27 травня 2015 року призначено справу до судового розгляду.

4 червня 2015 року відповідачем ОСОБА_3 подані заперечення на позов Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області як органу опіки та піклування.

В судовому засіданні 9 червня 2015 року представник позивача ОСОБА_9 заявлений до ОСОБА_3 позов про позбавлення його батьківських прав підтримала в повному обсязі, в своїх поясненнях посилалася на обставини, що викладені в позові і просила суд позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно його сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов Великобагачанської РДА як органу опіки та піклування не визнав, посилався на заперечення та просив суд в задоволенні позову Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області як органу опіки та піклування про позбавлення його батьківських прав і стягнення аліментів відмовити. В виступі в судових дебатах ОСОБА_3 погодився з позбавленням його батьківських прав, але зазначив, що не працює, є ліквідатором аварії на ЧАЕС і тому не може сплачувати аліменти.

Неповнолітній ОСОБА_2 просив суд позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно нього, підтвердив, що після смерті матері батько не утримує його, не цікавиться навчанням, не займається його вихованням. Йому допомагає дядько ОСОБА_6., брат і сестра.

Прокурор прокуратури Великобагачанського району Шарайкін О.В. не заперечував щодо задоволення позову органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його дитини ОСОБА_2 і вважає, що є передбачені законом підстави для позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, оскільки він тривалий час неналежним чином виконує свої батьківські обовязки по відношенню до сина, не утримує його і не займається його вихованням.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_9, ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, прокурора прокуратури Великобагачанського району Шарайкіна О.В., показання свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, дослідивши письмові докази по справі, надані особами, що беруть участь у справі на засадах змагальності та диспозитивності, в їх сукупності і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов Великобагачанської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа прокурор Великобагачанського району Полтавської області про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно частини 2 цієї статті, у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст.57 ЦПК).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_2., НОМЕР_2 , виданого 11 червня 2013 року, в якому він записаний як батько (а.с.9 ).

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, змінив прізвище на ОСОБА_2, про що 11 березня 2014 року складено відповідний актовий запис №1. Даний факт підтверджується свідоцтвом про зміну імені НОМЕР_3 від 11 березня 2014 року (а.с.10 ).

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла мати дитини ОСОБА_2 ОСОБА_5 (а.с. 8).

В даний час ОСОБА_2 навчається в 10 класі Великобагачанської ЗОШ І-ІІІ ступенів (а.с. 15).

З показань свідків, вчителя початкових класів Довгалівської ЗОШ І-ІІ ступенів ОСОБА_12, вчителя Довгалівської ЗОШ І-ІІ ступенів ОСОБА_13та класного керівника 10-б класу Великобагачанської ОСОБА_19 ступенів, де навчається ОСОБА_2, ОСОБА_11 вбачається, що за період навчання ОСОБА_2. батько учня не цікавився навчанням сина, школу жодного разу не відвідував, не телефонував, не спілкувався з вчителями сина та класними керівниками.

З довідки № 55 від 10 лютого 2015 року, виданої виконавчим комітетом Корнієнківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований в АДРЕСА_1, за місцем реєстрації не проживає (а.с.14), а проживає без реєстрації в АДРЕСА_2 та має такий склад сімї: сестра ОСОБА_15, 1991 року народження, брат ОСОБА_7, 1995 року народження (а.с.11 ).

Житловий будинок АДРЕСА_1, в якому зареєстрований ОСОБА_2 в даний час списаний з погосподарського обліку як не придатний для використання, що підтверджується довідкою №57 від 10 лютого 2015 року, виданої виконавчим комітетом Корнієнківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (а.с. 13).

З акту обстеження житлово - побутових умов проживання від 2 березня 2015 року проведеного комісією в складі начальника служби у справах дітей Великобагачанської РДА ОСОБА_9, головного спеціаліста ССД ОСОБА_20, головного спеціаліста РЦ СССДМ ОСОБА_21 вбачається, що ОСОБА_6 проживає у газифікованому будинку, разом з ним проживає ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина має всі відповідні умови для нормального проживання та навчання, в будинку тепло та охайно, у ОСОБА_2 окрема кімната, у якій є всі необхідні меблі: стіл, ліжко, шафа для одягу (а.с. 18 ).

Частинами 1,2 ст.171 СК України визначено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сімї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також з питань сімї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 виповнилося сімнадцять років, суд вислухав його думку щодо позову, він суду показав, що у 2014 році померла його мати ОСОБА_5, після смерті якої він проживає разом з дядьком ОСОБА_6 і братом ОСОБА_7 в с. Довгалівка Великобагачанського району та перебуває на утриманні дядька і отримує пенсію після смерті матері. Його рідний батько ОСОБА_3 разом з ним не проживає, не приймає ніякої участі в його вихованні та навчанні, не спілкується з ним та не надає ні матеріальної, ні моральної допомоги. Батько ніколи не вітав його з днем народження, не телефонував. Внаслідок чого він в 16 років змінив своє прізвише з "ОСОБА_2" на "ОСОБА_2". Він до січня 2015 року спілкувався з бабусею ( матір'ю відповідача), вона давала йому деякі продукти, інколи давала по 100 грн. з пенсії, але в січні 2015 року під час його приїзду до бабусі прийшов батько і сказав, щоб він більш не приїзджав і з тих пір він не був у бабусі. Дійсно коли він був маленьким батько подарував йому велосипед, купляв спортивний костюм, один раз на його прохання дав гроші на взуття, але це було декілька років тому. Через хворобу матері він змушений був залишити навчання в спортивній школі.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_3 та має такий склад сімї: дружина - ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с. 12 ). Він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році ІІ категорії, що підтверджується посвідченням НОМЕР_4 та довідкою № 104 від 10 грудня 1992 року. В своїх поясненнях суду він скаржився на стан здоров'я, але відмовився надавати будь-які документи, які це підтверджують, і не заявляв клопотання про те щоб ці документи витребував суд.

Зазначені в позові обставини підтверджені і допитаними в судовому засіданні свідками ОСОБА_12, ОСОБА_14, які зазначили, що відповідач не цікавився життям сина ОСОБА_2, не допомагав матеріально, не приїзджав до нього, виховувала і утримувала його мати, а після її смерті піклуються дядя, брат і сестра.

Допитана в судовому засіданні сестра ОСОБА_2 ОСОБА_15 суду показала, що брат отримує пенсію після смерті матері, дядя, вона і брат піклуються про нього, але піклувальника йому не призначено через те, що є рідний батько ОСОБА_3, який взагалі про нього не піклується, не утримує його, не відвідує, не займається його вихованням, не цікавиться навчанням. Аліменти відповідач сплачував лише на її у тримання , на утримання синів він аліменти не сплачував.

Свідки ОСОБА_16, дружина відповідача, та ОСОБА_17 сестра відповідача, суду пояснили, що батько ОСОБА_2 ОСОБА_3 допомагав сину грошима та продуктами харчування, покупав сину велосипед, спортивний костюм, декілька років тому на прохання сина дав йому гроші на взуття, допомагала йому і бабуся, але конкретних фактів і часу надання допомоги суду пояснити не змогли, зазначили, що після смерті матері пропонували ОСОБА_2 переїхати жити до батька, але він відмовився.

Відповідач ОСОБА_3 суду показав, що останні два роки він майже не допомагав сину, бо перебував на обліку в службі зайнятості, зараз також не працює, не є інвалідом, але хворіє. В школу до сина ніколи не приходив, після смерті матері до сина не приїздив, будь-якої допомоги не надавав, але допомагала його мати. Не заперечує, що ніколи не телефонував ні сину, ні вчителям, не приймав участі в його вихованні, на утриманні інших неповнолітніх дітей не має. Він повідомив, що не може надати суду будь-які докази, крім показань дружини і сестри, що підтверджують його участь в утриманні і вихованні сина ОСОБА_2 протягом 16 років.

У звязку з встановленими обставинами неналежного ставлення до виховання своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_2, служба у справах дітей Великобагачанської райдержадміністрації підняла клопотання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.а.с.28-29 ).

Згідно ч.1 ст. 3 Конвенції "Про права дитини" від 20.11.1989 року, яка набула чинності в Україні 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України Про охорону дитинства (зі змінами), кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За нормою ст. 11 цього Закону, сімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Батьки зобовязані піклуватись про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Також батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ст.150 СК України).

Статтею 164 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обовязків по вихованню дітей.

Згідно чинного законодавства, ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При цьому, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обовязками.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що обставини викладені в позові

знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_3 ухиляється

від своїх обовязків по вихованню сина, не виконує батьківських обовязків по вихованню

дитини, не забезпечує для нього належних умов життя та виховання, отже у суду є всі

передбачені законом підстави для позбавлення ОСОБА_3 батьківських

прав.

При прийняттi цього рішення суд враховує і те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на особу, яка не виконує батьківських обовязків, але в першу чергу виходить із необхідності якнайкращого забезпечення інтересів дитини відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції "Про права дитини" від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною у 1991 році.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України "особа позбавілена баитьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за своєю ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину".

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення.

Суд, враховуючи вищевикладене, а саме: склад сімї, матеріальне становище дитини, яка залишилася без батьківського піклування після см ерті матері, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, дослідивши надані докази про матеріальне становище платника аліментів, відсутність на його утриманні інших непрацездатних осіб, враховуючи відмову відповідача від надання документів щодо стану його здоров'я, приходить до висновку що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 150,164,165,166,171, 182 Сімейного кодексу України, Законом України Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування№2342 від 13.01.2005 року, ст. 3 Конвенції про права дитини від 27.02.1991 року, ст.ст. 3,10,11,45,57,60,74, 79, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позов Великобагачанської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа прокурор Великобагачанського району Полтавської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.

2. Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що проживає в с. Мостовівщина Великобагачанського району Полтавської області, відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

3. Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що проживає та зареєстрований в с. Мостовівщина Великобагачанського району Полтавської області, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12 травня 2015 року, дня подання позову, і до досягнення ним повноліття.

4. Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що проживає в с. Мостовівщина Великобагачанського району Полтавської області, судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави (отримувач: УДК у Великобагачанському районі Полтавської області, код за , рахунок 0013, банк ГУДК в Полтавській області, код банку отримувача 831019).

5. Копію рішення суду після набрання законної сили направити відділу державної реєстрації актів цивільного стану Великобагачанського районного управління юстиції у Полтавській області.

Апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області подається протягом десяти днів після його проголошення. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні у судовому засіданні під час розгляду справи, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 15 червня 2015 року.

Суддя -