Київський районний суд м. Одеси
_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/1598/14-ц
Провадження № 2/520/222/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.02.2015 року Київський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Реви С.В.,
при секретарі Бродецькій Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одеса цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" до ОСОБА_1 про виселення, суд -
Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" просить виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому за адресою: АДРЕСА_1. При цьому позивач посилається на те, що у зв'язку з невиконанням зобов'язань по кредитному договору № ODMLGA00000296 від 10.07.2007 року, заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16.09.13 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок загальною площею 213.40 кв.м., житловою площею 82.90 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк». Однак проживання в житловому будинку відповідача та інших осіб негативно впливає на її ціну та перешкоджає реалізації предмету іпотеки, а тому вони вимушені звернутися до суду з даним позовом.
Сторони у судове засідання не з'явились. Про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. В матеріалах справи є заява представника позивача про підтримання позовних вимог і розгляд справи у її відсутності, в якій вона також не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач причини своєї неявки суд не повідомив, із заявою про відкладення слухання справи не звертався.
Оскільки відповідач не надав суду письмових заперечень, суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено у содовому засіданні, згідно умов кредитного договору №ODMLGA00000296 від 10.07.2007 року, ОСОБА_1 отримала від ЗАТ КБ „ПриватБанк", яке в наступному було перейменовано в ПАТ КБ „ПриватБанк", кредит у вигляді непоновлювальної кредитної лінії в розмірі 99 900.00 [Долар США] строком до 10.07.2017 р., а ОСОБА_1 зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.
Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь особи ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини.
Згідно ч. 3 ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встяновленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на переданий в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягм одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено білльший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле риміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюєтьсяна підставі рішення суду.
Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та с. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців.
При таких обставинах, приймаючи до уваги відсутність відомостей від відповідача про звільнення квартири, а також виходячи із того, що право користування квартирою відповідачів повністю залежить від виконання зобов'язань іпотекодавця, суд вважає вимоги ПАТ КБ „ПриватБанк" доведеними, оборунтованими ті підлягаючими задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтвердженні судові витрати: 243 гривні 60 копійок - судовий збір.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 158, 208-209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. 40 Закону України «Про іпотеку», ст. 109 Житлового кодексу України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" до ОСОБА_1 про виселення - задовольнити.
Виселити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
Дане заочне рішення може бути переглянуто Київським районним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області в загальному порядку шляхом подання до Київського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів.
Суддя Рева С. В.