БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/4357/15-ц
провадження № 2/361/2151/15
РІШЕННЯ

Іменем України

07 жовтня 2015 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді:ОСОБА_1,
за участю секретаря: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

До суду звернувся ОСОБА_3 із зазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що є власником будинку № 25 по вулиці Пінчука в смт. Калита, Броварського р-ну Київської обл. У спірному будинку зареєстровані та проживають: позивач, його донька ОСОБА_5, зять - ОСОБА_4, внук - ОСОБА_6, правнук - ОСОБА_7.

Відповідач по справі - ОСОБА_4 є колишнім чоловіком дочки, з яким шлюб розірвано, прописаний в будинку, але за вище вказаною адресою з 25.05.2014 року не проживає. Сімейне життя дочки з відповідачем не склалося. Це призвело до того, що він добровільно, без поважних причин забрав свої особисті речі та залишив будинок. У користуванні житловим приміщенням відповідачу позивач та інші члени сімї не відмовляли та опору в користуванні будинком не чинили. Через те, що відповідач залишається зареєстрованим у будинку, позивач не може оформити належну йому субсидію. Також відповідач не здійснює ніяких витрат щодо утримання будинку, всі ці обставини свідчать про порушення прав позивача щодо користування та володіння будинком.

На підставі викладеного, просив визнати ОСОБА_4, 16.02.1982 р.н, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком № 25 по вулиці Пінчука в смт. Калита, Броварського р-ну Київської області.

Представники позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у судовому засіданні доводи позову підтримали та просили позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Також пояснив, що позивач та її дочка перешкоджають вільно користуватись жилим приміщенням будинку, тому на даний час він не проживає у будинку, однак, вважає, що за таких обставин не втратив право користування житлом.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 27 липня 1979 року власником житлового будинку №25 по вул. Пінчука в смт. Калита Броварського району Київської області є ОСОБА_3. ( а.с. 10)

Із довідки, виданої 30.07.2014 року Калитянською селищною радою Броварського району Київської області, вбачається, що у будинку №25 по вул. Пінчука в смт. Калита Броварського району Київської області зареєстровані: ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7. ( а.с. 11)

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2014 року розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 У вказаному рішенні судом встановлено, що між сторонами припинені шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, відповідач проживає окремо. ( а.с. 12 )

З пояснень сторін встановлено, що відповідач у травні 2014 року пішов із спірного будинку добровільно, однак, ОСОБА_4 пояснює, що пішов переночувати до друзів лише на декілька днів та після того у будинок його вже не впускали.

На підтвердження доводів непроживання ОСОБА_4 у спірному житловому будинку понад один рік стороною позивача надано «ОСОБА_2 про фактичне проживання», складені 30 липня 2014 року та 02 червня 2015 року депутатом Калитянської селищної ради ОСОБА_9 ( а.с. 9, 13)

Допитаний у судовому за сіданні свідок ОСОБА_9, який є депутатом від вул.. Пінчука, пояснив, що на даній вулиці проживають його батьки, тому він часто буває на ній. Під час складання актів йому було відомо зі слів сусідів про те, що ОСОБА_4 не проживає із дружиною у будинку №25 по вул. Пінчука.

Свідок ОСОБА_10, був присутнім при складанні ОСОБА_10 про не проживання, пояснив, що йому відомо було про те, що ОСОБА_4 розлучився із ОСОБА_5 та не проживає у будинку №25. Зокрема, свідок неодноразово бачив авто відповідача біля будинку №31.

Свідок ОСОБА_11, яка є дружиною брата ОСОБА_5, пояснила, що у травні зателефонувала Тоня і сказала, що ОСОБА_4 збирає речі та хоче її покинути. Свідок неодноразово розмовляла із ОСОБА_4 та переконувала, що речі необхідно забирати після того, як буде поділене спільне майно подружжя. Також пояснила, що ОСОБА_4 не живе у будинку №25.

Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2014 року ОСОБА_5 визнано винною у предявленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України ( ред.. 2001 р.) та призначено покарання у вигляд штрафу. Даним вироком встановлено, що ОСОБА_4 прибув до домоволодіння №25 по вул. Пінчука з метою забрати свої речі, де ОСОБА_5 на ґрунті неприязних відносин у звязку із розірванням шлюбу та поділу спільного майна подружжя, нанесла тілесні ушкодження потерпілому. ( а.с. 35-36)

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2014 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя. Зазначене рішення набрало законної сили. ( а.с. 38-39)

Із висновку за результатами перевірки по заяві гр. ОСОБА_4 від 09 лютого 2015 року, вбачається, що 02.02.2015 року до Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області із заявою звернувся ОСОБА_4, житель с. Семиполки, де повідомив про те, що його колишня дружина ОСОБА_5 не впускає його до будинку, що розташований №25 по вул. Пінчука та не дає йому забрати його особисті речі.( а.с. 37)

З огляду на викладені обставини вбачається, що між ОСОБА_4 та дочкою позивача ОСОБА_5 виник спір щодо розподілу спільного майна подружжя, який триває і після ухвалення судового рішення 28 жовтня 2014 року. Разом з тим, до матеріалів справи не додано жодних доказів, які б свідчили про те, що позивач ОСОБА_3, який є власником будинку, чинить перешкоди відповідачу щодо проживання у спірному будинку чи існують інші поважні причини не проживання відповідача у спірному будинку. Більше того, відповідач добровільно у травні 2014 року пішов із будинку, і після того зявлявся туди лише з метою забрати свої речі, а не для проживання.

Відповідно до ч.2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2015 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» у п. 39 розяснено: «Члени сімї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК.

З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сімї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК.

Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сімї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сімї права користування житлом. У цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають».

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, враховуючи те, що відповідач у травні 2014 року добровільно пішов із спірного будинку та не проживав у ньому понад 1 рік, належних та допустимих доказів відсутності відповідача з поважних причин у спірному житлі до суду не надано, суд дійшов висновку про те, що відповідач втратив право користування спірним будинком, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 321, 405 ЦК України, ст. ст. 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житлом, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, смт. Калита, вулиця Пінчука, будинок №25

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М.> ОСОБА_1