Справа № 355/359/15-ц
Провадження № 2/355/189/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2015 року Баришівський районний суд Київської області у складі

головуючого судді Єременка В.М.

при секретарі Котенко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Баришівка Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Держземагентства у Баришівському районі Київської області, Баришівської селищної ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Управління Держземагентства у Баришівському районі Київської області, Баришівської селищної ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно. Свою заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його бабуся ОСОБА_3. При житті ОСОБА_3 склала заповіт згідно якого все своє майно заповіла ОСОБА_1. У своїй власності ОСОБА_3 мала 1/3 частку земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Позивач в шестимісячний строк звернувся до Баришівської районної державної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини, де отримав витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 02.08.2013 року №34736139. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно в нотаріальній конторі йому було відмовлено через те, що ОСОБА_3 в 2012 році отримала свідоцтво про право на спадщину, яка складається з 1/3 частки земельної ділянки, але в установленому порядку відповідно до вимог законодавства України його не зареєструвала.

Просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1, площею 0.081 га, кадастровий номер :01:0510007, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовну заяву підтримала, просила суд позов задовольнити, посилаючись на обставини та підстави, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача - Управління Держземагентства у Баришівському районі Київської області, Галіцина Наталія Михайлівна в судовому засіданні проти позовних вимог позивача не заперечує.

Представник відповідача - Баришівської селищної ради Київської області у судове засідання на розгляд справи не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Від представника відповідача Баришівської селищної ради на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог не заперечує.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_4, представника відповідача Галіцину Н.М., дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 85 років померла баба позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Баришівського районного управління юстиції у Київській області 10 травня 2013 року (а.с. 10).

В день смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/3 частка земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

При житті ОСОБА_3 був складений заповіт, згідно якого належну їй частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, заповіла ОСОБА_1.

Позивач ОСОБА_1 в шестимісячний строк подав заяву до Баришівської районної державної нотаріальної контори Київської області про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №34736139 від 02.08.2013 року.

24.02.2015 року за №239/02-14 Баришівська районна Державна нотаріальна контора повідомила позивача, про те, що при заведенні спадкової справи №310 від 02.08.2013 року до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, яка за життя отримала свідоцтво про право на спадщину, яка складається з 1/3 частки земельної ділянки, але відповідно до законодавства України державний акт про право власності на земельну ділянку не виготовила.

Відповідно до абз. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

На підставі ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами статті 131 Земельного кодексу України вбачається, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади, та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Згідно ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Таким чином, підсумовуючи викладене, беручи до уваги неможливість оформлення спадкових прав у встановленому законом порядку, враховуючи визнання відповідачами позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Встановлені судом обставини підтверджуються:

- ксерокопією паспорта ОСОБА_1, серії НОМЕР_2, виданого 18 липня 1997 року;

- ксерокопією свідоцтва про народження ОСОБА_1, серії НОМЕР_3, виданого 03 грудня 1977 року;

- ксерокопією свідоцтва про народження ОСОБА_6, серії НОМЕР_4, виданого 26 червня 1952 року;

- ксерокопією свідоцтва про одруження між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, серії НОМЕР_5, виданого 05 червня 1971 року;

- ксерокопією свідоцтва про смерть ОСОБА_3, серії НОМЕР_1, виданого 10 травня 2013 року;

- ксерокопією Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 21 жовтня 2004 року;

- ксерокопією свідоцтва про право на спадщину за законом;

- ксерокопією спадкової справи №310/2013 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3;

- іншими матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 31, 88, 208, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1274, 1275 ЦК України, ст.ст. 120, 125, 126 ЗК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Держземагентства у Баришівському районі Київської області, Баришівської селищної ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2, право власності на земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1, площею 0.081 га, кадастровий №:01:0510007, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд Київської області.

Суддя Баришівського

районного суду В. М. Єременко