АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №2-638/7746/15 Головуючий 1-ї інстанції - Аркатова К.В.
Провадження : № 22-ц/790/6448/15 Доповідач - Шевченко Н.Ф.
Категорія : договірне.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

Головуючого - Шевченко Н.Ф.

суддів - Пономаренко Ю.А., Івах А.П.

при секретарі - Каплоух Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 липня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів та стягнення заборгованості за договором банківського вкладу, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі Банк) про захист прав споживачів та стягнення заборгованості за договором банківського вкладу, посилаючись на те, що 19 листопада 2014 року між сторонами укладено договір-заяву № 300131/134263/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на три місяці в іноземній валюті.

Згідно квитанції від 19 листопада 2014 року позивач передав Банку грошові кошти в розмірі 450 000 доларів США (а.с.7)

19 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Банку з заявою про повернення банківського вкладу (а.с.8).

Згідно довідки виданої позивачу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» станом на 09.04.2015 року залишок на рахунку складає 450 000 Доларів США. (а.с.9).

У зв'язку з тим, що Банк свої умови договору - заяви не виконує позивач змушений звернутися до суду з позовом.

Представник Банку проти позовних вимог заперечував та надав суду письмові заперечення проти позову.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ПАТ ««Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 суму банківського вкладу у розмірі 450 000 доларів США, що за курсом Національного банку України складає 9325107 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалите нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом норм процесуального права. Вказує, що на момент звернення позивача до банку з вимогами повернення суми вкладу, діяла Постанова Правління Національного Банку України від 01.12.2014 року за № 758 «Про врегулювання ситуації на грошово - кредитному та валютному ринках України», відповідно до підпункту 9 пункту 6 даної Постанови, уповноважені банки зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті або банківських металів з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до ст.303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Згідно ст. 1074 ЦК України обмеження права клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 листопада 2014 року сторонами укладено договір-заяву № 300131/134263/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на три місяці в іноземній валюті, строком до 19 лютого 2015 року.

Відповідно до п. 1.2. вказаного договору ОСОБА_1 вніс, а Банк прийняв грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок НОМЕР_1 у розмірі 450000 доларів США, що підтверджується квитанцією № 2 від 19.11.2014 року (а.с.7).

Крім того, депозитним договором зазначено, що цей договір укладається у порядку та на умовах, визначених у депозитному договорі-заяві та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», які затверджені згідно внутрішніх процедур банку та розміщені для ознайомлення на інформаційних стендах у приміщеннях установ банку та оприлюднені на офіційному сайті банку.

При цьому, як встановлено судом, указані Основні умови позивачем, як вкладником, не підписувались і ці Основні умови до спірного депозитного договору не долучалися.

Таким чином, між сторонами виникли договірні правовідносини банківського вкладу, визначені ст.1058 ЦК України, згідно якої, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або у іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно довідки ПАТ «Банк»Фінанси та Кредит» від 089.04.2015 року залишок на рахунку № НОМЕР_1 складає 450 000 доларів США (а.с.9).

19 лютого .2015 року ОСОБА_1 звернувся до Банку з вимогою про повернення строкового банківського вкладу у сумі 450 000 доларів США , як передбачено умовами договору (а.с.8).

Проте Банк відмовив йому у виплаті коштів, у зв'язку з чим останній звернувся з цим позовом до суду і просив стягнути з відповідача на свою користь розмір депозитного вкладу у сумі 450 000 доларів США, що за курсом Національного Банку еквівалентно 9 325 107,00 грн.

В силу ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Колегія суддів вважає, що після закінчення дії договору відповідач безпідставно відмовився повертати позивачці суму депозитного вкладу та відсотки.

Задовольняючи позов, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, встановлені договором.

Розрахунок заборгованості судом виконаний правильно.

Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За таких обставин, зважаючи на зазначені приписи законодавства та умови договору, укладеного між позивачем та відповідачем, останнім протиправно невиконані обов'язки щодо повернення у строк вкладу (депозиту).

Посилання в апеляційній скарзі на постанову Правління Національного банку України від 03 березня 2015 року, відповідно до якої банки зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті в межах 15 000 гривень на добу в еквіваленті за офіційним курсом НБУ, висновків суду не спростовує.

Доводи апеляційної скарги за своїм змістом є запереченнями проти позову та на правильність висновків суду першої інстанції не впливають.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції постановлене на повно з'ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.303, 304,307,308, 317, 324 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді