АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 2/ 638/4887/13-ц Головуючий І інстанції - Хайкін В.М.
Провадження: 22-ц/790/413/15 Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Бездітка В.М.,

суддів - Сащенка І.С., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря - Сашко Я.С.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційними скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, третя особа - Десята Харківська державна нотаріальна контора про поділ спадкового майна та виділ частки майна в натурі, -

встановила:

У січні 2012 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що після смерті її чоловіка ОСОБА_4 вона є спадкоємцем першої черги за законом разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які є дітьми ОСОБА_4 від шлюбу з ОСОБА_5 До складу спадщини ОСОБА_4 входять 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1; 1/2 частина автомобілю «Toyota Camry» номерний знак НОМЕР_1; 1/2 частина квартири АДРЕСА_2; 1/2 частина грошових коштів на банківських вкладах № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5 в ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК».

За життя ОСОБА_4 ОСОБА_3 була співвласником усього вказаного майна, у тому числі домоволодіння, 1/2 частина якого належить їй на підставі договору дарування.

Відповідно до частини 2 статті 1279 ЦК України, після прийняття спадщини усіма спадкоємцями ОСОБА_3 звернулась до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з пропозицією поділити спадкове майно, а саме: передати їй у власність 1/2 частину домоволодіння з компенсацією їм їхніх часток у цьому домоволодінні за рахунок всього іншого належного їй спадкового майна, а також грошима. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з початку погодились з запропонованим ОСОБА_3 варіантом поділу спадкового майна, але в жовтні 2011 року звернулись до суду з позовом про виділ їм в натурі належних їм часток у вказаному домоволодінні.

Для забезпечення відповідності вартості спадкового майна, що надійде у результаті такого розподілу кожному зі спадкоємців, ОСОБА_3 вжила заходів для обчислення вартості грошового еквіваленту усіх об'єктів спадщини та часток в ній кожного спадкоємця, а також грошової компенсації ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за різницю між вартістю їхніх часток у зазначеному домоволодінні та загальною вартістю її часток в усіх об'єктах спадкового майна.

Просила здійснити поділ спадкового майна після смерті ОСОБА_4, померлого 21.01.2011 року, визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, вартістю 454338 грн. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4; виділити їй в натурі зазначений житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_4 по 1/4 частини за кожним з них на наступне майно: автомобіль «Toyota Camry», державний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску; квартиру АДРЕСА_2; грошові кошти на банківських вкладах № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5 в ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК». Стягнути з неї на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 90868 грн. кожному з них в якості грошової компенсації їхніх часток у спадковому майні.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено. Здійснено поділ спадкового майна після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, вартістю 454338 грн., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, та виділено їй в натурі зазначений житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 по 1/4 частини за кожним з них на наступне майно: автомобіль «Toyota Camry», державний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску; квартиру АДРЕСА_2; грошові кошти на банківських вкладах № НОМЕР_2, N НОМЕР_3, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5 в ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК». Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 90868 грн. кожному з них в якості грошової компенсації частин їхніх часток у спадковому майні після смерті ОСОБА_4.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким здійснити поділ спадкового майна та виділити в натурі частину в спадковому майні після смерті ОСОБА_4, визнавши за ОСОБА_2 і ОСОБА_1 право на 1/3 частину у квартирі АДРЕСА_2; 1/2 частину у житловому будинку літ. А-1 з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, компенсувавши належну ОСОБА_3 1/6 частину за рахунок належних ОСОБА_1 і ОСОБА_2 1/3 частки автомобіля «Toyota Camry» державний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску та частки коштів на банківських вкладах НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5 в ПАТ «Креді Агріколь Банк»; 1/3 частину коштів на банківських вкладах НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5 в ПАТ «Креді Агріколь Банк» за виключенням суми грошових коштів в якості компенсації ОСОБА_3 за належну їй 1/6 частину у житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1. Здійснити поділ спадкового майна та виділити в натурі після смерті ОСОБА_4, визнавши за ОСОБА_3 та виділивши їй в натурі частину в спадковому майні, а саме: автомобіль «Toyota Camry» державний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску; 1/2 частину у житловому будинку літ. А-1 з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1; 2/3 частин у квартирі АДРЕСА_2; 2/3 частин коштів на банківських вкладах НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5 в ПАТ «Креді Агріколь Банк».

В обґрунтування скарги зазначено про порушення судом норм матеріального та процесуального права. Суд першої інстанції розглянув справу без участі відповідачів, проте останніми було подано клопотання про відкладення судового засідання. Вважає, що відомості надані на розгляд експертам є не вірними та такими, що не відповідають дійсності. При розгляді справи та ухваленні рішення по даній справі, судом першої інстанції не було враховано рішення Дзержинського районного суду по справі № 2-8348/11 від 09.04.2013 р. В частині стягнення з ОСОБА_3 грошової компенсації, судом першої інстанції також не враховано вимоги ст.ст. 364, 365 ЦК України, оскільки будь-якої згоди, щодо отримання грошової компенсації від неї або ОСОБА_2 ОСОБА_3 не отримувала, а також останньою відповідних грошових коштів на депозитний рахунок суду зараховано не було.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування скарги зазначено, що суд першої інстанції не прийняв до уваги рішення Дзержинського районного суду м. Харкова по справі № 2-8348/11 від 09.04.2013 р., що набрало законної сили та яким спір щодо поділу спадкового майна тих самих сторін та за тих самих підстав вже було вирішено. Також судом першої інстанції, не були прийняті до уваги вимоги чинного законодавства, щодо підстав та порядку виділення майна в натурі. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно поділив майно в натурі, оскільки рішення суду від 09.04.2013 р. в установленому порядку не було зареєстровано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 223 ЦПК України, після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

По справі встановлено, що після смерті ОСОБА_4 - чоловіка ОСОБА_3, вона є спадкоємцем першої черги за законом разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які є дітьми ОСОБА_4 від шлюбу з ОСОБА_5

До складу спадщини ОСОБА_4 входять 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1; 1/2 частина автомобілю «Toyota Camry» номерний знак НОМЕР_1; 1/2 частина квартири АДРЕСА_2; 1/2 частина грошових коштів на банківських вкладах № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5 в ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК».

ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 була співвласником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, 1/2 частина якого належить їй на підставі договору дарування від 07 березня 2007 року, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Манерко Л.М. та зареєстрований в реєстрі за № 499.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 31.03.2014 року № 11479/3351, яка проведена на підставі ухвали суду від 04 листопада 2013 року експертами ХНДІСЕ ім. Бокаріуса, ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 складає 908676 грн. У зв'язку з цим вартість 1/2 частини цього домоволодіння, що входить до складу спадщини ОСОБА_4 становить 454338 грн. (908676 грн.: 2), а ринкова вартість частки кожного з його спадкоємців, яка дорівнює 1/6 частки зазначеного домоволодіння, становить151446 грн, (908676 х 1/6).

Відповідно до звіту про оцінку майна від 29.08.2011 року № 5-1/08/11, яка проведена за замовленням ОСОБА_3 суб'єктом оціночної діяльності, ринкова вартість квартири АДРЕСА_2, становить 346700 грн. У зв'язку з цим ринкова вартість частки кожного зі спадкоємців, яка дорівнює 1/6 частки зазначеної квартири, становить 57783,33 грн. (346700 х 1/6).

Відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу від 25.08.2011 року № 25/2, яка здійснена за заявою Десятої Харківської державної нотаріальної контори, ринкова вартість автомобіля «Toyota Camry» номерний знак НОМЕР_1 становить 217231,41 грн. У зв'язку з цим ринкова вартість частки кожного зі спадкоємців, яка дорівнює 1/6 частки зазначеного автомобілю, становить 36205,24 грн. (217231,41 х 1/6).

Розмір грошових коштів на банківських вкладах № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5 в ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», згідно довідки банку про вклади від 14.04.2011 p., становить 30374,98 доларів США та 1056,4 грн., у зв'язку з чим частка кожного зі спадкоємців, яка дорівнює 1/6 частки цих грошових вкладів, становить відповідно 5062,5 дол. США (30374,98 х 1/6) або в еквіваленті в гривнях за курсом Нацбанку України на 26.01.2012 р. (7,99 грн.за 1 дол. США) - 40449,38 грн. та 176,07 грн. (1056,4 х 1/6), а всього - 40625,45 грн. (40449,38 + 176,07).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що розмір грошової компенсації на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за їхні частки у домоволодінні у зв'язку з можливим виділом домоволодіння в одноособову власність ОСОБА_3, за висновком експертизи, становить суму у розмірі по 90868 грн. кожному з них і частки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в інших об'єктах його спадщини, а саме: в квартирі, автомобілі та грошових вкладах у банківських установах, збільшуються з 1/6 частини до 1/4. Будь-яких даних, які б свідчили про те, що виділ ОСОБА_3 в одноособову власність домоволодіння АДРЕСА_1, якимось чином може порушити інтереси ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що мають істотне значення, ці спадкоємці не представили.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дзержинського районного суду від 09.04.2013 року позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Десята Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування задоволено частково. Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про визнання права власності на частку в спільному сумісному майні подружжя задоволено у повному обсязі. Визнано за ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 по 1/6 частині за кожним на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, квартиру АДРЕСА_2, автомобіль «Toyta Camry», державний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, грошові кошти на банківських вкладах № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5 в ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК». Визнано за ОСОБА_3 у порядку спільної сумісної власності подружжя з ОСОБА_4 право власносі на 1/2 частну квартири АДРЕСА_2, автомобіль «Toyta Camry», державний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, -рошові кошти на банківських вкладах № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5 в ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», а всього разом з 1/6 частиною, на яку визнано за нею право власності на кожен вид майна дорівнює по 2/3 частини на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, квартиру АДРЕСА_2, автомобіль «Toyta Camry», державний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, грошові кошти на банківських вкладах № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5 в ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» /а.с. 195-198 т.1/.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області 12 червня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.04.2013 р. залишено без змін /а.с. 237-240 т.1/.

Судом першої інстанції не були прийняті до уваги вимоги чинного законодавства, щодо підстав та порядку виділення майна в натурі.

Так, в ході розгляду справи, судом не було встановлено належність сторонам права власності на нерухоме майно, щодо якого було прийнято рішення про виділ позивачу майна в натурі та перерозподіл майна між іншими спадкоємцями.

Згідно ст. 1299 ЦК, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 182, ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає у особи з моменту його державної реєстрації.

Враховуючи вищевикладене, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Судом першої інстанції не прийнято до уваги, що сторонами, у встановленому законом порядку не зареєстровано право на частки у праві власності на нерухоме майно, яке є предметом спору.

09.04.2013 р. Дзержинським районним судом м. Харкова, як зазначалось вище, було ухвалено рішення, яким було визнано право власності спадкоємців після смерті ОСОБА_4 на належні їм частки у спадщині, яке набрало законної чинності 12.06.2013 р.

Право власності на спадщину, після розподілу майна між спадкоємцями відповідно до рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.04.2013 р. в справі № 2-8348/11, у встановленому законом порядку не зареєстровано.

Враховуючи наведене суд був позбавлений можливості визначити загальний розмір спадщини та виділити її в натурі.

Відповідно, відсутні підстави вважати рішення суду про поділ спадщини в натурі без реєстрації часток у праві власності законним та обґрунтованим.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального права і підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення. У позові ОСОБА_3 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення. Рішення може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий -

Судді -