Справа № 373/1495/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року м. Переяслав-Хмельницький

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

під головуванням судді Свояка Д.В.,

при секретарі Литвишко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» про захист прав споживачів, розірвання договору та стягнення коштів (повернення депозиту та процентів), -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом до відповідача та просить розірвати договір банківського вкладу в національній валюті №17855-44.16 від 02.03.2015 та стягнути з відповідача на її користь суму внеску у розмірі 101000 гривень.

Позовні вимоги представник позивача обгрунтовує тим, що 02.03.2015 між позивачем та ПАТ «Банк «Київська Русь» укладено договір банківського вкладу № 17855-44.16 в національній валюті «Весняний пролісок 2015». Відповідно до п.2.1 договору сума вкладу становить 101000. Термін внесення вкладу 02.03.2015. Згідно з п.2.4 договору термін повернення банківського вкладу є 02.09.2015. З настанням терміну повернення вкладу грошові кошти повертаються вкладнику шляхом перерахування їх на рахунок №002 відкритий в банку. Як зазначено у п.2.3 договору, процентна ставка по вкладу встановлюється у розмірі 25 % річних. Проценти за користування вкладом виплачуються щомісячно,1-го числа місяця, наступного за тим, за який вони нараховані шляхом перерахування коштів на рахунок № 3002, відкритий в банку. На виконання умов договору, позивач вніс відповідачу в національній валюті на відкритий в банку рахунок №016 депозитний вклад у розмірі 101000 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 3671 від 02.03.2015. Згідно з п.4.6 договору він вступає в силу з дати його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Позивач зазначає, що ним була подана заява про дострокове повернення грошових коштів, однак відповідач свої зобов'язання не виконав, кошти на вимогу вкладника не повернув.

Представник відповідача подав заперечення на позовну заяву, в яких просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що 19.03.2015 Правлінням Національного банку України прийнято рішення про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_3 Згідно з ч.5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку, а також відповідно до п.22 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку звільняється від сплати судового збору.

В судове засідання сторони не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. В матеріалах справи містяться письмові заперечення представника відповідача проти позову та заява про розгляд справи за його відсутності.

Судом встановлено, що 02.03.2015 між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь», укладено договір № 17855-44.16 банківського вкладу в національній валюті «Весняний пролісок 2015».

Відповідно до п.2.1 вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника на зберігання грошові кошти у формі депозитного вкладу в сумі 101000. Термін внесення вкладу 02.03.2015.

Згідно з п.2.2 для розміщення вкладу банк відкриває вкладнику рахунок № 016 в день підписання цього договору.

Як зазначено у п.2.3 договору процентна ставка по вкладу встановлюється у розмірі 25 % річних.

Відповідно до п.2.4 договору термін повернення банківського вкладу є 02.09.2015. З настанням терміну повернення вкладу грошові кошти повертаються вкладнику шляхом перерахування їх на рахунок № 002 відкритий в банку.

Згідно з п.2.5 договору поповнення вкладу в подальшому можливе за згодою банку.

Пунктом 2.6 договору передбачено, що проценти за користування вкладом виплачуються щомісячно, 1-го числа місяця, наступного за тим, за який вони нараховані шляхом перерахування коштів на рахунок № 3002 відкритий в банку.

Відповідно до п.4.6 договору він вступає в силу з дати його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

На виконання умов договору, позивач вніс відповідачу в національній валюті України на відкритий в банку рахунок № 016 депозитний вклад у розмірі 101000 гривень, що підтверджується копією платіжного доручення № 3671 від 02.03.2015 та копією виписки по особовому рахунку від 14.04.2015.

28.04.2015 позивач звертався до відповідача з письмовою заявою про дострокове повернення (виплату) коштів вкладнику за договорами банківського вкладу, що підтверджується копіями фіскального чеку «Укрпошта», опису вкладення у цінний лист та поштовим повідомленням.

В порушення п.2.4 договору банк не перерахував на особовий рахунок № 002 відкритий позивачу, суму вкладу, яка становить 101000 гривень, що представником відповідача не заперечується з посиланням на введення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» та наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Київська Русь» від 20.03.2015, яким заборонено з 20.03.2015 здійснювати у ПАТ «Банк «Київська Русь» будь-які видаткові банківські операції - безготівкові та готівкові, здійснювати оплату за укладеними правочинами без дозволу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 ст. 1058 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Крім того, як зазначено у ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Як передбачено ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2)належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів).

Частиною 1 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.

Постановою правління Національного банку України від 19.03.2015 № 190 публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» віднесено до категорії неплатоспроможних. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 61 від 19.03.2015 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» розпочато з 20.03.2015 процедуру виведення публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації та запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 20.03.2015 по 19.06.2015 включно, призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_3

Відповідно до п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з п.1 ч. 5 статті 36 цього Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 зазначеного Закону установлено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Таким чином, посилання представника відповідача на п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» як на підставу відмови у задоволенні позову, суд до уваги не приймає, оскільки згідно з п. 1 ч. ст. 36 вказаного Закону зазначені обмеження не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився.

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом та загальними принципами міжнародного права.

Згідно з ч. 1 ст. 323 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач не надав позивачу належної якості банківські послуги, не виконав свої зобов'язання по договору банківського вкладу, не повернув позивачу кошти, внесені ним на банківський рахунок отже, порушує право власності останнього, що суперечить вимогам чинного законодавства України.

На основі викладеного, керуючись ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 36 Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст. ст. 509, 526, 610-612, 625, 627, 1058, 1060, 1212 ЦК України, ст. ст.209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» про захист прав споживачів, розірвання договору та стягнення коштів (повернення депозиту та процентів) задовольнити.

Розірвати договір банківського вкладу в національній валюті «Весняний пролісок 2015» № 17855-44.16 від 02.03.2015, укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь».

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» (04071, м.Київ, вул.Хорива,11-А, , МФО 319092) на користь ОСОБА_1 суму внеску у розмірі 101000 (сто одна тисяча) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано в установлений строк.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.В.Свояк