Номер провадження: 22-ц/785/5522/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення коштів за договором банківського вкладу, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2015 року,

встановила:

У лютому 2015 р. ОСОБА_4 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, в якому з врахуванням уточнень у березні 2015 р., просила стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі Банк) суму заборгованості в національній валюті у розмірі еквівалентному - 18 000 доларів США, відповідно до офіційного курсу Національного банку України, на момент ухвалення судом рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_4 обґрунтовувала тим, що у порушення умов укладеного 17.01.2014 р. з Банком депозитного договору останній після закінчення строку дії договору не повертає суму основного вкладу у розмірі 18 000 доларів США.

Позивач в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити.

Представник Банку в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23.04.2015 р. позов ОСОБА_4 задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Банку на користь ОСОБА_4 суму боргу за Договором № 328823/561/370-14 про банківський вклад (депозит) «Класік» від 17.01.2014 р. в розмірі 18 000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 23.04.2015 р. (день постановлення рішення) становить 405 720,00 грн.. Стягнуто з Банку на користь держави судовий збір у сумі 3 654,00 грн..

Банк в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Посилається на те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_5, представник Банку, в судовому засіданні підтримав доводи та вимоги, які викладені в апеляційній скарзі.

ОСОБА_4 письмових заперечень на апеляційну скаргу не надала. В судовому засіданні просила апеляційну скаргу відхилити як безпідставну, рішення залишити без змін як законне та обґрунтоване. Додатково пояснила, що нараховані проценти за договором депозиту Банк їй виплатив. Однак, у порушення умов депозитного договору не повертає суму основного вкладу в розмірі 18 000 доларів США.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими (а. с. 47 50).

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, на підставі наданих сторонами і досліджених судом доказів, дійшов правильного висновку про необхідність задоволення позову. Висновки суду відповідають обставинам справи, вимогам діючого законодавства (ст. ст. 1058, 1060 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 15, 16, 60, 179, 213 ЦПК України). Доводи апеляційної скарги не спростовують вказаних висновків суду.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Висновки суду першої інстанції зроблені, відповідні правовідносини між сторонами встановлені на підставі наявних у справі і наданих сторонами доказів.

Встановлено, що 17.01.2014 р. між ОСОБА_4 та Банкок було укладено Договір № 328823/561/370-14 про банківський вклад (депозит) «Класік» (далі Договір депозиту), відповідно до якого позивачка внесла на відповідний депозитний рахунок суму коштів у розмірі 18 000 доларів США, на строк з 17.01.2014 р. по 22.01.2015 р., зі сплатою Банком 10% річних (а. с. 6, 7).

Пунктом 6 Договору депозиту передбачено обовязок Банку повернути після закінчення визначеного договором строку Вклад позивачу, в передбаченому п. 5.2 Основних умов порядку та строки, шляхом видачі готівки або перерахування на поточний або інший вкладний рахунок у разі подачі Вкладником письмової вимоги про повернення банківського вкладу не пізніше дати закінчення строку дії договору (а. с. 11 16).

22.01.2015 р., в день закінчення дії Договору депозиту, позивачка звернулася до Банку із письмовою заявою про видачу вкладу та нарахованих процентів (а. с. 8).

Відповідно до заяв про видачу готівки № 1 від 23.01.2015 р. та № 1 від 27.01.2015 р. (а. с. 9) Банк виплатив позивачці нараховані проценти у сумі 900 доларів США та 807 доларів США, відповідно.

Згідно виписки по особовому рахунку (а. с. 10) розмір залишку за Договором депозиту становить 18 000 доларів США.

Між сторонами виникли правовідносини з договору банківського вкладу.

Статтями 1058, 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі і на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

За правилами, передбаченими ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Оскільки встановлено, що Банк порушив умови договору в частині повернення суми депозиту, у встановлені договором строки не повернув вклад, вірним є висновок суду першої інстанції про стягнення з банку на користь позивачки суму вкладу.

Доводи апелянта щодо обмеження у видачі готівки в іноземній валюті в межах суми 15 000 грн. на добу, в еквіваленті за курсом НБУ, не приймаються колегією судді, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги Банку, а також для прийняття доводів апеляційної скарги останнього у суду апеляційної інстанції відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: Л. І. Доценко

ОСОБА_3