АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1598/15 Головуючий 1 інстанції - Єфіменко Н.В.
Справа № 2018/2-1544/11 Доповідач - Піддубний Р.М.
Категорія: "право власності"
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.,

суддів: Тичкової О.Ю., Щвецової Л.А.,

за участю секретаря: Новокщонової І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Київського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2014 року та ухвалу цього ж суду від 12 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: Харківська міська рада, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області про поновлення порушеного права, відшкодування матеріальної та моральної шкоди та за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про зобов'язання вчинити певні дії, -

встановила:

У лютому 2011 року ОСОБА_1, яка діяла в інтересах ОСОБА_2, звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначила, що на підставі договору купівлі - продажу від 21 квітня 2003 року ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_2. Посилаючись на те, що відповідачкою ОСОБА_3, яка є співвласницею квартири НОМЕР_1, що знаходиться поверхом вище у вказаному будинку, здійснено самочинну реконструкцію квартири зі збільшенням балкону, що призвело до просідання стелі та виникнення тріщини у несучій стіні прибудови до квартири НОМЕР_2, ОСОБА_1 просила поновити порушене право ОСОБА_2 користування належним їй нерухомим майном шляхом знесення самочинно побудованого балкону квартири АДРЕСА_1 та стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування завданої матеріальної шкоди 15 000 грн., моральної шкоди - 5 000 грн., а також витрати, пов'язані з наданням правової допомоги в сумі 10 000 грн.

У травні 2011 року Харківська міська рада (далі ХМР) звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначила, що згідно з актом обстеження КП "Жилкомсервіс" від 21 грудня 2010 року ОСОБА_3 без дозвільних документів було проведено роботи з розширення балкону квартири АДРЕСА_1 Постановою інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області від 17 січня 2011 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 97 КУпАП. Посилаючись на те, що при проведенні будівельних робіт відповідачкою не було враховано законні права та інтереси мешканців будинку, Харківська міська рада просила зобов'язати відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_6 привести приміщення квартири АДРЕСА_1 та реконструйованого балкону до неї у стан, якій існував до самочинної реконструкції відповідно до матеріалам технічної інвентаризації КП "ХМБТІ".

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_2 та позову ХМР відмовлено.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12 березня 2015 року відповідно до ст. 219 ЦПК України виправлено описки в рішенні Київського районного суду від 11 грудня 2014 року, зокрема в написанні прізвищ: замість ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_12.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення Київського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2014 року та ухвалу цього ж суду від 12 березня 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким заявлений нею позов задовольнити.

ХМР рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржене.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішень суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності порушення права власності ОСОБА_11 та завдання їй матеріальної та моральної шкоди внаслідок самочинної реконструкції відповідачами балкону квартири АДРЕСА_1

Колегія суддів погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що на підставі договору купівлі - продажу від 21 квітня 2003 року ОСОБА_2 на праві власності належить квартира НОМЕР_2, яка знаходиться на першому поверсі в будинку АДРЕСА_1 Квартира НОМЕР_1 в цьому ж будинку належить на праві спільної часткової власності відповідачам ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_6

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як убачається із матеріалів справи, до квартири НОМЕР_2 було виконано одноповерхову добудову, в якій фактично розташовано житлову кімнату площею 23,5 кв.м., а в квартирі НОМЕР_1 виконано будівельні роботи зі збільшення площі балкону, який розташовано над вищевказаною прибудовою квартири НОМЕР_2. Зазначені прибудова та реконструкція є самочинними.

Частиною 2 ст. 376 ЦК України встановлено, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних з позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном з підстав, передбачених законом або договором, і що діями відповідача порушується його право власності чи законного володіння.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до висновків проведених по справі судових будівельно-технічних експертиз № 5176 від 15.11.2012 року та № 6557 від 31.10.2014 року конструкції прибудови квартири АДРЕСА_2 мають пошкодження. Причинами появи пошкоджень міг послужити комплекс причин, визначити домінуючу з яких не уявляється можливим.

Оскільки прибудова до квартири НОМЕР_2, право користування якою шляхом знесення балкону квартири відповідачів просила поновити ОСОБА_2, є самочинним будівництвом і у встановленому законом порядку остання права власності на вказане нерухоме майно не набула, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для захисту права користування (як складової частини права власності) юридично неіснуючим нерухомим майном, а також відшкодування завданої його пошкодженням матеріальної та моральної шкоди.

Крім того, відповідно до технічного паспорту квартира АДРЕСА_1 обладнана балконом площею 4,3 кв.м., у зв'язку з чим відсутні підстави для його знесення, а позовних вимог про приведення приміщень квартири у стан, що відповідає технічній документації ОСОБА_2 не заявлено.

Апеляційна скарга ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 12 березня 2015 року також не підлягає задоволенню, оскільки вказаною ухвалою судом обґрунтовано внесено виправлення до рішення суду від 11 грудня 2014 року в частині правильного написання прізвища представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 та прізвищ відповідачів, які змінили прізвище "ОСОБА_6" на ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвами серії НОМЕР_3 від 27 липня 2006 року та серії НОМЕР_4 від 07 жовтня 2008 року відповідно.

З таких обставин апеляційні скарги підлягають відхиленню, а рішення та ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

В частині відмови у задоволенні позову ХМР рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржене, у зв'язку з чим його законність та обґрунтованість в цій частині не перевірялась.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, -

ухвалила:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2014 року та ухвалу цього ж суду від 12 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді