Справа № 301/3139/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"28" квітня 2015 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Сойми М.М., при секретарі Сак А.П., з участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача Іршавського міського голови ОСОБА_7. - ОСОБА_4, представника відповідача Іршавського КП «Тепло-Місто» - Повх О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Іршава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Іршавського міського голови ОСОБА_7, Іршавського комунального підприємства «Тепло-Місто» про визнання незаконної бездіяльності Іршавського міського голови ОСОБА_7, зобов»язання привести в належний стан прибудинкову територію шляхом знесення самовільно збудованих споруд та зобов»язання прийняти рішення про заборону використання земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Іршавського міського голови ОСОБА_7. про визнання незаконною бездіяльності останнього щодо невжиття ним заходів по приведенню в належний стан прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 та просив зобов»язати Іршавську міську раду в особі міського голови ОСОБА_7 привести в належний стан прибудинкову територію будинку АДРЕСА_1 шляхом знесення збудованих на даній території споруд.

· Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 17 квітня 2015 року клопотання позивача задоволено та до участі у справі в якості співвідповідача залучено Іршавське комунальне підприємство «Тепло-Місто».

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що він є мешканцем квартири НОМЕР_1 багатоквартирного будинку АДРЕСА_1. Прибудинкова територія вказаного будинку, яка є об»єктом благоустрою та на яку поширюється дія ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», перебуває у вкрай незадовільному стані, зокрема, з боку річки Іршавки, що проявляється у самовільному встановленні та будівництві різного роду городів, сараїв, курятників, тощо, і, як наслідок, це викликає у нього певний дискомфорт, що виявляється у існуванні різних неприємних запахів та сторонніх звуків. Вказані споруди та використання їх особами, що їх збудували, призводить до порушення санітарних, протипожежних та будівельних норм, а також норм благоустрою населених пунктів. На його неодноразові звернення з приводу вирішення питання благоустрою прибудинкової території біля будинку АДРЕСА_1 міський голова ОСОБА_7. жодних дій по усуненню вказаних порушень не вчинив, тобто допустив бездіяльність як посадова особа, чим порушив вимоги ст. 4 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» та права і законні інтереси позивача, як мешканця будинку АДРЕСА_1. Просив визнати незаконною бездіяльність Іршавського міського голови ОСОБА_7. щодо невжиття останнім заходів по приведенню в належний стан прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 та просив зобов»язати Іршавську міську раду в особі міського голови ОСОБА_7 привести в належний стан прибудинкову територію будинку АДРЕСА_1 шляхом знесення збудованих на даній території споруд. У заяві про зміну предмету позову позивач просив зобов»язати відповідачів привести в належний стан прибудинкову територію будинків № НОМЕР_3, НОМЕР_2, АДРЕСА_1 шляхом знесення самовільно збудованих споруд та огорожі, що розміщені позаду вказаних будинків у сторону річки Іршавка, а також зобов»язати Іршавську міську раду в особі голови ОСОБА_7. прийняти рішення про заборону використання земельної ділянки, що розміщена позаду будинків № НОМЕР_3, НОМЕР_2, АДРЕСА_1 у сторону річки Іршавка, яка є природоохоронною зоною.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вимоги позову підтримав у повному обсязі та, посилаючись на обставини, вказані в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача Іршавського міського голови ОСОБА_7. - ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги позову не визнав, просить в позові відмовити з тих підстав, що Іршавським міським головою ОСОБА_7. будь-яких прав чи законних інтересів позивача не порушено.

Представник відповідача Іршавського КП «Тепло-Місто» - Повх О.В. в судовому засіданні вимоги позову не визнала та пояснила, що договір на утримання та благоустрій прибудинкової території з позивачем не укладався, а такий укладено з дружиною позивача ОСОБА_6. Земельна ділянка біля багатоквартирних будинків належить співвласникам квартир, на прибудинковій земельній ділянці не має будь-яких споруд, а є лише тимчасові огорожі у виді кілків, якими власники квартир обгородили насадження і такі кілки у випадку пожежі не будуть перешкодою для проїзду пожежних автомобілів до будинків. Просить у позові відмовити.

Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити з наступних підстав.

Стаття 3 ЦПК України встановлює право на звернення до суду за захистом, відповідно до якого кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

За змістом ст.ст. 11-14 ЦК України (тут і далі нормативні акти в редакції, чинній на час виникнення відповідних юридичних фактів), цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства; особа здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов'язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства; при здійсненні своїх прав особа повинна діяти добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки і зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб; зловживання правом не допускається.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України «Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір».

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України «Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування».

В судовому засіданні встановлено, що власником двокімнатної квартири під НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1 в цілому являється ОСОБА_6, що стверджується також наданою позивачем та приєднаною до матеріалів справи в судовому засіданні копією договору купівлі- продажу квартири від 09 жовтня 1999 року.

Згідно ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

За змістом ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Відповідно до ст. 42 ЗК України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

Частина 2 пункт «в» статті 89 ЗК України визначає, що у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку, а частина 3 цієї статті регламентує, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом.

З аналізу наведених вище норм закону випливає, що до суду за захистом свого порушеного права може звернутися лише особа, права чи законні інтереси якої порушено та наявність у особи такого права має бути підтверджено відповідними правовстановлюючими документами, тобто, у даному випадку право на звернення до суду з даним позовом має власник квартири, що розміщена у багатоквартирних будинках № НОМЕР_3, НОМЕР_2, АДРЕСА_1, прибудинкову територію яких позивач просить привести в належний стан, або наймач такої квартири, і таке право власності чи право найму квартири має бути посвідчене правовстановлюючим документом чи договором найму.

Позивачем в судовому засіданні не надано суду жодного належного доказу на підтвердження того, що він є власником чи наймачем квартири, що розміщена у багатоквартирних будинках № НОМЕР_3, НОМЕР_2, АДРЕСА_1, і що його право як власника чи наймача квартири порушено діями та бездіяльністю відповідачів, а надане позивачем в судовому засіданні свідоцтво про укладення шлюбу з ОСОБА_6 не є підтверджуючим документом про наявність у нього права власності на квартиру під НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1, оскільки така в цілому належить ОСОБА_6, а отже, в даному випадку право на звернення до суду з даним позовом належить власнику квартири ОСОБА_6, яка є дружиною позивача.

Керуючись ст.ст. 3, 11, 59, 60, 61, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 42, 89 ЗК України, ст.ст. 369, 382, 383 ЦК України,

Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Іршавського міського голови ОСОБА_7, Іршавського комунального підприємства «Тепло-Місто» про визнання незаконної бездіяльності Іршавського міського голови ОСОБА_7, зобов»язання привести в належний стан прибудинкову територію шляхом знесення самовільно збудованих споруд та зобов»язання прийняти рішення про заборону використання земельної ділянки - відмовити.

· Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Іршавський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

· Головуюча суддя: Сойма М.М.

·

·