Єдиний унікальний номер: 448/569/15-ц
Провадження № 2/448/239/15
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

03.07.2015 року Мостиський районний суд Львівської області в особі:

головуючого - судді Борисенко В.В.

при секретарі - Власюк М.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Малнівської сільської ради Мостиського району Львівської області з участю третіх осіб - Мостиської державної нотаріальної контори, Реєстраційної служби Мостиського РУЮ Львівської області та ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

05.06.2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2

Заявлені вимоги мотивував тим, що його батькам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 належало спірне будинковолодіння. ІНФОРМАЦІЯ_3 батько помер, не розпорядившись за життя власним майном. Спадкоємцем, який спадщину після його смерті прийняв вважається лише його дружина (матір позивача). ІНФОРМАЦІЯ_2 померла також матір, не розпорядившись за життя власним майном. Спадкоємцями І-ої черги спадкування за законом її майна є він (позивач у справі) та його брат ОСОБА_2, однак такий від своєї частки у даній спадщині відмовився.

Стверджував, що він вважається таким, що спадщину після смерті матері прийняв, так як постійно з нею проживав, однак через відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок позбавлений можливості в позасудовому порядку оформити свої спадкові права.

Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, де вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд слухати справу у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак надіслав заяву, в якій просив справу слухати без його участі; проти позову не заперечує.

Третя особа у справі - ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій вказав, що на спірне майно він не претендує та не заперечує щодо задоволення позовних вимог.

Представники третіх осіб - Мостиської державної нотаріальної контори та Реєстраційної служби Мостиського РУЮ Львівської області в судове засідання не з'явилися, однак подали заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі, вирішення даного спору покладають на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, відноситься до суспільної групи «колишній колгоспний двір», головою якого був ОСОБА_4 (батько позивача).

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 Закону «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів, включаючи неповнолітніх.

Станом на 15.04.1988 року та станом на 15.04.1991 року в даному господарстві, крім голови двору, проживали також його дружина ОСОБА_3 та його сини - ОСОБА_2 (третя особа) та позивач у справі. Таким чином, кожному із них належиться право на 1/4 частку вищевказаного будинковолодіння як члену колгоспного двору.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, не розпорядившись за життя власним майном. Єдиним спадкоємцем, який спадщину після його смерті прийняв є лише його дружина ОСОБА_3, так як така фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла також ОСОБА_3, яка за життя власним майном не розпорядилася. Спадкоємцями І-ої черги спадкування за законом майна померлої є її діти позивач у справі та ОСОБА_2, який спірне майно не претендує.

Позивач вважається таким, що спадщину після смерті матері прийняв, так як такий постійно проживав разом із нею на час відкриття спадщини, однак в позасудовому порядку позбавлений можливості оформити свої спадкові права на спірний будинок через відсутність правовстановлюючих документів на такий.

Вказані обставини підтверджуються: копіями свідоцтв про смерть серії НОМЕР_1 від 14.08.1995 року та серії НОМЕР_2 від 03.02.2011 року; довідками Малнівської сільської ради Мостиського району Львівської області № 839 - № 842 від 03.06.2015 року та № 190 від 17.06.2015 року, заявою ОСОБА_2, а також іншими матеріалами справи.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ст.1273 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

Таким чином, враховуючи, що позивач вважається єдиним спадкоємцем І-ої черги спадкування за законом майна своєї матері, який спадщину прийняв, так як на момент відкриття такої спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем, беручи до уваги, що інший спадкоємець (третя особа у справі) даної спадщини не прийняв та на спірний будинок не претендує, а також враховуючи, що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку оформити свої спадкові права на спірне майно, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на спірне будинковолодіння згідно заявлених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись роз'ясненнями п.6 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20, ст.ст. 1261, 1268 - 1270, 1273, п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, ст.ст.3, 4, 10, 11, 212, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяВ.В. Борисенко