Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.04.2015 Справа №607/997/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі головуючого Грицака Р.М.

за участю секретаря Палашовської У.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "ДІВІ БАНК" до ОСОБА_1, третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «ЗІГДА» про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічний позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "ДІВІ БАНК", третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «ЗІГДА» про визнання поруки припиненою, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Публічне акціонерне товариство "ДІВІ БАНК" звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_1, третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «ЗІГДА» про стягнення боргу за договором кредиту в сумі 363655 грн. 41 коп. посилаючись на те, що між позивачем та ТзОВ «Компанія «ЗІГДА» в особі директора ОСОБА_1 18.04.2013 року був укладений Договір про відкриття кредитної лінії №567/КЛ/1 (далі - Кредитний договір), у відповідності до якого позивач надав ТзОВ «Компанія «ЗІГДА» кредит в сумі 650000 грн. шляхом видачі траншів, зі сплатою 23 відсотків річних з умовою погашення кредиту в строки визначені цим договором та додатковими угодами до нього з кінцевим строком повернення до 18.04.2018 року. 18.04.2013 року між ПАТ "ДІВІ БАНК" та фізичною особою ОСОБА_1 (Поручитель) було укладено договір поруки за умовами якого відповідач ОСОБА_1 зобов'язався відповідати по зобов'язаннях позичальника ТзОВ «Компанія «ЗІГДА», які виникають з умов Договору про відкриття кредитної лінії №567/КЛ/1 від 18.03.2013 року в повному обсязі, як існуючих на день укладення договору так і таких, що можуть виникнути в майбутньому. 08.07.2014 року між ПАТ «ДІВІ БАНК» та ТзОВ «Компанія «ЗІГДА» в особі директора ОСОБА_1 укладена Додаткова угода №14 до Кредитного договору, відповідно до якої Банк надав Позичальнику кредитний транш у сумі 384772,59 грн. під 28% річних, який Позичальник зобов'язався повернути Банку за погодженим графіком, який є додатком №1 до Додаткової угоди з кінцевим терміном повернення до 20.11.2014 року. Зі сторони позивача умови Кредитного договору та Додаткової угоди виконано в повному обсязі, однак позичальник отримавши кредитні кошти свої зобов'язання по їх поверненню та сплати відсотків за користування кредитними ресурсами в обумовлені строки не виконує, тому Банком направлено позичальнику, а також поручителю ОСОБА_1 вимоги про погашення заборгованості, які залишилися без належного реагування. Станом на 12.01.2015 року заборгованість ТзОВ «Компанія «ЗІГДА» за Договором про відкриття кредитної лінії №567/КЛ/1 від 18.03.2013 становить 363655 грн. 41 коп. з яких 318241,53 грн. - прострочена сума основного боргу за кредитом, 27008,11 грн. - сума прострочених відсотків, 18405,77 грн. - пеня за порушення строків повернення кредиту та відсотків. Оскільки за умовами договору поруки відповідальність поручителя є солідарною з позичальником, а тому просить стягнути з відповідача в користь позивача вищевказану суму боргу та понесені судові витрати.

ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до ТОВ «Компанія «ЗІГДА» про визнання договору поруки припиненим та посилаючись на ст. 559 ЦК України, а також правову позицію викладену у рішенні Верховного суду України №6-70цс/14 від 10.09.2014 року та в листі Верховного Суду України від 01.02.2014р., вказує на те, що умовами Договору про відкриття кредитної лінії що був укладений між ним та ТОВ «Компанія «ЗІГДА» від 18.04.2013 року було передбачено певний розмір відсотків та підстави для дострокового повернення кредиту, а Додатковою угодою №14, яка укладена 08.07.2014 року між банком та ТОВ «Компанія «ЗІГДА» без його згоди, як поручителя, встановлено нові умови щодо збільшення розміру процентної ставки шляхом визначення конкретної (збільшеної) процентної ставки, тобто змінено зобов'язання, забезпечене порукою, що призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а тому вважає, що в даному випадку наявні правові підстави для визнання поруки ОСОБА_1 такою, що припинена.

Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві та просить їх задовольнити в повному обсязі, зустрічний позов не визнав та подав письмове заперечення в якому вказує на те, що Додатковою угодою № 14 від 08.07.2014 року обсяг відповідальності не збільшено, оскільки можливість подальшого укладення додаткових угод у Кредитному договорі прямо була передбачена, оскільки транші виданих коштів та процентна ставка за користування ними встановлюється саме такими додатковими угодами. Крім цього пунктом 2.3 Договору поруки встановлено, що у випадку внесення змін до будь-якого Основного договору та/або цього Договору Поручитель підписанням цього Договору дає свою безумовну та безвідкличну згоду на таке збільшення розміру основного зобов'язання та збільшення обсягу його відповідальності перед Кредитором, що може виникнути в майбутньому. Також вважає необґрунтованими твердження ОСОБА_1 про ненадання згоди або необізнаність його, як поручителя із укладенням Додаткової угоди до Кредитного договору, оскільки ОСОБА_1, Поручитель за Кредитним договором, власноруч підписував Додаткову угоду як директор ТОВ "Компанія «ЗІГДА», Позичальник, який є власником більшої частини статутного капіталу вищевказаної компанії, а тому маніпулювання поняттями "фізична особа", "представник юридичної особи", намагання їх протиставляти - є нічим іншим, ніж спробами уникнути відповідальності за невиконання взятих на себе зобов'язань. Також підкреслює. що на цільове призначення траншу, що було надано за Додатковою угодою Позичальнику є погашення невиконаних зобов'язань за Кредитним договором, фактично реструктуризація кредитної заборгованості. На підставі вищезазначеного просить відмовити в задоволенні зустрічного позову за безпідставністю позовних вимог.

Представник відповідача за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав зустрічний позов з підстав викладених у ньому та просить його задовольнити, первісного позову не визнав та відповідно просить відмовити в його задоволенні з підстав викладених у зустрічному позові.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає до задоволення, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав:

18.04.2013 р. між Публічним акціонерним товариством "ДІВІ БАНК" в особі директора Тернопільського відділення Федорчука А.А., який діє на підставі довіреності від 17 квітня 2013р. (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "ЗІГДА" в особі директора ОСОБА_1, який діє на підставі Статуту (Позичальник) укладено Договір про відкриття кредитної лінії №567/КЛ/1 ( далі Кредитний договір), відповідно до умов якого Банк зобов'язався надати Позичальнику на поповнення обігових коштів кредит у формі кредитної лінії одним або декількома траншами в сумі ліміту кредитної лінії, що дорівнює 650000 грн., строком дії кредитної лінії з 18 квітня 2013 року по 18 квітня 2018 року включно. Згідно п. 1.1.7 Кредитного договору кредит -це всі надані Банком транші на користь Позичальника в порядку та на умовах цього договору та додаткових умов до нього в межах ліміту кредитної лінії. Строки користування окремими траншами визначаються відповідними додатковими угодами на видачу таких траншів, при цьому максимальний строк користування кожним окремим траншем складає - 3 (три) місяці, але у будь-якому випадку не може перевищувати строку дії ліміту кредитної лінії ( п.2.1, 2.2, 2.6 договору), а Позичальник зобов'язався повернути кредит (транші) в терміни, встановлені у відповідних додаткових угодах до Договору та сплатити проценти за користування коштами, розраховані згідно з фіксованою процентною ставкою - 23% річних за траншами у гривні, якщо інший розмір не встановлений додатковими угодами, та які сплачуються кожного місяця, починаючи з останнього календарного дня кожного місяця, але не пізніше 5 (п'ятого) числа наступного за ним місяця (п.2.1,2.2,4.1,4.2 договору). Пунктом 4.4 Договору сторони погодили наступну черговість сплати (погашення) грошових зобов'язань: штрафні санкції та інші платежі Позичальника і витрати Банку, пов'язані з умовами цього договору, прострочені комісії, строкові комісії, прострочені проценти, прострочена сума основного боргу (якщо буде мати місце прострочення Позичальником виконання відповідних зобов'язань за договором), строкові проценти, строкова сума основного боргу за кредитом/траншем.

За умовами п.п. 7.3, 7.6 умов кредитного договору, у разі порушення Позичальником строків виконання будь-якого з боргових зобов'язань Позичальник зобов'язаний сплатити на користь Банка пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня за кожен день прострочення, при цьому строк позовної давності встановлюється у п'ять років. Відповідно до п.п.6.3.7,9.2 Кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового погашення заборгованості за договором у разі виникнення простроченої заборгованості, про що Банк повідомляє Позичальника повідомленнями в порядку передбаченому цим договором. Згідно п. 10.2 Договору сторони погодили підстави зміни процентної ставки у випадку порушення Позичальником п.10.1 договору, згідно якого Позичальник починаючи з 18.04.2013р. і до моменту погашення кредиту зобов'язується щомісячно проводити через відкритий йому поточний рахунок №7001 у Банку не менше 100% усіх надходжень від здійснення господарської діяльності, розмір діючої процентної ставки збільшується на 2 % річних з першого робочого дня місяця, що слідує за місяцем, в якому допущено порушення, при цьому додаткові угоди не укладаються та Банк може письмово повідомити про таку зміну Позичальника. 18.04.2013 року між ПАТ "ДІВІ БАНК" та фізичною особою ОСОБА_1 (Поручитель) було укладено договір поруки за умовами якого відповідач ОСОБА_1 зобов'язався відповідати по зобов'язаннях позичальника ТзОВ «Компанія «ЗІГДА», які виникають з умов Договору про відкриття кредитної лінії №567/КЛ/1 від 18.03.2013 року в повному обсязі, як існуючих на день укладення договору так і таких, що можуть виникнути в майбутньому. У Договорі поруки (п. 1.1.2) розтлумачується поняття "основний договір" - Договір про відкриття кредитної лінії з усіма діючими та майбутніми змінами та/або доповненнями. Пунктом 2.2 Договору поруки встановлено: "порукою за цим договором забезпечується в повному обсязі виконання усіх зобов'язань Позичальника за Основним договором, що існують в теперішній час і тих, що можуть виникнути у майбутньому, у тому числі на підставі окремих угод, що можуть бути укладені в рамках Основного договору..."

За умовами п. 2.3 Договору поруки, Поручитель та Кредитор ознайомлені та погоджуються з умовами Основного договору, зокрема стосовно розміру основного зобов'язання, що забезпечується порукою відповідно до цього Договору, розуміючи при цьому можливість зміни його розміру у випадках, передбачених умовами будь-якого Основного договору. Як наслідок, цією порукою також забезпечується основне зобов'язання у разі його зміни (збільшення або зменшення), якщо така зміна обумовлена застосуванням умов будь-якого Основного договору щодо збільшення або зменшення розміру основного зобов'язання. При цьому у випадку внесення змін до будь-якого Основного договору та/або цього Договору Поручитель підписанням цього Договору дає свою безумовну та безвідкличну згоду на таке збільшення розміру основного зобов'язання та збільшення обсягу його відповідальності перед Кредитором, що може виникнути в майбутньому (п.п. 2.3.1).

Згідно п. 2.4 Договору поруки, відповідальність Поручителя і Позичальника є солідарною, що означає, що Кредитор може звернутися з вимогою про виконання основних зобов'язань як до Позичальника так і до поручителя, чи до обох одночасно.

За умовами п. 3.1 Договору поруки, у випадку невиконання Позичальником своїх зобов'язань за Основним договором Кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до Поручителя, які є обов'язковими для виконання з дати відправлення Кредитором йому своєї вимоги та/або з дати її вручення Поручителю.

08.07.2014 року між ПАТ «ДІВІ БАНК» та ТзОВ «Компанія «ЗІГДА» в особі директора ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №14 до Кредитного договору, відповідно до якої Банк надав Позичальнику кредитний транш у сумі 384772,59 грн. під 28 % річних, який Позичальник зобов'язався повернути Банку за погодженим графіком, який є Додатком №1 до Додаткової угоди та гідно якого Позичальник вносить платежі на погашення траншу: до 10.07.2014р. - 10000,00 грн., до 17.07 2014 р. - 10000,00 грн., до 24.07.2014 р. - 10000,00 грн., до 31.07.2014 р. - 10000,00 грн., до 07.08.2014 р. - 15000,00 грн., до 14.08.2014 р. - 15000, 00 грн., до 21.08.2014 р. - 15000, 00 грн., до 28.08.2014 р. - 15000, 00 грн., до 04.09. 2014 р. - 22500, 00 грн., до 11.09.2014 р. - 22500, 00 грн., 18.09.2014 р. - 22500, 00 грн., 25.09. 2014 р. - 22500, 00 грн., 02.10.2014 р. - 27500, 00 грн., 09.10.2014 р. - 27500, 00 грн., 16.10.2014 р. - 27500, 00 грн., 23.10.2014 р. - 27500, 00 грн., 30.10.2014 р. - 21000, 00 грн., 06.11. 2014 р. - 21000, 00 грн., 13.11.2014 р. - 21000, 00 грн., 20.11.2014 р. - 21772, 59 грн.

Згідно п. 1.4 вищевказаної угоди, цільове призначення траншу: погашення усієї заборгованості Позичальника перед Банком за Кредитним Договором.

Частина 1 ст. 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Одним із загальних принципів цивільного законодавства є принцип свободи договору, який втілюється в положеннях статей 3 та 627 ЦК України. Свобода договору включає й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов'язки учасників.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу статті 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ч. 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами Банк виконав свої зобов'язання за Кредитним договором та додатковою угодою, що також підтверджується меморіальним ордером №294 від 08.07.2014р.

Однак, Позичальник ТзОВ «Компанія «ЗІГДА» належним чином не виконувала грошових зобов'язань перед кредитором по поверненню кредиту, внаслідок чого, згідно представленого позивачем розрахунку станом на 12.01.2015 року заборгованість ТзОВ «Компанія «ЗІГДА» за Договором про відкриття кредитної лінії №567/КЛ/1 від 18.03.2013 року становить 363655 грн. 41 коп. з яких 318241,53 грн. - прострочена сума основного боргу за кредитом, 27008,11 грн. - сума прострочених відсотків, 18405,77 грн. - пеня за порушення строків повернення кредиту та відсотків. У зв'язку з порушенням Позичальником умов договору щодо сплати чергових платежів та відсотків за користування кредитом Банк направив на адресу ТзОВ «Компанія «ЗІГДА» вимогу №2014/11/05-2/3 від 05.11.2014р. та на адресу Поручителя ОСОБА_1 вимогу №2014/11/05-2/2 про достроковее виконання зобов'язань за Кредитним договором у строк до 10.11.2014р., та повідомив про застосування з 03.11.2014р. підвищеної відсоткової ставки. Вищевказані вимоги одержані, про що свідчать повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, та залишені боржниками належного реагування.

Таким чином, відповідач не виконав зобов'язання у строк, передбачений договором всупереч ст. 530 Цивільного кодексу України, та прострочив виконання зобов'язань перед кредитором.

Згідно ч.ч. 2, 1 ст. 625 та ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, тобто на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення умов договору, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

27.03.2015 року рішенням Господарського суду Тернопільської області вирішено: Стягнути з ТзОВ «Компанія «ЗІГДА» на користь ПАТ «ДІВІ БАНК»318241,53 грн. заборгованості по тілу кредиту,27008,11 грн. відсотків за користування та 18405,77 пені за несвоєчасне погашення кредиту по Кредитному договорі №567/КЛ/1 від 18.03.2013 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч.2 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припинення забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до п. 4.2.1 Договору поруки, ця порука діє з моменту підписання цього Договору і до повного виконання зобов'язань за Основним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд критично оцінює посилання ОСОБА_1 на збільшення у розумінні п.1 ст. 559 Цивільного кодексу України обсягу його відповідальності за Кредитним договором, як поручителя, у зв'язку з укладенням Додаткової угоди № 14 від 08.07.2014 року, оскільки можливість подальшого укладення додаткових угод у Кредитному договорі не лише допускалась, а й прямо була передбачена. Також ОСОБА_1 підписанням Договору поруки дав свою безумовну та безвідкличну згоду на збільшення розміру основного зобов'язання та збільшення обсягу його відповідальності перед Кредитором, що може виникнути в майбутньому (пункт 2.3 Договору поруки). Крім цього суд вважає необґрунтованими твердження ОСОБА_1 про ненадання згоди або необізнаність його, як поручителя із укладенням Додаткової угоди до Кредитного договору, оскільки ОСОБА_1, як Поручитель за Кредитним договором, власноруч підписував Додаткову угоду як директор ТОВ "Компанія «ЗІГДА» таким чином був обізнаний про умови та цільове призначення траншу за Додатковою угодою метою якої було погашення (реструктуризація) заборгованості за Кредитним договором від 18.04.2013 року.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що права позивача ПАТ «ДІВІ БАНК» порушені відповідачем ОСОБА_1, а тому позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства "ДІВІ БАНК" заборгованості за кредитним договором №567/КЛ/1 від 18.04.2013 року в розмірі 363655 грн. 41 коп. та 3636 грн. 56 коп. судового збору.

Одночасно в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ "ДІВІ БАНК" про визнання поруки припиненою слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 215, 223, 294 ЩІК України, ст.ст. 526, 549, 552, 553, 559, 610, 611, 628, 651,654,1048-1050 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства "ДІВІ БАНК" задовольнити.

втягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) в користь Публічного акціонерного товариства "ДІВІ БАНК" заборгованість за кредитним договором №567/КЛ/1 від 18.04.2013 року в розмірі 363655 грн. 41 коп. та 3636 грн. 56 коп. судового збору.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "ДІВІ БАНК" про визнання поруки припиненою -відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяР. М. Грицак