Справа № 380/85/15-ц Головуючий у І інстанції Лісовенко П. І.
Провадження № 22-ц/780/2350/15 Доповідач у 2 інстанції Верланов С. М.
Категорія 1 27.04.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

27 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Таргоній Д.О., Голуб С.А.,

при секретарі - Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тетіївського районного суду Київської області від 18 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Денихівської сільської ради Тетіївського району Київської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Денихівської сільської ради Тетіївського району Київської області про визнання за нею права власності на магазин площею 93 кв.м., вартістю 92 270 грн., що знаходиться по АДРЕСА_2 у с.Денихівка Тетіївського району Київської області, за набувальною давністю.

В обгрунтування позову послалася на те, що вона більше 10 років відкрито і безперервно користується приміщенням вказаного магазину по АДРЕСА_2 у с.Денихівка, претензій щодо неправомірності її користування чи прав на спірний магазин ніхто не заявляв. Рішенням Денихівської сільської ради Тетіївського району Київської області від 28 листопада 2008 року приміщення вказаного магазину визнано безгосподарним. Тому позивач вважає, що вона правомірно набула право власності на спірний магазин за набувальною давністю.

Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 18 лютого 2015 року в позові ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам закону не відповідає.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до ч.3 ст.335 ЦК України за набувальною давністю можуть набуватися у власність безхазяйні рухомі речі, крім випадків, встановлених статтями 336, 338, 341, 343 цього України. Враховуючи, що спірний магазини є безхазяйною нерухомою річчю і на нього претендує територіальна громада села Денихівка, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання за позивачем права власності на спірний магазин за набувальною давністю.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 з 14 липня 2004 року є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця. 01 вересня 2004 року позивач отримала торговий патент на право здійснення торговельної діяльності у магазині АДРЕСА_1 З 12 серпня 2004 року ОСОБА_2 щорічно отримувала ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами (а.с.80-91).

Згідно з довідкою Денихівської сільської ради від 30 липня 2008 року магазин по АДРЕСА_2 в дійсності знаходиться по АДРЕСА_2. Нумерація будинку змінена внаслідок уточнення (а.с. 93).

По справі встановлено, що Денихівська сільська рада не заперечувала щодо користування ОСОБА_2 приміщенням магазину по АДРЕСА_2 у с. Денихівка та не заперечувала проти укладення тимчасового договору на використання електроенергії між ОСОБА_2 та ПАТ «Київобленерго», що підтверджується копією довідки Денихівської сільської ради від 14 липня 2009 року (а.с.92).

Рішенням тридцятої сесії п'ятого скликання Денихівської сільської ради Тетіївського району Київської області від 28 листопада 2008 року «Про визнання на території сільської ради безгосподарного майна» приміщення магазину по АДРЕСА_2 визнано безгосподарним, оскільки Тетіївське споживче товариство та споживче товариство Тетіївського району не надали документів, що підтверджують їх право власності на нерухоме майно (а.с.97).

Згідно Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, виданої 20 червня 2012 року Тетіївським МБТІ, нежитлова будівля (магазин) за адресою: АДРЕСА_2, зареєстрована 10 грудня 2008 року як безгосподарне майно (а.с.126).

Рішенням виконавчого комітету Денихівської сільської ради Тетіївського району Київської області від 15 квітня 2009 року №9/28 «Про надання дозволу ПП ОСОБА_2 на право торгівлі продовольчими і господарчими товарами та погодження режиму торгівлі» приватному підприємцю ОСОБА_2 надано дозвіл на право торгівлі продовольчими та господарчими товарами в приміщенні магазину АДРЕСА_1 (безгосподарне майно) (а.с.96).

27 лютого 2012 року рішенням виконавчого комітету Денихівської сільської ради Тетіївського району Київської області №175-23-УІ «Розгляд заяв про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою» ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів що посвідчують право користування земельною ділянкою, орієнтовною площею 0,02 га по АДРЕСА_2 (а.с.94).

Таким чином по справі встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_2 з 1 вересня 2004 року добросовісно, відкрито і безперервно користується приміщенням магазину по АДРЕСА_2

Відповідно до звіту про незалежну експертну оцінку ринкової вартості нежитлової одноповерхової цегляної будівлі магазину по АДРЕСА_2 від 12 грудня 2014 року ринкова вартість вказаного магазину становить 92 270 грн. (а.с. 8-79).

Згідно з ч.1 ст. 335 ЦК України безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий.

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

У пункті 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» судам роз'яснено, що, враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об'єкт третіми особами за набувальною давністю.

Отже, право власності за набувальною давністю може набутися на безхазяйну нерухому річ, а взяття її на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є перешкодою для набуття права власності на цей об'єкт третіми особами за набувальною давністю.

Однак суд першої інстанції в порушення вимог ст.213-215 ЦПК України на вказані вище вимоги закону, роз'ясненняпостанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ належної уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про те, що за набувальною давністю не може набуватися право власності на безхазяйну нерухому річ.

При цьому суд не звернув уваги на те, що чинним законодавством не передбачено заборони щодо набуття права власності третіми особами за набувальною давністю на безхазяйну нерухому річ, на яку претендує орган місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена.

Отже, враховуючи вимоги закону та встановлені обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на магазин по АДРЕСА_2 за набувальною давністю.

З таких обставин рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.213 ЦПК України щодо законності й обгрунтованості, наведені вище порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню на підставі ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_2 з наведених вище підстав.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 922 грн. 70 коп., а при подачі апеляційної скарги - 461 грн. 36 коп. Оскільки колегія суддів ухвалює нове рішення і задовольняє позов, то понесені позивачем витрати підлягають стягненню з відповідача на його користь.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Тетіївського районного суду Київської області від 18 лютого 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до Денихівської сільської ради Тетіївського району Київської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на нежитлове приміщення - магазин площею 93,0 кв.м., вартістю 92 270 грн. по АДРЕСА_2 за набувальною давністю.

Стягнути з Денихівської сільської ради Тетіївського району Київської області на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1 384 грн. 06 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді