СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2015 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа орган опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні батька з дитиною, яка проживає за межами України, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із вищезазначеним позовом.

Ухвалою суду від 02.06.2015 року позов залишено без руху та надано строк для усунення вказаних в ньому недоліків, а саме приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст. 119 ЦПК України.

Так, судом була акцентована увага на тому, що позивач всупереч імперативним вимогам п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України не зазначає докази на підтвердження тих обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги. Зокрема, не зазначено доказів на підтвердження того, що незважаючи на наявність рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 11 червня 2013 року, яким було встановлено регламент зустрічей позивача із сином, відповідач рішення суду не виконує та продовжує чинити перешкоди позивачу у спілкуванні зі спільною дитиною, не відпускає сина на зустрічі із ним, що відповідач на даний час відмовляється повідомити позивачу місце проживання сина, переховує сина від нього, не дозволяє сину спілкуватися з позивачем через інтернет-систему «скайп» та за допомогою телефону.

Також, судом окремо було звернуто увагу на положення ч. 2 ст. 122 ЦПК України, згідно яким суд відмовляє відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили рішення у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Порушуючи вимогу про зобов`язання відповідача не чинити перешкод позивачу у спілкуванні з малолітнім сином, позивач сам в своєму позові стверджує, що наявне рішення суду за аналогічними вимогами. Також, суд акцентував увагу щодо відповідача по справі ОСОБА_6 то позивач згідно п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України жодним чином не викладає обставини, щодо його «участі» в цьому провадженні. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суди розглядають в порядку цивільного судочинства щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, акцентував увагу на тому, що позивач жодним чином не обґрунтовує і не викладає обставин того, яким чином відповідач ОСОБА_6 порушує, не визнає або оспорює його права.

Зокрема, суд наголошував на тому, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити конкретний виклад позовних вимог. В даному аспекті вимога надати дозвіл на виїзд малолітнього сина за кордон України, Королівства Данія, до країн Європи щорічно по 20 днів не є конкретною та підлягає деталізації із зазначенням конкретних періодів. Також, суд окремо акцентував увагу на вимогах позивача, пов`язаних із встановленням йому графіку спілкування з прив`язкою до шкільних канікул. Окільки, зазначаючи, що дитина проживає в Королівсті Данія є незрозумілим про які саме шкільні канікули йде мова в розумінні конкретного періоду часу. Також не викладено всупереч п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України спосіб, який позивач просить суд застосувати для зобов`язання відповідача організувати переїзд дитини в Україну.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

19.06.2015 року як вбачається із матеріалів справи (зворотного повідомлення) позивач ОСОБА_3 отримав ухвалу суду, проте до даного часу недоліки не усунув.

Враховуючи положення п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачений заявником судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок підлягає поверненню позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 119-121 ЦПК України, п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа орган опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні батька з дитиною, яка проживає за межами України - визнати неподаним та повернути позивачу.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України в м. Києві повернути ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - кошти сплачені на оплату судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок згідно платіжного доручення № 3548 від 29.04.2015 року.

Після вступу ухвали в законну силу, повернути позивачу копії доданих до позовної заяви документів.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.С. Кицюк