№ 308/2209/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23.06.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді Бенца К.К.,

при секретарі Вайда Я.П.

за участі

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/3 частини від усіх його заробітків (доходів) щомісяця, але неменше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитни відповідного віку. Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 квітня 2007 він зобовязаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення нею повноліття. На даний час він не має можливості сплачувати аліменти у визначеному за рішенням суду розмірі , оскільки ніде не працює. Крім того, позивач зазначає, що після присудження аліментів у нього змінився сімейний стан, він вдруге одружився та у нього від даного шлюбу народилась донька ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також позивач зазначає, що являється опікуном своєї матері ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 та отримує компенсацію соціальних послуг в сумі 121,80 гривень. Оскільки на даний час матеріальне становище його змінилось та змінився сімейний стан, посилаючись на норми ст.ст. 184,192 СК України , просить суд зменшити йому розмір аліментів, призначених рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 квітня 2007 року, з 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 400 гривень щомісячно на дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала , просила їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові. Зокрема пояснив суду, що працював в редакції газети Карпаті Угас, в звязку з реорганізацією він звільнений з роботи і на даний час не працює. Звернув увагу суду на те, що після присудження аліментів він вдруге одружився і від даного шлюбу у нього народилася донька. На даний час він не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, має можливість сплачувати аліменти в сумі 400 гривень щомісячно на утримання доньки ОСОБА_4.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомляла, клопотань про відкладення розгляду справи, а також заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, тому суд згідно ч.4 ст.169 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Як встановлено судом , відповідно до рішення Ужгородського міськрайонного суду від 02.04.2007 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно , але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття./а.с.8/

Судом встановлено, що ОСОБА_1 уклав новий шлюб з ОСОБА_7, який було зареєстровано 10.05.2007 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 160. /а.с.10/

Від цього шлюбу у позивача народилась донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвом про народження , копія якого приєднана до матеріалів справи. /а.с.11/

Згідно довідки Управління соціального захисту населення Ужгородської міської ради від 20.02.2015 року за №100 позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Ужгородському міському управлінні праці та соціального захисту населення як одержувач допомоги компенсації соціальних послуг на ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, інваліда ІІ гр. і отримує допомогу в сумі 121,80 грн. /а.с.12/

Правовідносини між сторонами випливають, зокрема із норм Сімейного Кодексу України.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту вказаної норми закону умовою зменшення або збільшення розміру аліментів

є зміна обставин.

У ч.1 ст.192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення/зменшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я особи з якої стягуються аліменти або особи, яка отримує аліменти та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На думку суду, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, отримувача аліментів та неповнолітньої дитини, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

До цього зводяться також правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України у справі № 143 цс13 від 05.02.2014 року.

Згідно ч.1 ст. 360-7 ЦПК України - рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до ч.2 ст. 214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу.

В свою чергу, позивачем доведено, що від дня постановлення судового рішення про стягнення з нього аліментів, змінились його сімейне становище та матеріальний стан, і вказані обставини відіграють суттєву роль в житті позивача, і є підставою для зменшення розміру аліментів. Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що у позивача змінився матеріальний стан, зокрема він не працює в звязку з реорганізацією редакції газети, не має постійного доходу, є опікуном своєї матері ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5, а також у позивача змінився сімейний стан, зокрема він вдруге одружився і від даного шлюбу у нього народилась донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що дає підстави для зменшення розміру аліментів.

Таким чином, розмір аліментів підлягає зменшенню, але у відповідності до ст. 182 СК України не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно.

Беручи до уваги встановлені обставини та відповідні ним правовідносини , суд вбачає підстави для зменшення розміру аліментних зобов'язань ОСОБА_1 до 400 гривень щомісячно , але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищезазначені положення чинного законодавства, з урахуванням всіх обставин справи, враховуючи висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу, вимоги ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ст. 10 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими оскільки позивачем доведено в судовому засіданні ті обставини на які він посилався як на підставу своїх вимог, а відтак підлягають задоволенню.

Оскільки позов про стягнення аліментів судовим збором не оплачується, підстав для присудження на користь позивача з відповідача судових витрат суд не вбачає.

Керуючись ст. ст.10, 11, 60, 174, 209, 212-218, 224-226 ЦПК України , ст.ст. 181-184,192, 273 Сімейного Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Зменшити розмір аліментів встановлений рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 квітня 2007 року, стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_8, аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 400 (чотириста) гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відкликати з міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції виконавчий лист №2п-1598 виданий 06 квітня 2007 року Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1 / 3 частини від усіх видів заробітку відповідача, починаючи з 19.02.2007 року і до досягнення її повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_8