АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 672/46/15-ц
Провадження № 22-ц/792/861/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

у складі: головуючого судді Купельського А.В.,

суддів: Фанди В.П., Спірідонової Т.В.

при секретарі: Дорощук О.М.

з участю: апелянта ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ярмолинецького районного суду від 19 березня 2015 року, по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року ОСОБА_1, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначала, що перебувала у шлюбі з відповідачем, який 16 травня 2008 року було розірвано. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Її доньку від першого шлюбу, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідач удочерив. Після розірвання шлюбу, відповідач припинив добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Просила суд стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку.

Рішенням Ярмолинецького районного суду від 19 березня 2015 року у позові відмовлено за його безпідставністю.

Не погоджуючись з таким рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, так як тільки вона матеріально утримує дітей, передаючи гроші із Російської Федерації, де періодично перебуває на заробітках.

На апеляційному перегляді рішення суду, апелянт, її представник підтримали апеляційну скаргу, наполягають на її задоволенні. Вказали, що відповідно до ухвали Ярмолинецького районного суду від 11 березня 2008 року, місце проживання дітей визначено разом з мамою. Оскільки

позивач періодично перебуває на заробітках за кордоном, догляд за дітьми здійснює її мати ОСОБА_5. Відповідач інколи приймає участь ____________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Соловйов А.В. Категорія:48,50

Доповідач: Купельський А.В.

у вихованні дітей, не систематично надає матеріальну допомогу, яка не є достатньою для забезпечення їх належного існування. Не заперечила, що відповідач приймає участь у несенні додаткових витрат на розвиток доньки, так як провів оплату її навчання у навчальному закладі, при потребі відвідував з сином лікаря.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 309 цього Кодексу визначено, що підставами для скасування, зміни рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Вирішуючи спір, суд вважав доведеним факт перебування дітей на утриманні у відповідача, що виключає можливість задоволення позовних вимог.

Однак з таким висновком погодитися не можна.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що сторони з 6 вересня 2002 року перебували в шлюбі, який було розірвано рішенням Ярмолинецького районного суду від 11 березня 2008 року про що в Книзі реєстрації розірвання шлюбів вчинено актовий запис №65 від 16 травня 2008 року. Позивач змінила своє прізвище на «ОСОБА_1» (а. с. 94-96).

Сторони є батьками неповнолітніх ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 2), ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 4).

Місце проживання сторін, неповнолітніх дітей зареєстровано у АДРЕСА_1 (а. с. 5), власником якої є відповідач (а. с. 37,38).

Питання щодо стягнення аліментів на дітей раніше не вирішувалося.

Пленум Верховного Суду України в п. 17 постанови від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Вирішуючи питання щодо того у кого на утриманні перебувають неповнолітні діти, колегія суддів виходить із наступного.

Ухвалою Ярмолинецького районного суду від 11 березня 2008 року затверджено мирову угоду між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, відповідно до якої після розірвання шлюбу між сторонами неповнолітні діти залишаються проживати разом із матір'ю, тобто сторони самостійно досягли згоди щодо визначення місця проживання дітей.

Предметом спору по даній справі є тільки стягнення аліментів на неповнолітніх дітей до досягнення кожним із них повноліття, тому у відповідності зі ст.11 ЦПК України суд вправі розглядати лише ці вимоги та виходити з врахуванням інтересів неповнолітніх дітей.

Відповідач у відповідності із ч.3 ст.29 ЦК України, вимоги про зміну місця проживання неповнолітніх дітей не ставив. Донька, якій виповнилося 17 років, самостійно вправі вирішувати питання щодо проживання з одним із батьків (ч.2 ст.29 ЦК України).

Відповідач визнав при апеляційному розгляді справи, що його місцем перебування є інша адреса, ніж місце проживання його неповнолітніх дітей.

Відповідач при розгляді справи, як місцевим так і апеляційним судом, не надав належних та допустимих доказів того, що тривалий час діти перебувають на його повному утриманні. Такі його пояснення не узгоджуються та спростовуються поясненнями допитаної у суді як свідка доньки ОСОБА_7, яка вказала, що батько за місцем реєстрації не проживає, матеріальна допомога батька носить не систематичний характер та у недостатньому розмірі.

Не підтверджують позицію позивача та одночасно і не спростовують пояснення доньки ОСОБА_7 покази свідка лікаря ОСОБА_10, яка підтвердила факт відвідування лікаря неповнолітніми дітьми разом з батьком. Таке лише підтверджує, що батько не усувається, а приймає активну участь у вихованні дітей, дбає про стан їхнього здоров'я.

Надання дітям можливості проживати безоплатно у належній відповідачу квартирі свідчить про забезпечення батьком належних житлових умов для їх проживання та особистого розвитку, виконання відповідачем обов'язку, встановленого ст.180 СК України.

Свідок ОСОБА_5 підтвердила у судовому засідання факт її проживання з неповнолітніми дітьми, здійснення нею догляду за ними, так як донька (позивач) для забезпечення належного матеріального рівня дітей змушена періодично працювати за кордоном. Підтвердила, що відповідач проживає за іншою адресою, кошти на утримання дітей дає рідко й не достатньо, не систематично забезпечує дітей продуктами харчування.

Досліджені колегією суддів дані докази, дають підстави вважати, що висновок місцевого суду щодо перебування дітей на утриманні позивача є необґрунтованим, так як не відповідає наявним у справі доказам, а відповідач відповідно до ст. 60 ЦПК України не довів ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх заперечень.

Крім цього, у відповідності із ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Позивач, не заперечуючи факт надання відповідачем матеріальної допомоги дітям, вважає таку допомогу не достатньою з врахуванням потреби дітей та доходу відповідача, що саме по собі є підставою для задоволення позовних вимог.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову ОСОБА_1

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Аліменти на дитину, згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ст.182 СУ України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідач є працездатною особою, має систематичний дохід, будь-яких утримань з його доходу не проводиться, інших осіб на утриманні немає, не надав доказів щодо наявності інших обставин, які б вказували на неможливість стягнення з нього аліментів.

Вимушене періодичне перебування позивача на роботі за межами України не може бути перешкодою для стягнення утримання на неповнолітніх дітей.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою, у розмірі 1/3 частини (по 1/6 частині на кожного із дітей) всіх видів доходу, до досягнення кожним із них повноліття.

Судові витрати у відповідності з ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 365 грн. 40 коп. (243,6 грн. + 121,8 грн.)

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ярмолинецького районного суду від 19 березня 2015 року скасувати, ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини усіх видів доходу, але на кожного з них не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини певного віку, починаючи з 14 січня 2015 року до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати у сумі 365 грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:/підпис/

Судді:/підписи/

З оригіналом згідно:

суддя апеляційного суду А.В. Купельський