Справа №463/2564/15-ц
Провадження №2-во/463/39/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

при секретарі с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву представника Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про виправлення описки в судовому наказі Личаківського районного суду м. Львова від 05.05.2015р. № 2-н/463/165/15 виданого на підставі заяви Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, інфляційних втрат та трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобовязання, -

в с т а н о в и в:

05.05.2015р. Личаківським районним судом м. Львова видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 6074,28 грн., інфляційних втрат в розмірі 908,35 грн. та трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобовязання в розмірі 70,08 грн.

04.06.2015р. представник стягувача подав до суду заяву про виправлення описки в резолютивній частині судового наказу, в якому місце проживання боржника ОСОБА_3 вказано м. Львів, вул. Медової Печери, 67/165, замість м. Львів, вул. Пасічна, 92/30. Крім того, в судовому наказі відсутні відомості про ідентифікаційний податковий номер боржників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Вказані описки просить виправити.

Для вирішення питання про виправлення описки сторони в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомленні належним чином, причин неявки суду не повідомили. Їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши заяву представника стягувача, матеріали цивільної справи № 2-н/463/165/15, суд приходить до висновку, що така заява не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

Згідно вимог ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», місце проживання це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово. Реєстрацією місця проживання є внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла. Документом, який підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи є довідка про реєстрацію місця проживання або перебування особи.

Згідно інформації органу реєстрації місця проживання або перебування фізичної особи, яка отримана судом на виконання вимог ч. 6 ст. 100 ЦПК України (а.с.16), боржник ОСОБА_3 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відтак, вказана інформація про місце реєстрації та проживання даного боржника, яка відображена в судовому наказі не може вважатись опискою, і відповідно, не може бути виправленою.

Що стосується вимог заяви про доповнення судового наказу відомостями про ідентифікаційний податковий номер боржників ОСОБА_3 та ОСОБА_4, вони також не можуть бути задоволені.

Вимоги до судового наказу наведені в ст. 103 ЦПК України, і за змістом цієї статті, в судовому наказі в обовязковому порядку зазначаються лише імя боржника та його місце проживання або місцезнаходження. Тому, відсутність в судовому наказі інформації про ідентифікаційний податковий номер боржників також не може вважатись опискою.

Серед іншого, під час вирішення питання про видачу судового наказу, судом витребовувалась інформація про ідентифікаційний податковий номер всіх боржників, і згідно відповіді Міністерства доходів та зборів (а.с.17, 18), боржники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків не зареєстровані, що само-по-собі виключає можливість доповнення судового наказу цією інформацією.

Посилання представника стягувача на невідповідність судового наказу вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», внаслідок чого унеможливлюється його примусове виконання слід визнати неспроможними, оскільки, як зазначав ВСУ в своїй постанові від 25.06.2014р. під час розгляду цивільної справи № 6-62цс14, відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про цілковиту безпідставність заяви представника стягувача, і оскільки питання, порушені в цій заяві не можуть вважатись опискою, вона не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 219 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні заяви представника Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про виправлення описки в судовому наказі Личаківського районного суду м. Львова від 05.05.2015р. № 2-н/463/165/15 виданого на підставі заяви Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, інфляційних втрат та трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобовязання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 294,296 ЦПК України.

Суддя: Леньо С. І.