Номер провадження: 22-ц/785/2141/15
Головуючий у першій інстанції Раца В. А.
Доповідач Фальчук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Фальчука В.П.,

суддів Троїцької Л.Л., Таварткіладзе О.М.,

секретаря Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Болградського районного суду Одеської області від 23 грудня 2014 року, в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до Болградської міської ради Одеської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та відновлення меж земельної ділянки, -

встановила;

15.10.2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, який уточнив у судовому засіданні (а.с.151-153), та в остаточній його редакції просив відновити межі земельної ділянки на АДРЕСА_1 в м. Болграді Одеської області, визначивши площу земельної ділянки у розмірі 596 кв. метрів з координатами поворотних точок зовнішніх меж земельної ділянки згідно висновку судової земельно-технічної експертизи від 10.12.2014 року; зобов'язати відповідачів не чинити йому перешкод по відновленню меж земельної ділянки шляхом встановлення огорожі, та стягнути судові витрати на проведення експертизи у розмірі 5000 грн. та витрати на оплату правової допомоги у розмірі 5000 грн., а всього - 10000 грн.. При цьому позивач вказує, що земельна ділянка АДРЕСА_1 в м. Болграді, яка виділена йому для будівництва та обслуговування житлового будинку, не відповідає її фактичним розмірам, оскільки частково знаходиться в користуванні ОСОБА_2, який є користувачем земельної ділянки НОМЕР_1 на цій же вулиці, та в користуванні ОСОБА_4, яка є користувачем земельної ділянки НОМЕР_2 на цій же вулиці. У добровільному порядку відповідачі відмовилися повернути йому частину земельної ділянки, яка виділена йому у користування.

ОСОБА_2 і ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали у повному обсязі посилаючись на те, що вони користуються земельними ділянками за зазначеними адресами після того, як придбали житлові будинки, що розташовані на цих ділянках. Межі земельних ділянок вони не змінювали, а тому не чинять позивачу перешкод в користуванні земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок, що належить йому на праві власності.

Болградська міська рада в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника.

Рішенням Болградського районного суду від 23.12.2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені у повному обсязі. Суд відновив межі земельної ділянки АДРЕСА_1 у м. Болграді, яка знаходиться у користуванні позивача, визначивши площу земельної ділянки 596 кв. метрів з координатами поворотних точок зовнішніх меж земельної ділянки, та зобов'язав відповідачів не чинити позивачу перешкод у відновленні межі земельної ділянки, шляхом встановлення огорожі. Стягнуто з відповідачів на користь позивача, у рівних частках, судові витрати в загальному розмірі 10000 грн..

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати у зв'язку з порушенням судом норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

За правилами ч.1ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, що оскаржене, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні проводитися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, за наступних підстав;

Приписами ст.308 ЦПК України встановлено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 у повному обсязі суд першої інстанції виходив з того, що заявлені ним вимоги ґрунтуються на законі і доведені висновками судової земельно-технічної експертизи від 10.12.2014 року, банківськими квитанціями про сплату витрат на проведення експертизи, розрахунками вартості наданої правової допомоги.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають матеріалам справи та нормам матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст.152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; г) відшкодування завданих збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно ст.106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі договору про право безстрокового користування земельною ділянкою, укладеного 17.11.1978 року між виконкомом Болградської міської ради і ОСОБА_3, виконком передав ОСОБА_3 у безстрокове користування земельну ділянку загальною площею 597 кв. метрів, яка знаходиться за адресою м. Болград, АДРЕСА_1 з зазначенням лінійних розмірів зовнішніх меж земельної ділянки: по фасадній межі (з боку АДРЕСА_1) - 12.60 метрів; по боковій межі (з боку домоволодіння НОМЕР_1) - 46,27 метрів, по боковій межі (з боку домоволодіння №16) - 46,85 метрів, по тильній межі - 13 метрів.

Земельна ділянка ОСОБА_3 розташована між земельними ділянками НОМЕР_1 і НОМЕР_2.

Земельна ділянка НОМЕР_1 знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_2, який є власником домоволодіння, що розташоване на цій земельній ділянці. Земельна ділянка НОМЕР_2 знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_4, яка є власником домоволодіння, що розташоване на цій земельній ділянці.

Під час проведення технічних інвентаризацій домоволодінь АДРЕСА_1 у м. Болграді було встановлено, що лінійні розміри земельних ділянок, на яких розташовані вказані домоволодіння - змінювалися, що свідчить про відсутність між власниками цих домоволодінь встановленого порядку користування цими ділянками.

Судовою земельно-технічною експертизою за №11/30-2014 від 10.12.2014 року, яка була проведена за заявою позивача встановлено, що у фактичному користуванні ОСОБА_3 перебуває земельна ділянка загальною площею 583 кв. метри, що на 13 кв. метрів менше, ніж визначено вказаним вище договором. Частина земельної ділянки, виділеної у користування ОСОБА_3 площею 9,0 кв. метрів перебуває у користуванні ОСОБА_2, а частина земельної ділянки у розмірі 1,6 кв. метри перебуває у користуванні ОСОБА_4. Інша частина земельної ділянки перебуває за межами фактичного користування ОСОБА_3. Судом першої інстанції також встановлено, що за проведення експертизи позивачем було сплачено 5000 грн., що підтверджується банківською квитанцією №194 від 06.05.2014 року, а за надання правової допомоги сплачено 5000 грн., що підтверджується розрахунком наданої адвокатом правової допомоги у розмірі 5359 грн. 20 коп.. Згідно журналів судового засідання, які є у матеріалах справи, адвокат позивача дев'ять разів приймав участь у судових засіданнях, затративши на це 5 годин 42 хв..

Отже, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 у повному обсязі, в тому числі і в частині судових витрат, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що заявлені ним вимоги ґрунтуються на вказаних вище нормах матеріального права і підтверджуються зазначеними доказами.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки висновків суду першої інстанції не спростовують, та не містять правових підстав, передбачених ст.309 ЦПК України, для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 у повному обсязі. Доводи апелянта про те, що:

- він не змінював меж своєї земельної ділянки, яка межує із земельною ділянкою позивача;

- на цій межі розташована відмостка будинку позивача;

- межі його земельної ділянки і земельної ділянки позивача збігаються з природними і штучними лінійними спорудами;

- позивач перемістив межі земельних ділянок, перевісивши сітку, яка була встановлена на цій межі;

- існує інший план земельних ділянок,

не можуть бути прийняті до уваги, так як не підтверджені жодними належними доказами, і спростовуються висновками земельно-технічною експертизи №11/30-2014 від 10.12.2014 року. Адже саме цим висновком встановлено, що у фактичному користуванні апелянта перебуває земельна ділянка площею 9,0 кв. метрів, яка передана у користування ОСОБА_3.

Інші доводи апеляційної скарги не мають правового значення для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2.

Керуючись ч.1ст.303, п.1ч.1ст.307, ст.308 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Болградського районного суду Одеської області від 23 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів, з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.П.Фальчук

Л.Л.Троїцька

О.М.Таварткіладзе