Номер провадження: 22-ц/785/4011/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Драгомерецького М.М.

суддів: Панасенкова В.О.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Томашевській К.В.,

за участю: представника заявника ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м.Одеси від 05 березня 2015 року за заявою ОСОБА_3, зацікавлені особи Управління Держземагенства у м.Одесі Одеської області, Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції про встановлення юридичного факту,-

В С Т А Н О В И Л А:

12 грудня 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про встановлення юридичного факту.

Посилаючись на те, що вона є власником земельної ділянки, яка розташована за адресою м.Одеса вул. Каштанова, 93. Заявник стверджує, що зазначеній земельній ділянці кадастровий номер не присвоювався, тому у 2014 році вона звернулась до землевпорядної організації з приводу розробки відповідної технічної документації із землеустрою, а саме технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі, де їй стало відомо про те, що у виданому Держакті та у рішенні Таїровської селищної ради є розбіжності у площі земельної ділянки.

На підставі зазначеного, ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаною заявою та просила її задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні представник зацікавленої особи Управління Держземагенства у м.Одесі заперечував проти задоволення заяви, вказуючи на її недоведеність.

Представник Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 05 березня 2015 року у задоволенні заяви відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги заяви у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції сторони по справі не з'явились, але про розгляд справи вони сповіщались належним чином, документи підтверджуючі поважність причини неявки до суду ними надано не було. Крім того інтереси заявника ОСОБА_3 представляє довірена особа. Тому у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка зазначених осіб до апеляційного суду не перешкоджає подальшому розглядові справи.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги та пояснення на неї представника заявника ОСОБА_3 ОСОБА_4, перевіривши матеріали цивільної справи, законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

За змістом ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1 ст. 256 ЦПК України визначено перелік фактів, які мають юридичне значення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз'яснено у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 звернулася із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та просила суд встановити факт допущення описки в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ОД №035313, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №ТЇ-977 від 20.07.1998 року, де в плані меж земельної ділянки невірно зазначено площу земельної ділянки 0,0222 га., в той час коли Рішенням Таїровської селищної ради від 11.03.1998 року №3 площа земельної ділянки складає 0,0109 га., а у фактичному користуванні 0,0201 га. та встановити юридичний факт, що їй на праві власності належить земельна ділянка для дачного будівництва, площею 0,0201 га., яка розташована за адресою: м.Одеса вул.Каштанова, 93.

Однак до переліку, визначеному у ч. 1 ст. 256 ЦПК України, юридичний факт, який просить встановити заявниця, не відноситься.

Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, не зазначених у частині першій статті 256 ЦПК України, в судовому порядку можливо лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував норми процесуального права, які регламентують розгляд справ що стосується встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки вимоги заявника фактично зводяться до врегулювання питання про площу земельної ділянки, яка накладається на земельні ділянки інших землекористувачів, що було встановлено у суді апеляційної інстанції, та яких не було залучено до участі у справі, а тому такий спір повинен вирішуватись у порядку позовного провадження.

У відповідності до ч. 6 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що у даному випадку існує спір про право, який повинен бути розглянутий у порядку позовного провадження, тому відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з розясненням заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах.

Згідно ч. 4 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про скасування рішення суду першої інстанції і закриття провадження у справі або залишення заяви без розгляду.

Керуючись ст. 303,307 ч.1 п.4, 310, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково, рішення Київського районного суду м.Одеси від 05 березня 2015 року скасувати.

Заяву ОСОБА_3, зацікавлені особи Управління Держземагенства у м.Одесі Одеської області, Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції про встановлення юридичного факту залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак вона може бути оскаржена на протязі двадцяти днів з дня її проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М. Драгомерецький

ОСОБА_6

ОСОБА_2