Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2015 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 16 червня 2015 року по справі №810/15,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суду міста Києва, як компетентного суду, з заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 16 червня 2015 року по справі №810/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Обґрунтовуючи підстави для скасування рішення третейського суду, заявник ОСОБА_1 посилається на наступне, що 16 червня 2015 року Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків ухвалено рішення, яким задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як солідарних боржників, на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» суму заборгованості в розмірі 203 003,64 швейцарські франки та 25500,00 грн. витрат пов'язаних з вирішенням спору третейським судом. Заявник ОСОБА_1 не погоджується з прийнятим рішенням та просить скасувати рішення третейського суду, вважає, що третейський суд розглянув справу, яка непідвідомча третейському суду, оскільки за умов, які викладено у п.14 ст.6 Закону України «Про третейські суди», третейські суди можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських відносин, за винятком справ у спорах про захист прав споживачів, тому враховуючи той факт, що між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено договір споживчого кредиту, де поручителем виступає ОСОБА_2, тому спір між цими сторонами не підвідомчий третейському суду, що є підставою для скасування рішення третейського суду.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, заявник подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву про скасування рішення третейського суду підтримує в повному обсязі та просить заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» Дяченко В.С. в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, представник Дяченко В.С. подав до суду письмові заперечення, просить відмовити у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду з підстав, викладених у письмових запереченнях, які приєднано до справи.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази та наведені заявником ОСОБА_1 для скасування рішення третейського суду, які викладені у заяві про скасування рішення третейського суду, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про третейські суди» на розгляд до третейського суду може бути переданий спір за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього закону.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремою письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує.

Третейська угода є підставою для передачі спору на розгляд третейського суду, а в деяких випадках - і підставою для створення та діяльності такого суду. Таким чином, належність форми і змісту третейської угоди, наявність у ній всіх істотних умов, передбачених законом, є первинною та обов'язковою умовою правомірності третейського розгляду, а відтак - і третейського рішення.

Отже, обов'язковою умовою для розгляду спору в третейському суді є наявність третейської угоди між сторонами.

Судом встановлено, що 18 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду б/н до Кредитного договору №012-2008-2853 від 06 жовтня 2008 року.

Як передбачено у п.7.1 Додаткової угоди б/н до Кредитного договору №012-2008-2853 від 06 жовтня 2008 року, всі вимоги, які виникають при виконанні даного Договору або у зв'язку з ним, або випливають з нього, підлягають розгляду у Постійно діючому третейському суді при Асоціації українських банків, згідно з регламентом третейського суду, який є невід'ємною частиною даної третейської угоди.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 18 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_2 укладено Договір поруки б/н.

Як передбачено у п.5.4 Договору поруки б/н від 18 квітня 2013 року, всі вимоги, які виникають при виконанні даного Договору або у зв'язку з ним, або випливають з нього, підлягають розгляду у Постійно діючому третейському суді при Асоціації українських банків, згідно з регламентом третейського суду, який є невід'ємною частиною даної третейської угоди.

Одним із способів реалізації права кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних та господарських правовідносин є звернення до третейського суду.

Третейський суд це недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та (або) юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин.

Порядок утворення та діяльності третейських судів в Україні, а також вимоги щодо третейського розгляду з метою захисту майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних та юридичних осіб встановлені Законом України „Про третейські суди".

Третейський розгляд спорів сторін у сфері цивільних правовідносин це вид недержавної юрисдикційної діяльності і не є здійсненням правосуддя.

Відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом, зокрема статтею 6 Закону України "Про третейські суди".

16 червня 2015 року Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків (третейський суддя Волошинович О.П.) ухвалено рішення у справі №810/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Ухвалюючи рішення, судом присуджено стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» суму заборгованості в розмірі 203003,64 швейцарських франків та 25500,00 грн. витрат, пов'язаних з вирішенням спору третейським судом.

Відповідно до положень ст.51 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, в разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

Підстави для скасування рішення третейського суду визначені у статті ст.389-5 Цивільного процесуального кодексу України, якою передбачено, що рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею. Рішення третейського суду може бути скасовано, зокрема, у разі якщо справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону (п. 1 ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України).

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» (в редакції Закону України «Про внесення зміни до ст. 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» від 03.02.2011 р.), третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує, або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язку найманого працівника.

Як з'ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, цивільно-правові відносини виникли між Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_1 на підставі Кредитного договору №012-2008-2853 від 06 жовтня 2008 року, за умовами договору Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) - на придбання об'єкту нерухомого майна, отже цей кредит в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» є споживчий і на правовідносини, що виникають між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за даним договором під час його укладення і виконання поширюється дія вказаного Закону.

Разом з тим, третейська угода щодо розгляду спорів, пов'язаних з виконанням умов кредитного договору, безпосередньо у Постійно діючому третейському суді при Асоціації українських банків, викладена сторонами у п.7.1 Додаткової угоди б/н до Кредитного договору №012-2008-2853 від 06 жовтня 2008 року.

В той же час, на дату укладення Додаткової угоди б/н до Кредитного договору №012-2008-2853 від 06 жовтня 2008 року, яка укладена між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 18 квітня 2013 року, яка містить третейське застереження, Закон України «Про третейські суди» містив заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки) і третейське застереження, яке міститься у цьому договорі було укладено в порушення вимог п.14 ч.1 ст.6 Закону України «Про третейські суди», а отже справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до Закону.

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України, від 20.05.2015 р. у справі № 6-64цс15, яка у відповідності до ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Згідно з Конституцією України Україна є демократичною, соціальною, правовою державою; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (ст. ст. 1, 3 Конституції України).

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України одночасно визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч. 5 ст. 55 Конституції України). І це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч. 2 ст. 22, ст. 64 Конституції України).

Способами реалізації права кожного захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних правовідносин є звернення до третейського суду (у передбаченому Законом України «Про третейські суди» випадках і порядку) та судовий захист.

Ураховуючи положення ст. ст. 55, 64, 124 Конституції України, аналізуючи зміст Закону України «Про третейські суди» та ст. 17 ЦПК України третейський суд як недержавний орган за цим Законом має повноваження вирішення спорів лише тих сторін, якими укладено угоду (прийнято рішення) про передачу спору на розгляд третейського суду, і ці повноваження третейського суду не поширюються на спори, в яких, крім цих осіб, сторонами є інші особи, які не були сторонами третейської угоди, або спори, які стосуються прав і обов'язків інших осіб, що не є сторонами третейської угоди.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Виходячи з принципу верховенства права, положень ст. ст. 21, 22 Конституції України щодо непорушності конституційних прав особи, положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує права особи на доступ до суду і справедливий розгляд його справи судом, та положень ст. ст. 3, 15 ЦК України, ст. ст. 1, 3, 4 ЦПК України щодо права особи на судовий захист цивільного права та інтересу слід дійти висновку про пріоритетність права особи на судовий захист цивільних прав і інтересів, у тому числі шляхом оскарження дій і рішень.

Виходячи з суб'єктивного складу сторін та характеру спірних правовідносин, що були предметом розгляду у Постійно діючому третейському суді при Асоціації українських банків за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення боргу, цей спір непідвідомчий третейському суду, що дає підстави скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 16 червня 2015 року по справі №810/15.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 16 червня 2015 року по справі №810/15 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 5, 6, 51, 55, 57 Закону України „Про третейські суди", ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст.389-4, 389-5, 389-6 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 16 червня 2015 року по справі №810/15 задовольнити.

Скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 16 червня 2015 року по справі №810/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення боргу.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду міста Києва, яка подається через Дніпровський районний суд мста Києва, протягом десяти днів з дня її проголошення Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

С у д д я