Номер провадження: 22-ц/785/6950/15
Головуючий у першій інстанції Бондар В. Я.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2015 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Дрішлюка А.І., Процик М.В.,

при секретарі - Решетник М.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

27.01.2014 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідачі не виконують встановлених кредитним договором обов'язків, тому станом на 15.01.2015 року загальний розмір заборгованості склав - 405 733,38 грн.

В обґрунтування позову посилались на те, що 19.03.2008 року між ВАТ «Ощадбанк» в особі філії - Одеське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 2311-н, за яким банк зобов'язався надати позичальнику грошові кошти в сумі 597 608,00 грн., з терміном повернення не пізніше 19 березня 2018 року, зі сплатою процентної ставки за користування кредитом в розмірі 16,00 відсотків річних, в порядку, на умовах та в строки, визначених кредитним договором.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором з позичальником був укладений іпотечний договір 19.03.2008 року, за яким ОСОБА_4 було передано в іпотеку наступне нерухоме майно: квартира АДРЕСА_1 в місті Одесі та має наступні характеристики: загальна площа: 68,9 кв.м.; житлова площа 38,4 кв.м.

Також для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №2311-н банком 16.11.2009 року з ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 1 до договору відновлювальної кредитної лінії № 2311-н від 19.03.2008 року.

АТ «Державний ощадний банк України» належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором, ОСОБА_4 зобов'язання не виконала, тому позивач просив достроково стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 405 733,38 грн.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02.02.2015 року задоволено позов ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк». Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 2311-н від 19.03.2008 р. в розмірі 405 733,38 грн. Вирішено питання щодо судових витрат.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11.06.2015 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3 про перегляд заочного рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02.02.2015 року.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема невірний розрахунок боргу та припинення договору поруки через сплив строку, просять заочне рішення скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк».

В судове засідання ОСОБА_3, ОСОБА_2 не з'явилися, повістки направлялися за місцем їх реєстрації (а.с.154,155), належним чином сповіщені через представника ОСОБА_6, яким подана апеляційна скарга (а.с.158,159).

Представник ПАТ «Державний ощадний банк» підтримав позовну заяву, просив відхилити апеляційну скаргу.

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

19.03.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4 було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 2311-н, за умовами якого ВАТ «Державний ощадний банк України» надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 597 608,00 грн., з розрахунку 16,0 % річних за весь час фактичного користування кредитом строком до 19.03.2018 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором з позичальником був укладений іпотечний договір 19.03.2008 року, за яким ОСОБА_4 була передана в іпотеку квартира АДРЕСА_1 в місті Одесі.

Крім того, на забезпечення належного виконання зобов'язань ОСОБА_4 між ОСОБА_2 та ПАТ «Державний ощадний банк України» укладено договір поруки №1 до кредитного договору № 2311-н від 19.03.2008 року, за яким ОСОБА_2 поручився перед кредитором за належне виконання зобов'язань.

Судом також встановлено, що зобов'язання у передбачений договором спосіб ОСОБА_3 не виконане, що призвело до виникнення боргу в зазначеній сумі.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що зобов'язання мають виконуватися відповідно до умов договору і їх невиконання є підставою для дострокового стягнення коштів, відповідальність поручителя є солідарною.

Такий висновок суду відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на законі.

Факт укладання договорів не оспорювався, підтверджений документально, відтак є встановленим.

Існування боргу підтверджено відповідними розрахунками (а.с.23-31, 85-95), зміст та справжність яких відповідачем не спростована. Навіть доводи апеляційної скарги про те, що апелянти не згодні із розрахунком боргу, оскільки вони здійснювали деякі із платежів, вказують на їх абстрактний характер, оскільки конкретних прикладів неврахування платежів не наведено, квитанцій не надано, в той час як розрахунком боргу враховане здійснення кількох платежів.

Також не приймаються до уваги доводи про припинення договору поруки в зв'язку із закінченням строку її дії, виходячи з наступного.

В договорі поруки в розділі про припинення договору передбачено, що порука припиняється, якщо кредитор протягом строків позовної давності, визначених у п.5.4 цього договору, не пред'явить вимоги до поручителя. При цьому в самому договорі п.5.4 відсутній, тому застосуванню підлягають загальні правила дії договору, визначені ЦК України.

Відповідно до ч.4ст.559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців не пред'явить вимоги до поручителя.

Кредитним договором строк виконання зобов'язання встановлений 19.03.2018 року, протягом дії договору кредит нерегулярно частково погашався, на час звернення до суду останній платіж було здійснено 06.08.2013 року, банк звернувся із позовом до суду 27.01.2014 року, тобто в межах шести місяців з часу, коли дізнався про порушення власного права, таким чином поруку не можна вважати припиненою. Вже під час перебування справи в провадженні суду був здійснений платіж 27.03.2014 року (а.с.92), доказів іншого відповідачами не надано.

Також не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги про те, що відповідачі були позбавлені права участі в судовому засіданні, що вплинуло на їх права на обов'язки.

Дійсно, належно оформленого повідомлення про отримання повістки з часу перебування справи в провадженні Малиновського районного суду м.Одеси не має, хоча суд і направив повістку ОСОБА_3, але остання повернулася неврученою з нез'ясованих причин (а.с.79), а про дотримання такого обв'язку судом щодо ОСОБА_2 відомості в матеріалах справи відсутні.

Водночас із заяви ОСОБА_6 на адресу Малиновського районного суду м.Одеси від 02.02.2015 року видно, що представник відповідачів був обізнаний про час та місце розгляду справи (а.с.103), оскільки просив про її відкладення.

Відповідно до ч.3 ст.309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

З рішення суду не вбачається, яка оцінка була надана заяві представника про відкладення розгляду справи, проте допущені процесуальні порушення не призвели до неправильного вирішення справи, тому з таких підстав рішення скасуванню не підлягає.

При цьому про відкриття провадження у справі Приморським районним судом м.Одеси і зміну підсудності ОСОБА_7 було повідомлено (а.с.49,50,64,65), рішення переглядалось за заявою відповідачів як заочне за заявою відповідачів, відтак з часу перебування справи в суді відповідачі мали процесуальну можливість надати докази на спростування доводів позовної заяви, існувала така можливість і під час апеляційного розгляду справи, але таких доказів не надали, змістовних доводів з цього приводу не навели.

Зважаючи на викладене, доводи скарги не спростовують правильність висновків суду, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.304,п.1ч.1ст.307,308,313,314,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: