Справа № 459/3015/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 р. Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Новосада М.Д.

при секретарі Смолій О.Я.

за участю скаржника ОСОБА_1

представника ВДВС ОСОБА_2

представника

КП «Червонограджитлокомунсервіс» ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді справу за скаргою ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця ВДВС Червоноградського МУЮ Львівської області щодо винесення постанов про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони його відчуження неправомірними та їх скасування, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся у суд із скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції Львівської області щодо визнання дій державного виконавця ВДВС Червоноградського МУЮ Львівської області про винесення постанов про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони його відчуження неправомірними та їх скасування.

В обґрунтування скарги послався на те, що рішенням Червоноградського міського суду від 04.12.2014р., яке ухвалою апеляційного суду Львівської області від 19.03.2015р. залишено без змін, з нього, його дружини ОСОБА_4 та сина ОСОБА_1 у користь КП «Червонограджитлокомунсервіс» присуджено до стягнення 1369, 07 грн., з яких 1283, 17 грн. заборгованість за надані послуги із утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.04.2013р. по 01.04.2014р.; 69, 08 грн. індекс інфляції, та 16, 82 грн. - три проценти річних від простроченої суми заборгованості., а також вирішено про солідарне стягнення з них 243,6грн. судового збору.

На підставі вищевказаного рішення, Червоноградським міським судом видано виконавчі листи, відповідно до яких державним виконавцем 19.05.2015р. відкрито виконавчі провадження № 47587357 та № 47586062 про стягнення з нього 595, 69 грн. та 243,60 грн. судового збору.

Зазначив, що державним виконавцем невірно вказано суму боргу, оскільки його дружина та син сплатили свої частки боргу від загальної суми боргу. Його борг за виконавчими листами становить 537,56 грн.

Постановами державного виконавця ВДВС Червоноградського МУЮ від 27.05.2015 р. накладено арешт на усе його майно у межах суми стягнення.

Вважає такі дії неправомірними, оскільки державним виконавцем у порушення вимог ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження», винесено постанови про накладення арешту на усе його рухоме та нерухоме майно, хоча він отримує пенсію, а сума боргу не перевищує десяти розмірів мінімальної зарплати, тому звернення стягнення на єдине майно не допускається.

Просив визнати дані постанови неправомірними та скасувати останні.

У судовому засіданні заявник скаргу підтримав, в її обґрунтування зіслався на обставини викладені у скарзі.

Представник відділу Державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції у судовому засіданні скаргу заперечив, та суду пояснив, що у нього на виконанні перебувають виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 боргу у користь КП «Червонограджитлокомунсервіс» та судових витрат по справі. З метою забезпечення виконання виконавчого провадження ним були винесені постанови про накладення арешту на майно боржника у межах суми стягнення. Окрім цього вказав, що на час винесення останніх у нього була відсутня інформація про наявність у боржника джерел доходу, та наявності автотранспорту, тому вважає свої дії правомірними. Щодо суми боргу зазначив, що відомості про суму боргу, за виключенням сум сплачених солідарними боржниками, були надані стягувачем.

Представник КП «Червонограджитлокомунсервіс» у судовому засіданні пояснив, що ними була надіслана вимога про стягнення суми боргу із відповідача за виключенням сплати частини боргу членами сімї, а також включена заборгованість по квартплаті за останній період. ОСОБА_1 не надав державному виконавцеві квитанцій про сплату боргу. Вважає, що дана ситуація створена скаржником штучно, однак розмір боргу за виконавчим листом не перевищує суми вказаної у виконавчому документі. Просив у скарзі відмовити.

Вислухавши пояснення заявника, його представника, дослідивши зібрані документи, оглянувши матеріали справи, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, встановив наступне:

Як передбачено ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншою посадовою особою державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їх права чи свободи.

В обґрунтування своєї скарги заявник посилається на те, що рішенням Червоноградського міського суду від 04.12.2014р., яке ухвалою апеляційного суду Львівської області від 19.03.2015р. залишено без змін, з нього, його дружини ОСОБА_4 та сина ОСОБА_1 у користь КП «Червонограджитлокомунсервіс» присуджено до стягнення 1369, 07 грн., з яких 1283, 17 грн. заборгованість за надані послуги із утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.04.2013р. по 01.04.2014р.; 69, 08 грн. індекс інфляції, та 16,82 грн. - три проценти річних від простроченої суми заборгованості., а також вирішено про солідарне стягнення з них 243,6грн. судового збору.

На виконання даного рішення були видані виконавчі листи на підставі яких державним виконавцем 19.05.2015 р. були винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень № 47587357 та № 47586062.

Як вбачається із постанови про відкриття виконавчого провадження № 47587357, остання винесена про стягнення ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у користь КП «Червонограджитлокомунсервіс» 1369, 07 грн. боргу, з яких 1283, 17 грн. заборгованість за надані послуги із утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.04.2013р. по 01.04.2014р.; 69, 08 грн. індекс інфляції, та 16, 82 грн. - три проценти річних від простроченої суми заборгованості.

Однак із врахуванням заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження №2073/18 від 18.05.2015 р., відповідно до якої борг за надані послуги із утримання будинків станом на 01.05.2015 р. становив 595,69 грн., державним виконавцем винесена постанова про стягнення з ОСОБА_1 - 595.69 грн. боргу, чим фактично останній вийшов за межі присудженої судовим рішенням суми боргу.

З матеріалів виконавчого провадження, встановлено, що 19.05.2015 р. державним виконавцем було направлено запити у реєструючі органи з метою перевірки майнового стану боржника.

Постановами державного виконавця від 27.05.2015 р. накладено арешт на усе рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 у межах сум стягнення.

Цього ж дня, у звязку із наявністю на виконанні декількох виконавчих проваджень, державним виконавцем винесено постанову про обєднання виконавчих проваджень в одне зведене виконавче провадження під № 47587357.

Як вбачається із листа ВВД ФСНВ у м. Червонограді за №1071-06-1 від 15.06.2015 р. ОСОБА_1 перебуває на обліку та отримує щомісячно страхові виплати.

Окрім цього, згідно отриманої відповіді МРЕВ від 03.06.2015 р., за скаржником зареєстровані транспортні засоби, а саме: ВАЗ 2101 та Volkswagen T4.

05.06.2015 р. виконавцем було винесено постанову про розшук майна боржника.

Також, з постанови державного виконавця від 28.05.2015 р. вбачається, що у ході виконавчого провадження останнім встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсійні нарахування та виплати пенсії, у звязку із чим прийнято рішення про проведення стягнення у розмірі 20% пенсії боржника.

Відповідно до положень закріплених у ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається у першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється. У такому разі державний виконавець зобов'язаний вжити всіх заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Згідно матеріалів виконавчого провадження, розмір боргу, що підлягає стягненню із боржника становить 537, 56 грн., що не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати.

Однак, у порушенная приписів ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець виніс постанови від 27.05.2015 р. про накладення арешту на усе рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 у межах сум стягнення.

Посилання державного виконавця на те, що постанови про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно боржника, винесені з метою забезпечення виконання виконавчого провадження, а також що на час їх винесення у нього була відсутня інформація про наявність у боржника доходу та іншого майна на яке можна було провести стягнення, свідчать також і про передчасність винесення таких, оскільки наступного дня (28.05.2015 р.) виконавцем було прийнято рішення про проведення стягнення із пенсії боржника.

Згідно ч. 2 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження», начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновляє його порушені права чи свободи.

Беручи до уваги вищенаведене, суд прийшов до висновку, що державний виконавець не мав права виносити постанови про накладення арешту на усе рухоме та нерухоме майно боржника, тому дані постанови є неправомірними і підлягають скасуванню.

Керуючись ст. ст. 209, 386, 387 ЦПК України , суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця ВДВС Червоноградського МУЮ Львівської області щодо винесення постанов про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони його відчуження неправомірними та їх скасування задовольнити.

Визнати дії державного виконавця ВДВС Червоноградського МУЮ у Львівській області щодо винесення постанов про накладення арешту та заборони відчуження на майно ОСОБА_1 від 27.05.2015 р. у виконавчих провадженнях ВП №47587357 та ВП №47586062 - неправомірними.

Скасувати постанови про накладення арешту та заборони відчуження на майно ОСОБА_1 від 27.05.2015 р. у виконавчих провадженнях ВП №47587357 та ВП №47586062.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Червоноградський міський суд Львівської області протягом пяти днів з дня її проголошення та іншими заінтересованими особами протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: М. Д. Новосад