Справа № 226/1814/15-ц
Справа № 2/226/930/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2015 року м.Димитров

Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Мітюхіній О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

третьої ососби ОСОБА_2,

прокурора Натеси М.Н.,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Димитров справу за позовом органу опіки та піклування виконавчого комітету Димитровської міської ради, третя особа ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач орган опіки та піклування виконавчого комітету Димитровської міської ради, діючий в інтересах малолітнього ОСОБА_4, звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, в обґрунтування якого вказав, що відповідач ОСОБА_3 є батьком малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Мати дитини, ОСОБА_5, позбавлена батьківських прав за рішенням Димитровського міського суду від 06.03.2014 року. Службою у справах дітей виконавчого комітету Димитровської міської ради 26.03.2014 року малолітнього ОСОБА_4 було взято на первинний облік дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування служби, оскільки батько дитини ОСОБА_3 перебував у місцях позбавлення волі за вироком Димитровського міського суду від 24.12.2010 року, якиу його було засуджено за ст.ст.309 ч.2, 307 ч.2 КК України до восьми років позбавлення волі. За рішенням виконавчого комітету Димитровської міської ради від 16.04.2014 року № 171 ОСОБА_2, яка є рідною прабабусею дитини, було призначено опікуном малолітнього. На початку лютого 2015 року відповідач звільнився з місць позбавлення волі та повернувся до постійного місця реєстрації та проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Оскільки відповідач не звернувся до органу опіки та піклування із заявою про повернення йому сина для подальшого виховання, службою у справах дітей відповідачу було направлено листа про необхідність вчинення певних дій для вирішення даного питання. Під час співбесіди з опікуном малолітнього було встановлено, що відповідач після звільнення не має прагнення влаштуватися на постійне місце роботи, не приділяє достатньої уваги щодо утримання та виховання свого сина, безвідповідально ставиться до своєї долі та подальшої долі дитини. Відповідач під час бесіди 20.03.2015 року був ознайомлений спеціалістом служби у справах дітей з необхідністю вжиття ним відповідних заходів щодо вирішення питання про передачу йому сина для подальшого виховання, однак батько дитини відмовляється вчиняти певні кроки. Поважних причин, які б перешкоджали поверненню малолітньої дитини до родини батька, органу опіки та піклування невідомі. Питання щодо стану виконання відповідачем своїх батьківських обовязків та доцільності позбавлення його батьківських прав було розглянуто на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Димитровської міської ради 01.04.2015 року та 06.05.2015 року. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце проведення, на жодне засідання комісії не зявився. Рішенням комісії було визнано, що батько дитини безпідставно ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню та утриманню дитини. На теперішній час малолітній ОСОБА_4 проживає разом з опікуном за адресою: АДРЕСА_1. Через свій вік малолітній ОСОБА_4 не може захищати свої порушені права, тому позивач з метою забезпечення прав і законних інтересів дитини просить суд позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_3 відносно його сина ОСОБА_4

У судовому засіданні представник позивача органу опіки та піклування виконавчого комітету Димитровської міської ради ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 до суду не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином.

Третя особа ОСОБА_2 у судловому засіданні підтримала позов та пояснила, що малолітній ОСОБА_4 є її правнуком, якого вона виховує з трьох днів, оскільки батьки дитини залишили його їй. Бабуся дитини її донька, померла у 28 років. Інша бабуся не цікавиться життям дитини. Виховувати правнука їй допомагають лише її інші доньки та онуки. Батьки дитини, у тому числі ОСОБА_3 після звільнення з місць позбавлення волі, дитиною не інтересуються, нею взагалі не опікуються.

Заслухавши представника позивача, третю особу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом на підставі свідоцтв про народження встановлено, що батьками дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є відповідач ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с.3).

На підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області від 06.03.2015 року ОСОБА_5 позбавлено батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 (а.с.4-5).

Згідно вироку Димитровського міського суду Донецької області від 24.12.2010 року відповідача ОСОБА_3 засуджено за ст.ст.307 ч.2, 309 ч.2 КК України та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна. За ухвалою апеляційного суду Донецької області від 15.04.2011 року вказаний вирок суду змінено та ОСОБА_3 призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна (а.с. 6-13, 14-20).

Через позбавлення мати батьківських прав та знаходження батька дитини в місцях позбавлення волі малолітньому ОСОБА_4 за рішенням виконавчого комітету Димитровської міської ради від 16.04.2014 року № 161 було надано статус дитини, позбавленого батьківського піклування (а.с.22).

На підставі рішення виконавчого комітету Димитровської міської ради від 16.04.2014 року № 171 над малолітнім ОСОБА_4 встановлено опіку та його опікуном призначено ОСОБА_2 (а.с.21).

Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання родини малолітнього ОСОБА_4 від 24.04.2015 року встановлено, що у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, де мешкає дитина разом з прабабусею ОСОБА_2, створено всі необхідні умови для його утримання та виховання, прабабуся приділяє достатньо уваги вихованню та навчанню дитини (а.с.23).

Відповідно до інформації дошкільного навчального закладу № 3 «Сонечко» Димитровської міської ради від 31.03.2015 року та 25.05.2015 року малолітній ОСОБА_4 відвідує старшу групу даного закладу, прабабуся-опікун ОСОБА_2 слідкує за зовнішнім виглядом та станом здоровя дитини, цікавиться поведінкою правнука. Дитина любить та розуміє прабабусю, на її зауваження одраз реагує. За весь час перебування дитини у закладі приводить та забирає його прабабуся, яка сплачує кошти на його утримання. Батько хлопчика до закладу ніколи на приходив та життям дитини не цікавився (а.с. 24-25, 26).

Відповідач ОСОБА_3 звільнився з місць позбавлення волі 03.02.2015 рокук, про що відчить відповідна довідка.

Відповідач ОСОБА_3 зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2, про що свідчить довідка приватного підприємства «Домінант-Сервіс» від 15.05.2015 року (а.с.27).

За даними управління соціального захисту населення Димитровської міської ради від 27.03.2015 року ОСОБА_3 на обліку в управлінні не перебуває та допомоги не отримує (а.с.35-36).

Згідно інформації Димитровського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді від 09.04.2015 року ОСОБА_3 під соціальним супроводом не перебуває (а.с.34).

Згідно довідки Управління пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області від 27.03.2015 року ОСОБА_3 станом на 27.03.2015 року на обліку в УПФУ не знаходиться та пенсію не отримує (а.с.33).

За станом на 31.03.2015 року ОСОБА_3 в міському центрі зайнятості не перебуває, що підтверджується довідкою центру від 31.03.2015 року (а.с.33).

Згідно з довідками Димитровської центральної міської лікарні від 30.03.2015 року відповідач на обліку лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра та дерматовенеролога не знаходиться (а.с. 28, 29, 30, 31).

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що ОСОБА_2 її мати і пробабуся малолітньому ОСОБА_4. Зі слів матері їй відомо, що після звільнення з місць позбавлення волі відповідач приходив до них з ортом, після цього сина не провідував, міг прийти у нетверезому стані, вибивати двері. Матеріальну допомогу на дитину відповідач ніколи не надава і не надає. Дитині весь час допомагає вона, її сестра і племінниця. Вони по черзі приїздять додому до матері, привозять продукти, допомагають фізично, матеріально, беруть із собою дитину на відпочинок, надають йому увагу. Мати дитини веде ненормальний спосіб життя, не працює, зловживає спиртним, дитиною не займається. Бабуся дитини її рідна сестра померла. Бабуся з боку батька участі у вихованні дитини не приймає. Дитина проживає з ОСОБА_2 з перших днів свого життя. У квартирі матері, куди вона приїздить щонеділі, ОСОБА_3 вона ніколи не бачила. Батько дитини також вживає спиртні напої, ніде не працює. Їх надії на те, що батько одумається і повернеться до дитини, виявилися марними.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що ОСОБА_3 після звільнення з місць позбавлення волі перебуває під адміністративним наглядом, оскільки був засуджений за тяжкий злочин у сфері незаконного обігу з наркотичними засобами. Поводить ОСОБА_3 себе посередньо, порушень адміннадзора в нього не було, проте він ніде не працює, мешкає за рахунок своєї мами та сестри та вживає спиртні напої в себе вдома з товаришами. ОСОБА_3 проживає з родиною своєї сестри, у квартирі йде ремонт, умови для проживання задовільні. Син відповідача мешкає з пробабусею, так як та є опікуном дитини. Вважає, що батьку дитина не потрібна.

Згідно за висновком про доцільність позбавлення батьківських прав, затвердженого рішенням виконавчого комітету Димитровської міської ради від 20.05.2015 року №159 від служба у справах дітей органу опіки і піклування виконавчого комітету Димитровської міської ради вважає позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_3 відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який повною мірою ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, доцільним і таким, що відповідатиме інтересам дитини (а.с.37-38).

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи, а ст.18 Конвенції про права дитини зазначила, що батьки дитини несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу (далі СК) України батьки зобовязані виховувати свою дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з вимогами ст.164 Сімейного кодексу України батьки у разі ухилення від виконання своїх обовязків, можуть бути позбавлені батьківських прав.

На підставі вищенаведених доказів суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо свого сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, який з часу його народження опікується виключно прабабусею, після звільнення з місць позбавлення волі батько дитини не здійснив ніяких заходив про повернення йому дитини, зокрема, не звернувся з такою заявою до органі опіки та піклування, навіть, і після того, як йому особисто було розяснено про необхідність вирішити питання щодо подальшого виховання дитини, що свідчить про байдуже ставлення відповідача до життя і здоровя сина, про небажання займатися його вихованням та матеріальним утриманням, судом не встановлено будь-яких поважних причин, через які відповідач не піклується про свою дитину, не проявляє до неї щонайменшої батьківської турботи, тому суд вважає, що ОСОБА_3 повинен бути позбавлений батьківських прав, бо це відповідає інтересам дитині, її здоровю та благополуччю.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі ст.ст.150, 164 СК України, Закону України Про охорону дитинства, керуючись ст.ст.10, 11, 57, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 294, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов органу опіки та піклування виконавчого комітету Димитровської міської ради, третя особа ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав щодо сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Внести відповідні відомості в актовий запис № 144, зроблений 24 березня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його оголошення.

Особи, які брали участь, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст рішення виготовлено 03.08.2015 року.

Суддя Ж.Є. Редько