Номер провадження: 22-ц/785/5251/15
Головуючий у першій інстанції Рева С. В.
Доповідач Ступаков О. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Ступакова О.А. суддів: Бабія А.П., Станкевича В.А.

при секретарі - Стадніченко А.І.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2015 року, -

встановила:

ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3 та за уточненими вимогами просить суд стягнути з ОСОБА_3 на свою користь матеріальну шкоду про стягнення матеріальної та моральної шкоди в розмірі 16 154,42 грн., витрати на проведення експертизи у розмірі 500,00 грн., втрати від інфляції в розмірі 2448,18 грн., проценти за користування коштами у розмірі 755,88 грн. та моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 03.04.2012 з вини ОСОБА_3, її автомобіль марки Suzuki Grand Vitara державний номер НОМЕР_1 отримав значні технічні ушкодження. Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи, вартість збитку, заподіяного автомобілю ОСОБА_2 становить 58166,03 грн. При цьому позивачка посилається, що за договором про обов'язкове страхування цивільної відповідальності ОСОБА_3 вона отримала 49 490,00 грн., в якості страхового відшкодування. У зв'язку з чим вважає, що різницю між страховим відшкодуванням та сумою, завданих збитків в розмірі 16 154,42 грн. яку позивач просив стягнути з відповідача.

Крім цього, позивач зазначала, що з відповідача слід додатково стягнути втрати від інфляції, проценти за користування коштами та витрати на проведення експертного дослідження, а також моральну шкоду, яка завдана ОСОБА_2 внаслідок пошкодження її власності.

При розгляді справи позивач уточнила позовні вимоги та остаточно просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 8676,03 грн., витрати на проведення експертизи у розмірі 500,00 грн., втрати від інфляції в розмірі 2448,18 грн., проценти за користування коштами у розмірі 755,88 грн. та моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

В судовому засіданні представник позивачки заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідачка та її представник позовні вимоги визнали частково в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 8686,03 грн., в задоволенні інших вимог просили відмовити за безпідставністю.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2015 року позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 8676,03 грн.; витрати на проведення експертизи в розмірі 500 грн.; втрати від інфляції в розмірі 2 448,18грн.; 3% річних в розмірі 755,88 грн.; моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., судовий збір в розмірі 661,54 грн., а всього 18 041,63 грн.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на проведення експертизи в розмірі 500 грн. ; втрати від інфляції в розмірі 2 448,18грн.; 3% річних в розмірі 755,88 грн.; моральної шкоди в розмірі 5 000 грн. - ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду в оспорюваній частині в зв'язку з тим, що воно постановлено в цій частині з порушенням норм матеріального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та незастосування закону який підлягає застосуванню і ставиться питання про ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні зазначених позовних вимог.

В іншій частині рішення суду сторонами не оскаржується і не є предметом апеляційного розгляду, оскільки апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» - суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частини судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог рішення не оскаржується.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в частині яка оскаржується, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції посилався на те, що Постановою судді Київського районного суду міста Одеси Губа Є.І. від 18.04.2013 по справі № 520/4186/13-п встановлено, що 03 квітня 2012 року о 09 год. 50 хв. громадянка ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Тойота Корола» державний номер НОМЕР_3 на нерівнозначному перехресті вулиці Коблевської та вулиці Дворянської в місті Одесі порушила вимоги п. 16.11 «Правил дорожнього руху України» та виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не надала перевагу в русі автомобілю марки «Лексус» державний номер НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі. Від зіткнення автомобіль марки «Лексус» державний номер НОМЕР_2 допустив зіткнення з автомобілем марки «Сузукі» державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вказаною постановою ОСОБА_3 визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, але звільнено від відповідальності через сплив строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно висновку № 1327 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу від 03.05.2012 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2, яка є власником автомобіля Suzuki Grand Vitara державний номер НОМЕР_1 (а.с. 35) причинено матеріальну шкоду в розмірі 65144,42 грн.

Під час судового розгляду за клопотанням відповідачки була призначена судова автотоварознавча експертиза.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 2048 з визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу, вартість збитку, заподіяного власнику автомобілю Suzuki Grand Vitara державний номер НОМЕР_1 становить 58166,03 грн.

14 квітня 2011 року ОСОБА_4 відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» застрахував цивільно-правову відповідальність, яка могла виникнути у результаті використання транспортного засобу Toyota Corolla, державний номер НОМЕР_3 у Київському відділенні Одеської обласної дирекції Національної акціонерної страхової компанії «Оранта», що підтверджується Полісом № АА/3911103 з зазначенням в графі «інші особи, цивільно-правова відповідальність яких застрахована за цим Полісом» - ОСОБА_3. Дійсність полісу встановлена з 15.04.2011 до 14.04.2012. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 50000 грн., франшиза - 510,00 грн.

У зв'язку з цим, 10 вересня 2013 року Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» виплатила ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 49 490 грн.

За положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, які її завдала.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з виконанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогнебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній підставі володіє транспортним засобом, механізмом іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою (ч. 4 ст. 61 ЦПК України).

У зв'язку із тим, що ОСОБА_3 у момент ДТП 03 квітня 2012 року правомірно володіла забезпеченим транспортним засобом та дорожньо-транспортна пригода сталась саме з її вини, то вона є особою, відповідальною за завдану шкоду.

Відповідачем було визнано позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачка понесла витрати на встановлення розміру збитків в сумі 500 грн. суд першої інстанції вважав, що ОСОБА_3 повинна відшкодувати ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 8686,03 грн., витрати на проведення експертизи у розмірі 500 грн., втрати від інфляції в розмірі 2448,18 грн., 3 % річних у розмірі 755,88 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, суд першої інстанції посилався на те, що Постановою Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Фізичні особи мають право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів, що є важливою гарантією захисту.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, кожна особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода підлягає відшкодування незалежно від майнової шкоди та розміру її відшкодування.

Розмір відшкодування моральної шкоди позивачу визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, пов'язаних з противоправною поведінкою та страждань у зв'язку із пошкодженням майна, ступеня вини відповідача, який завдав шкоду.

У зв'язку з тим, що межі відшкодування моральної шкоди законом не встановленні, суд керується принципом розумності і справедливості.

При цьому суд першої інстанції критично поставиться до тверджень відповідачки стосовно того, що позивачка продала свій автомобіль, а тому ніякої моральної шкоди їй не завдано. Суд вважає, що позивачці була завдана моральна шкода саме через вимушений продаж свого автомобіля, у зв'язку з завданням транспортному засобу значних технічних пошкоджень, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Приймаючи до уваги, що позивачці завдано моральну шкоду, яка пов'язана з хвилюваннями та моральними стражданнями через пошкодження її автомобілю, порушенням укладу її життя, незапланованим відчуженням своєї власності, погіршенням її фінансового стану, розмір моральної шкоди суд визначив розмір заподіяної позивачу діями відповідача моральної шкоди у розмірі 5 000 грн.

Як зазначалося вище рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі 8686,03 грн. не оскаржується і не є предметом розгляду справи.

Колегія вважає, що суд першої інстанції правомірно визначив розмір моральної шкоди заподіяної позивачу діями відповідача у розмірі 5000 грн. з урахуванням моральних страждань позивача, діями відповідача пов'язаними з заподіянням шкоди позивачу, доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції в зазначеній частині не спростовують і фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду першої інстанції з їх оцінкою.

Разом з тим колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача втрати від інфляції в розмірі 2448,18 грн., 3 % річних у розмірі 755,88 грн.

Задовольняючи зазначені вимоги, суд першої інстанції посилався на положення ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з тим предметом розгляду справи не були грошові зобов'язання відповідача, оскільки позивач просив стягнути з відповідача заподіяну йому матеріальну та моральну шкоду.

В зв'язку з наведеним рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача втрати від інфляції в розмірі 2448,18 грн., 3 % річних у розмірі 755,88 грн. підлягає скасуванню з відмовою в задоволенні зазначених позовних вимог.

Також колегія не погоджується з розміром витрат на проведення експертизи в які були стягнуті з відповідача на користь позивача у розмірі 500 грн.

Обґрунтовуючи зазначені вимоги позивач в первісних позовних вимогах посилався на те, що Відповідно висновку № 1327 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу від 03.05.2012 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2, яка є власником автомобіля Suzuki Grand Vitara державний номер НОМЕР_1 (а.с. 35) причинено матеріальну шкоду в розмірі 65144,42 грн. за що позивачем було сплачено 500 грн.

Однак під час судового розгляду за клопотанням відповідачки була призначена судова автотоварознавча експертиза.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 2048 з визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу, вартість збитку, заподіяного власнику автомобілю Suzuki Grand Vitara державний номер НОМЕР_1 становить 58166,03 грн.

Після проведення зазначеної експертизи позивач зменшила розмір позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди з 16 154,42 грн. до 8676,03 грн.

Відповідно до зменшення розміру позовних вимог, підлягають зменшенню і розмір судових витрат на проведення експертизи, в зв'язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на проведення експертизи у розмірі 268,60 грн. (8678,03*500/16154,42=268,60).

Оскільки за клопотанням відповідача призначалася експертиза при заявлених первісних позовних вимогах позивача про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 16 154,42 грн. та були сплачені витрати на її проведення у розмірі 1854 грн. і після проведення експертизи позивачем були зменшені позовні вимоги до 8676,03 грн., колегія стягує з позивача на користь відповідача витрати на проведення експертизи у розмірі 858,28 грн. (8676,03*1854/16154,42=995,72; 1854-995,72=858,28).

На підставі наведеного колегія скасовує рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача втрати від інфляції в розмірі 2448,18 грн., 3 % річних у розмірі 755,88 грн.

Змінює рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на проведення експертизи з 500 грн. до 268,60 грн.

Стягує з позивача на користь відповідача витрати на проведення експертизи у розмірі 858,28 грн.

Залишаючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі 8676,03 грн. та моральної шкоди у розмірі 5000 грн. без змін.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.2, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2015 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 втрати від інфляції в розмірі 2448,18 грн., 3 % річних у розмірі 755,88 грн., відмовивши в задоволенні зазначених вимог.

Рішення суду першої інстанції змінити в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрат на проведення експертизи, стягнувши з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на проведення експертизи у розмірі 268,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на проведення експертизи у розмірі 858,28 грн.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 8676,03 грн. та моральної шкоди у розмірі 5000 грн. без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення однак може бути оскаржено до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий О.А. Ступаков

Судді А.П. Бабій

В.А. Станкевич