АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2015року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.

суддів: Усика Г.І., Шахової О.В..

при секретарі: Троц В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка подана в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 08.07.2014 у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, приватне підприємство «Нива В.Ш.», треті особи: ОСОБА_5, Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» про визнання прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, договору купівлі-продажу та свідоцтва недійсними й застосування реституції, -

В С Т А Н О В И Л А:

26.02.2014 позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, в якому просили:

1) скасувати державну реєстрацію права власності на АДРЕСА_1 за ОСОБА_5

2) визнати недійсним висновок оцінювача ОСОБА_6 від 27.05.2011 про ринкову вартість нерухомого майна, а саме АДРЕСА_1.

3) визнати недійсним протокол №10 і 1300/9 від 05.12.2011 про проведення прилюдних торгів з продажу квартири АДРЕСА_1, проведених ПП «Нива В.Ш.».

4) визнати недійсним акт про реалізацію арештованого майна, затверджений начальником ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві від30.01.2012

5) визнати прилюдні торги від 05.12.2011 по реалізації продажу квартири АДРЕСА_1 недійсними та стягнути судові витрати.

Справа № 760/3994/14-ц
№ апеляційного провадження 22-ц/796/50/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Оксюта Т.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Позовні вимоги мотивовані тим, що проведені 05.12.2011 прилюдні торги з реалізації належного їм майна відбулись з численними порушеннями діючого законодавства. Зокрема:

§ акт оцінки майна був дійсний протягом шестимісячного строку, а отже на момент проведення прилюдних торгів був не чинним;

§ державним виконавцем не було повідомлено позивачів про відкриття виконавчого провадження, не здійснено оцінку майна при накладенні арешту;

§ висновок експерта є таким, що спричинив позивачам збитки, оскільки вартість майна була суттєво занижена;

§ виконавчою службою було подано оголошення в газету «Урядовий кур'єр» з недостовірною інформацією, а саме, що власником квартири є лише ОСОБА_1, тоді як співвласником квартири є також ОСОБА_3

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 08.07.2014 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивачем ОСОБА_1, а також його представником, який також діє в інтересах позивача ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, посилаючись на його необґрунтованість та незаконність, ухваленого з порушенням норм матеріального та процесуального права, невірною оцінкою доказів, з невідповідністю висновків суду обставинам справи. В обох апеляційних скаргах ставиться вимога скасувати рішення суду, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В ході розгляду справи апеляційним судом позивач ОСОБА_3 померла, в зв'язку з чим ухвалою апеляційного суду від 28.10.2014 було зупинено провадження у справі до визначення правонаступників /т.2 а.с.117/. Ухвалою суду від 14.04.2015 відновлено провадження у справі /т.2 а.с.130/. За даними спадкової справи встановлено, що права на спадкування були заявлені ОСОБА_1 як спадкоємцем першої черги, ОСОБА_9 як спадкоємцем другої черги і між ними існує спір щодо спадкування /т.2 а.с.150-182/. Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 є також спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3, колегія суддів вважала за доцільне розглянути справу.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, просили скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

Представники третьої особи ОСОБА_5 заперечували проти доводів апеляційної скарги, вважають вказане судове рішення таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, просили залишити без змін.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили. Тому керуючись положеннями ст.ст.303-1, 305 ч. 2 ЦПК України, колегія суддів вважає за доцільне розглянути справу за відсутності вказаних осіб.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.02.2010 приватним нотаріусом КМНО Сергєєвим О.О. було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1.

Квартира АДРЕСА_1 належала па праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - 2/3 в рівних частках на підставі свідоцтва про праві власності на житло та по 1/6 частині на підставі свідоцтв про право на спадщину.

Квартира була передана позивачами в іпотеку ВАТ «Платинум Банк», правонаступником якого є ПАТ «Платинум Банк» на підставі іпотечного договору №3.07051256 від 25.05.2007.

Державним виконавцем ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві Мазуром Ю.С. постановою від 10.03.2010було відкрито виконавче провадження про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ВАТ «Платинум Банк», правонаступником якого є ПАТ «Платинум Банк» суми боргу у розмірі 435204,33 грн., за рахунок іпотечного майна, а саме квартири АДРЕСА_1.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження, в яких був встановлений строк для добровільного виконання рішення суду та якими постановлено накласти арешт на все майно, належне боржникам, були надіслані позивачам, що підтверджується листом № 257/7 від 10.03.2010.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ст. 47 цього закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

А отже факт направлення позивачем копії постанови про відкриття виконавчого провадження підтверджує виконання вимог наведеної вище норми законодавства.

Посилання позивача на те, що державним виконавцем не було здійснено оцінку майна при накладенні арешту не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, оскільки вказаний обов'язок не встановлений спеціальними нормами.

Державним виконавцем Мазуром Ю.С. на виконання вимог ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», з метою оцінки нерухомого майна 13.07.2010 було винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, а також постанову про зупинення виконавчого провадження.

16.09.2010 у зв'язку із надходженням висновку експертної оцінки квартири було винесено постанову про поновлення виконавчого провадження, яка була надіслана позивачам листом від 21.09.2010, простою кореспонденцією в порядку встановленому ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження».

Встановлено, що 27.05.2011 державний виконавець отримав висновок з експертної оцінки майна відповідно до якого, станом на 27.05.2011 вартість квартири АДРЕСА_1 становить 557171,00 грн.

Копія висновку з експертної оцінки квартири була направлена позивачам 30.05.2011.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що спеціальне законодавство, яке регулює процес реалізації арештованого майна, а саме ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачає визначення ринкової вартості нерухомого майна, а ч. 2 ст. 43 Закону України «Про іпотеку» зобов'язує визначити початкову ціну продажу.

Прилюдні торги, на яких відбулась реалізація квартири АДРЕСА_1 були проведені 05.11.2011.

Пунктом 3.2 Тимчасового положення передбачено, що спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги, за експертною оцінкою, та інші відомості, передбачені Інструкцією.

Разом із тим відповідно до частини п'ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку звіт втрачає чинність і оцінка майна проводиться повторно.

Отже, виходячи з правового аналізу зазначених норм необхідно дійти висновку про те, що звіт про оцінку майна є чинним, якщо від дня його підписання до дня проведення прилюдних торгів пройшло не більше шести місяців. Після збігу цього строку обов'язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна.

Проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який втратив чинність, є порушенням частини п'ятої статті 58 Закону України та підставою для визнання таких торгів недійсними.

Саме така правова позиція була викладена в Постанові Верховного Суду України від 01.10.2014 у справі № 6-147цс14, а також у Постанові від 22.10.2014 у справі № 6-124цс14.

Вказані положення норм чинного законодавства не були враховані судом першої інстанції, судом лише вказано, що доводи позивачів щодо недійсності оцінки майна є надуманими. А саме залишилось поза увагою, що станом на 05.11.2011 закінчився шестимісячний строк дії висновку експертної оцінки від 27.05.2011, таким чином торги були проведені з порушенням Закону.

Разом з тим, ст. 48 Закону України «Про іпотеку» передбачений тримісячний строк для оскарження в суді результатів прилюдних торгів, що за своєю правовою природою є спеціальною (скороченою) позовною давністю стосовно відповідних позовних вимог осіб, зазначених у цій нормі (іпотекодержателя, іпотекодавця, боржника, іншого учасника прилюдних торгів).

Позивачі звернулись до суду з даним позовом 26.02.2014, прилюдні торги були проведені 05.11.2011, тобто проміжок часу становить більше 2 років.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Така заява була подана суду першої інстанції відповідачем ПП «Нива-В.Ш.» /т.1 а.с.159-160/.

Доводи апеляційної скарги про те, що предметом спору є правочин купівлі-продажу нерухомого майна, а тому застосуванню підлягає загальний строк позовної даності не приймаються до уваги апеляційного суду з огляду на наступне.

Прилюдні торги за своєю юридичною природою - це продаж майна, на яке звернено стягнення. Власником майна стає покупець, який запропонував за нього під час торгів найвищу ціну. Таким чином, під час проведення прилюдних торгів укладається угода про передачу майна у власність, сторонами якої є покупець-учасник прилюдних торгів, і продавець, відділ ДВС в особі спеціалізованої організації, що організовує та проводить ці прилюдні торги.

В силу того, що придбання майна з прилюдних торгів як цілісна процедура, що включає низку дій з підготовки та проведення торгів та оформлення їх результатів, відноситься до угод купівлі-продажу, то і укладений правочин є результатом проведених прилюдних торгів, відповідно, Закон України «Про іпотеку» є спеціальним законом для вказаних правовідносин.

Твердження сторони позивача про те, що суд мав поновити строк звернення до суду є безпідставними, оскільки в матеріалах справи відсутня заява позивачів про поновлення цього строку з зазначенням поважності причин. А суд виходячи з принципів змагальності та диспозитивності позбавлений повноважень вирішувати такі питання самостійно.

За таких обставин, вбачається обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність переконливих доказів поважності причин пропуску позивачами строку звернення до суду з позовомза захистом свого порушеного права.

Посилання позивачів на порушення строків здійснення оголошення у пресі щодо проведення прилюдних торгів також знайшли своє підтвердження, однак, як вже вказано вище, позивачами пропущений строк звернення до суду, що є окремою підставою для відмови у їх задоволенні.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Оскільки допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права не вплинули на правильність вирішення справи по суті, підставою відмови у задоволенні позовних вимог вказано і пропуск позовної давності, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції може бути змінено шляхом виключення з мотивувальної частини рішення посилання на надуманість доводів позивачів щодо недійсності оцінки майна та необхідність оскарження таких дій в порядку Закону України «Про виконавче провадження» (т.2, а.с.23, абз.6). В решті рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним доказам та обставинам справи, а тому підстав для його скасування в цілому не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 305, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка подана в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 08.07.2014 - змінити. Виключити з мотивувальної частини рішення посилання на надуманість доводів позивачів щодо недійсності оцінки майна та необхідність оскарження таких дій в порядку Закону України «Про виконавче провадження» (т.2, а.с.23, абз.6).

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: