Номер провадження: 22-ц/785/4151/15
Головуючий у першій інстанції Бондаренко Н. В.
Доповідач Коротков В. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Короткова В.Д.

суддів Гончаренко В.М., Калараш А.А.

з участю секретаря Абалдової О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі Одеського лінійного виробничого управління магістральних трубопроводів, виконавчого комітету Котовської міської ради Одеської області про визнання відмови в приватизації незаконною та забов»язання виконати певні дії, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі Одеського лінійного виробничого управління магістральних трубопроводів на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 1 липня 2014 року,

встановила:

У травні 2014 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 1 серпня 2000 року ОСОБА_2 працює оператором ГРС-Котовськ в Одеському лінійному виробничому управлінні магістральних газопроводів публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (далі Одеське ЛВУМГ). У 2002 році йому для проживання надана квартира АДРЕСА_1, до якої вони вселилися. При цьому документи на вселення не оформлювались. 25 лютого 2004 року він уклав з Одеським ЛВУМГ договір, відповідно до умов якого останнє зобовязалось надати йому житлову площу в разі відпрацювання на підприємстві більше 10 років. Оскільки він пропрацював на підприємстві понад 10 років, проживає та зареєстрований разом з сім»єю у вказаному будинку, ОСОБА_2 звернувся із заявою про надання дозволу на приватизацію 1/2 будинку зі складом сімї в дві особи до власника будинку ПАТ «Укртрансгаз», яке дозволило приватизацію та у звязку з відсутністю власного органу приватизації, звернулося з листом до Котовської міської ради про передачу будинку до комунальної власності з подальшим наданням йому у власність 1/2 частини спірного будинку з сімєю у складі 2 осіб. У подальшому міська рада надала згоду на прийняття будинку до комунальної власності та доручила виконавчому комітету провести прийом обєкту. Проте вказане рішення фактично не виконано. Крім того, ПАТ «Укртрансгаз» відмовило їм листом у приватизації частини будинку, оскільки згідно Закону України «Про трубопровідний транспорт» будинок є частиною трубопровідного транспорту та не може бути переданий у комунальну власність.

Ураховуючи наведене, позивачі просили визнати незаконною відмову товариства у приватизації частини будинку, зобовязати відповідача передати, а виконавчий комітет - прийняти до комунальної власності 1/2 частину вказаного будинку для подальшого надання їм в рівних долях в порядку приватизації.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 1 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від

20 листопада 2014 року, позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено. Визнано незаконною відмову ПАТ «Укртрансгаз» в частині приватизації 1/2 будинку, зобовязано ПАТ «Укртрансгаз» передати, а виконавчий комітет Котовської міської ради Одеської області прийняти до комунальної власності 1/2 будинку для подальшого надання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних долях в порядку приватизації. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 березня 2015 року ухвала апеляційного суду Одеської області від 20 листопада 2014 року скасована, справа передана на новий розгляд до апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ПАТ «Укртрансгаз» в особі Одеського ЛВУМГ, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на те, що рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та доводи заперечень на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що спірна частина будинку не належить до складу службового житла, перебуває у державній власності та може бути приватизована.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 працює з 1 серпня 2000 року оператором ГРС-Котовськ в Одеському ЛВУМГ ПАТ «Укртраснгаз».

25 лютого 2004 року ОСОБА_2 уклав з Одеським ЛВУМГ договір, відповідно до умов якого останнє зобовязалось надати йому житлову площу у разі відпрацювання на підприємстві понад 10 років.

Відповідно до договору найму житлового приміщення від 30 грудня 2004 року, укладеного між ДК «Укртраснгаз» НАК «Нафтогаз України» та ОСОБА_2, останньому було надано у користування 1/2 частину будинку АДРЕСА_1

Рішенням міського голови Котовської міської ради від 27 липня 2011 року було надано попередню згоду на прийом зазначеної будівлі до комунальної власності територіальної громади. Вказане рішення виконано не було.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 27 липня 2005 року та технічного паспорту від 8 липня 2005 року будинок № 189 по вул. Котовського у м. Котовську Одеської області є житловим будинком оператора та належить ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України», є державною формою власності.

Відповідно до п.1.2 статуту ПАТ «Укртансгаз» є правонаступником ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України». У п.5.9 статуту передбачено, що ПАТ «Укртансгаз» використовує державне майно, що не підлягає приватизації, відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України «Про трубопровідний транспорт» відчуження основних фондів ПАТ «Укртансгаз» заборонено.

Згідно з ч. 3 ст. 5 закону України «Про правовий режим земель охоронних зон обєктів магістральних трубопроводів» будинок оператора є частиною обєкту трубопровідного транспорту.

Суд першої інстанції не врахував, що спірний будинок є частиною обєкту трубопровідного транспорту та не може бути відчужений (переданий до комунальної власності).

Крім того, установчими зборами від 25 грудня 2012 року державне майно закріплюється за компанією на праві повного господарського відання, а його списання з балансу допускається виключно за погодженням із Міністерством енергетики та вугільної промисловості України.

Порядком розпорядження державним майном, затвердженим наказом міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 29 липня 2011 року № 332, встановлено порядок списання з балансу майна, його передачі до комунальної власності.

ПАТ «Укртрансгаз» не має власного органу приватизації та наразі не отримало дозволу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на передачу цього майна до комунальної власності.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про передачу обєктів державної та комунальної власності» ініціатива щодо передачі майна в комунальну чи державну власність може виходити від утримувачів цього майна.

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

У ст. 326 ЦК України зазначено, що у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб'єктами.

Забов»язавши ПАТ «Укртрансгаз» передати, а виконавчий комітет Котовської міської ради Одеської області прийняти до комунальної власності 1/2 будинку для подальшого надання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних долях в порядку приватизації, суд першої інстанції не врахував, що законодавством не передбачено обовязок органу місцевого самоврядування приймати на баланс нерухоме майно, у якого є законний власник, без згоди такого власника.

Приймаючи до уваги те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом не правильно застосовані норми матеріального права, рішення суду на підставі п.п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Судовий збір в сумі 121,80 грн., який сплачений відповідачем при подачі апеляційної скарги(т.1, а.с.69), та в сумі 170,52 грн., який сплачений відповідачем при подачі касаційної скарги(т.1, а.с.105), а всього судові витрати в сумі 292,32 грн. підлягають стягненню на користь відповідача з позивачів в рівних частках, тобто по 146,16 грн. з кожного на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.3, 4, 314 ч.2 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі Одеського лінійного виробничого управління магістральних трубопроводів задовольнити.

Рішення Котовського міськрайнного суду Одеської області від 1 липня 2014 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання незаконною відмови публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі Одеського лінійного виробничого управління магістральних трубопроводів в приватизації ? частини будинку № 189 по вул. Котовського у м. Котовськ Одеської областіта про забов»язання цього товариства передати, а виконавчий комітет Котовської міської ради Одеської області прийняти до комунальної власності ? частину зазначеного будинку - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі Одеського лінійного виробничого управління магістральних трубопроводів судові витрати по 146 гривень 16 копійок з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Судді апеляційного суду Одеської області В.Д.Коротков

В.М.Гончаренко

А.А.Калараш