АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2468/15 Справа № 207/2393/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Скиба С. А. Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Максюти Ж.І.,

суддів: Прозорової М.Л., Макарова М.О.,

за участі секретаря: Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"

на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 січня 2015 року

по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом про стягнення кредитної заборгованості, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 7 серпня 2006 року відповідач ОСОБА_2 отримала кредит у сумі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, але Відповідачка своїх зобов'язань у повному обсязі не виконала тому просили суд стягнути з ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитним договором станом на 05.05.2014 року у розмірі 11707 гривень 45 копійок, яка складається з заборгованості за кредитом 1921 гривня 52 копійки, заборгованості по відсоткам 8752 гривні 24 копійки, штрафу ( фіксована частина ) 500 гривень 00 копійок , штрафу (процентна складова) 533 гривні 69 копійок,.

У подальшому ПАТ КБ "ПриватБанк" змінило свої позовні вимоги і просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 9689 гривень 85 копійок , яка складається з: заборгованості по відсоткам 8752 гривні 24 копійки, штрафу ( фіксована частина) 500 гривень 00 копійок штрафу (процентна складова) 437 гривень 61 копійка.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 січня 2015 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк" просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове, яким задовольнити їх позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушенні норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 7 серпня 2006 року ОСОБА_2 отримала кредит у сумі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом . Відповідачка своїх зобов'язань у повному обсязі не виконала

16 серпня 2007 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, було видано судовий наказ за яким з ОСОБА_2 стягнута заборгованість за кредитним договором на користь позивача у сумі 3085 гривень 47 копійок, станом на 31.07.2007 року.

Вказана заборгованість була повністю погашена боржником, про що свідчить надана комп'ютерна роздруківка - відомості по відрахуванню по рахунку НОМЕР_1 ПІБ ОСОБА_2 (а.с.41), відповідь державного виконавця Баглійського ВДВС, Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області про закриття виконавчого провадження про стягнення заборгованості за судоми наказом 2н-310/07 у зв'язку з його виконанням (а.с.63) та не заперечувалось позивачем.

18.11.2014 року змінюючи позовні вимоги ПАТ КБ "Приват Банк" зазначає, що судовим наказом була стягнута заборгованість у сумі 3085,47 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 1998,20 грн., та заборгованості за відсотками у розмірі 1087,27 грн. Після виконання судового наказу на погашення тіла кредиту банком було зараховано 76,68 грн., за відсотками 2761,90 грн., а тому станом на 05.05.2014 року заборгованість за кредитним договором становить 9689,85 грн., яка складається з заборгованості за відсотками у розмірі 8752,24 грн. штрафу -500,0 грн., штрафу (процентна складова) -437,61 грн. (а.с.47)

Відмовляючи у задоволені позову з підстав порушення позивачем строків позовної давності, районний суд обґрунтовано послався на ст.ст.256, 257, 258,261, 267 ЦК України, та зазначив, що початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд.

Правильним також є висновок районного суду, що позивачем було реалізовано право звернення до суду за його захистом у серпні 2007 року та згідно судового наказу з відповідачки стягнута сума заборгованості за кредитним договором.

У даному позові ПАТ КБ "ПриватБанк" просить стягнути з відповідачки заборгованість по відсоткам та штрафу за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань тоді як згідно п. 5.4 Правил користування платіжною карткою строк погашення відсотків за кредитом - щомісячно за попередній місяць, тобто початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту невиконання позичальником кожного з цих зобов'язань, оскільки позивач звернувся до суду з позовом 22 травня 2014 року то ним пропущений строку позовної давності, визначений ст. 257, 258 ЦК України.

Оскільки відповідачкою, на підставі ст.267 ЦК України було заявлено про застосування строків позовної давності, тому районним судом було ухвалено законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що кредитний договір до теперішнього часу є діючим, а тому строк звернення до суду не є пропущеним, колегія суддів вважає помилковими, оскільки як вже зазначалось вище початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої особи права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦКУ) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦКУ).

Відповідно до умов договору, укладеного ПАТ КБ "ПриватБанк" і ОСОБА_2 кінцевий термін виконання кредитного зобов'язання відповідає строку дії картки. Строк дії картки в договорі визначений у два роки.

Автоматичне неодноразове продовження дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобов'язання, отже продовження дії картки для настання кінцевого терміну повернення заборгованості значення немає.

Подальше продовження дії картки є способом виконання зобов'язання щодо повернення простроченого кредиту.

З урахуванням встановлених обставин справи, та факту пред'явлення ПАТ КБ "ПриватБанк" позову тільки у травні 2014 року районним судом питання застосування строку позовної давності, відповідно до вимог ст.256, ст.257,ч.1 та 5 ст.261,ч.4ст.267 ЦК України вирішено правильно.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що в апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк" безпідставно просить стягнути з відповідачки суму кредитної заборгованості 11707 грн., яка складається з заборгованості за кредитом -1921,52; заборгованості по процентам за користування кредитом 8752,24 грн., та штрафи -500,00 грн.(фіксована частина), та 533,69 грн (фіксована части на), не обґрунтовуючи при цьому зміну позовних вимог в апеляційній інстанції.

Таким чином, рішення суду першої інстанції відповідає встановленим обставинам та вимогам закону, що регулює вказані правовідносини, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не встановлено. Судом повно і всебічно з'ясовані обставини справи, та досліджені докази, надані сторонами, та їм дана належна оцінка в рішенні суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308,315,317 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" - відхилити.

Рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: