У х в а л а

іменем україни

10 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Амеліна В., Гончара В.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом приватного підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Фенікс 2009» про визнання договору оренди землі недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до приватного підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі за касаційною скаргою приватного підприємця ОСОБА_1 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 31 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року приватний підприємець ОСОБА_1 (далі - ПП ОСОБА_1В.) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати недійсним договір оренди землі, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Компанія Фенікс 2009» 25 травня 2010 року.

Посилався на те, що 7 серпня 2004 року між ним та ОСОБА_2 укладений договір оренди земельної ділянки, яка розташована на території Тернівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. Договір оренди укладено на десять років. Однак, в березні 2013 року йому стало відомо, що відділом Держкомзему у Вільнянському районі Запорізької області зареєстрований договір оренди землі, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Компанія Фенікс 2009» 25 квітня 2010 року, предметом якого є земельна ділянка, яка знаходиться в його користуванні. На теперішній час вона засіяна озимою пшеницею та рапсом.

У квітні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просила розірвати договір оренди землі, укладений 7 серпня 2004 року між нею та приватним підприємцем ОСОБА_1

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що ПП ОСОБА_1 не користується її земельною ділянкою з 2007 року, не сплачує орендну плату. У 2010 році ПП ОСОБА_1 передав її земельну ділянку без будь-яких договорів та її згоди іншому фермеру, чим порушив умови спірного договору.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 31 липня 2014 року, позов ПП ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним з моменту укладення договір оренди землі від 25 травня 2010 року, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Компанія Фенікс 2009».

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено.

Розірвано договір оренди земельної ділянки від 7 серпня 2014 року, укладений між ОСОБА_2 та ПП ОСОБА_1, та зобов'язано ПП ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2 земельну ділянку, яка розташована на території Тернівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 31 липня 2014 року в частині задоволення зустрічного позову та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні зустрічного позову відмовити, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У іншій частині рішення не оскаржене.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з наявності правових підстав для дострокового розірвання договору оренди у зв'язку з несвоєчасним внесенням орендарем орендної плати і фактичною передачею права обробітку землі третій особі.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів у частині, що оскаржена, не спростовують, рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 травня 2014 року та ухвала апеляційного суду Запорізької області від 31 липня 2014 року у цій частині постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного підприємця ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 31 липня 2014 року в частині вирішення зустрічного позову залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.О.Карпенко
Судді: В.І.Амелін В.П.Гончар