Провадження № 2/161/317/15
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.

при секретарі Акайомовій Т.В.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 звернулася з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, а саме: на 5/12 частини житлового будинку по вул. Вахтангова, 83а в м. Луцьку, вказавши, що після смерті діда ОСОБА_7, який помер 24 листопада 1986 року, відкрилась спадщина за заповітом, яка складається житлового будинку по вул. Вахтангова, 83а в м. Луцьку. Спадкодавець залишив заповіт, посвідчений 15.10.1985 року Першою Луцькою нотаріальною конторою, згідно якого заповів належний йому житловий будинок по вул. Вахтангова, 83а в м. Луцьку внучці ОСОБА_8.

Фактично позивач прийняла спадщину після смерті діда, так як вона була малолітня, її мати ОСОБА_9 26.08.1987 року подала в Першу нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, однак в звязку з певними обставинами спадщина оформлена не була.

01.09.1987 року дружині померлого ОСОБА_10 було видано нотаріальною конторою свідоцтво про право власності на ? частку житлового будинку по вул. Вахтангова, 83а в м. Луцьку. Також 01.09.1987 року дружині померлого ОСОБА_10 було видано нотаріальною конторою свідоцтво на обовязкову частку у спадщині - на 1/12 частку житлового будинку по вул. Вахтангова, 83а в м. Луцьку. Проте нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на житловий будинок.

Просила визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом, після смерті діда ОСОБА_7, оскільки фактично прийняла спадщину.

За час розгляду справи представником позивача було зменшено позовні вимоги, просила визнати за ОСОБА_5 право власності право власності на 5/12 часток незавершеного будівництва житлового будинку № 83а по вул. Вахтангова в м. Луцьку, готовність якого на день смерті ОСОБА_7 становила 11%, а також 5/12 часток господарських будівель (тимчасового житлового будинку з прибудовою без врахування самочинних добудов, двох хлівів, туалету та гараж) згідно техпаспорту на день смерті спадкодавця.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримали уточнені позовні вимоги, просила суд їх задовольнити.

В судовому засіданні представники відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали та заперечували проти задоволення позову.

Заслухавши представників сторін, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що недобудований житловий будинок по вул. Вахтангова, 83а в м. Луцьку, готовність якого складає 11%, рахувався за померлим ОСОБА_7. Крім того на земельній ділянці є тимчасово житловий будинок з прибудовою, два хліва, вбиральня і гараж, побудований без дозволів (а.с. 2 інвентаризаційної справи № 1841).

ОСОБА_7 помер 24 листопада 1986 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 3), тому спадщина відкрилась на все майно, яке належало йому на праві власності.

Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обовязків власник зобовязаний додержуватись моральних засад суспільства.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

15 жовтня 1985 року ОСОБА_7 вчинив на імя внучки ОСОБА_8 заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори, згідно з яким заповів позивачу ОСОБА_5 належне йому на праві власності майно.

До відкриття спадщини він не змінювався та не скасовувся,.

Згідно ст. 1222 ЦК України, позивач ОСОБА_5 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_7 за заповітом.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 змінила прізвище після одруження на ОСОБА_5, що підтверджено копіями свідоцтва про народження ОСОБА_8 серії І-ЕГ № 439059 (а.с. 9), свідоцтва про одруження серії І-ЕГ № 010106 ОСОБА_11В та ОСОБА_8 (а.с. 10), свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЕГ № 001074 (а.с. 11), свідоцтва про шлюб № 173/2005 від 19.11.2005 року (а.с. 12-13).

В судовому засіданні встановлено, що фактично позивач прийняла спадщину після смерті діда, так як вона була малолітня, її мати ОСОБА_8 26.08.1987 року подала в Першу нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, однак в звязку з певними обставинами спадщина оформлена не була.

01.09.1987 року дружині померлого ОСОБА_10 було видано нотаріальною конторою свідоцтво про право власності на ? частку житлового будинку по вул. Вахтангова, 83а в м. Луцьку, побудованого на 11% (а.с. 61). Також 01.09.1987 року дружині померлого ОСОБА_10 було видано нотаріальною конторою свідоцтво на обовязкову частку у спадщині - на 1/12 частину житлового будинку по вул. Вахтангова, 83а в м. Луцьку, побудованого на 11% (а.с. 62) .

На сьогоднішній день позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_7, а саме: на 5/12 частин житлового будинку по вул. Вахтангова, 83а в м. Луцьку, побудованого на 11%

Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку у шість місяців, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач ОСОБА_5 відмову від спадщини не заявляла.

Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати право власності на спадкове майно за позивачем на 5/12 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул. Вахтангова, 83а в м. Луцьку, побудованого на 11%. Крім того, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання права власності на 5/12 часток господарських будівель (тимчасового житлового будинку з прибудовою без врахування самочинних добудов, двох хлівів, туалету та гараж), оскільки на день смерті ці господарські будівлі спадкодавцю не належали.

Керуючись ст.ст. 6, 10, 11, 58, 60, 130, 212, 213, 215, 223 ЦПК України, ст.ст. 16, 319, 328, 392, 1217, 1228, 1268, 1270, 1296 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилось після смерті ОСОБА_7, який помер 24.11.1986 року, а саме: на 5/12 частин житлового будинку по вул. Вахтангова, 83а в м. Луцьку, готовність якого становила 11% на день смерті спадкодавця.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_5 судовий збір в розмірі 243,60 (двісті сорок три гривні шістдесят копійок) грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.П. Пушкарчук