Справа №442/2657/15-ц
Провадження №2/442/1018/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Хомик А.П.

за участю секретаря - Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зменшення розміру стягуваних аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Позов мотивує тим, що з 1987 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, який рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області було розірвано. В шлюбі у них 11.01.1996 року народився син ОСОБА_3. Зазначає, що згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.06.2014 року він зобовязаний сплачувати на користь відповідачки аліменти на сина ОСОБА_3, який продовжує навчання, в розмірі 800 грн., починаючи з 21 травня 2014 року і досягнення сином 23-х років. Його матеріальний стан на даний час не дає йому можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, оскільки він є безробітним, будь-яких інших джерел доходів не має. Його друга дружина ОСОБА_4 також не працює, а тому вважає, що є всі передбачені ст.192 СК України, правові підстави для зменшення розміру аліментів на навчання дитини. За наведених обставин просить суд постановити рішення, яким зменшити розмір стягуваних з нього аліментів до 400 грн.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, пояснив суду, що рішення суду від 19.06.2014 року не оскаржував. Аліменти частково виплачував з коштів, які отримував з-за кордону. В даний час не працює, хоча і не заперечує що і на час винесення рішення про стягнення аліментів на неповнолітнього сина в 2014 році також не працював. Стан здоровя його не змінився як не змінився і сімейний стан. Просить позов задоволити.

Відповідачка позову не визнала. Суду пояснила, що їхній син ОСОБА_3 навчається в Національному медичному університеті ім. О.О. Богомольця в м.Києві і її коштів не вистачає на його утримання та проживання за місцем навчання, зважаючи на різке підвищення цін на товари та послуги. Щотижня вона передає сину 500 грн. для оплати проживання та харчування у м.Києві. Останній змушений підробляти, щоб прожити та оплачвати житло. Відповідач працює у м.Трускавці на ринку як підприємець ( бачила його там неодноразово) і має можливість сплачувати аліменти у розмірі 800 грн. щомісячно, а його посилання на те, що він не отримує жодних доходів, не звільняє його від утримання свого сина. Вважає позов безпідставним та просить в його задоволенні відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є безпідставним та задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено і сторонами не оспорюється, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому у них 11.01.1996 року народився син ОСОБА_3.

Згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 червня 2014 року (а.с. 7) з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 21 травня 2014 року і до досягнення сином 23-х років.

Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В цьому зв'язку, виходячи із зазначених вимог закону, позивач зобовязаний довести зміни матеріального або сімейного стану, погіршення свого здоров'я або навести інші обставини, які б давали підстави для зменшення розміру аліментів.

При зміні розміру аліментів суд враховує положення ст. 141 СК України, згідно яких мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, зокрема, утримання дітей, як матірю, так і батьком.

Так, як встановлено в судовому засіданні, позивач одружився вдруге в 2004 році, що не дає йому підстав для ухилення від обовязку щодо утримання своєї дитини від першого шлюбу. Спільних дітей від другого шлюбу у нього немає.

Крім цього, судом встановлено, що як і на час ухвалення 19.06.2014 року судового рішення, так і на час предявлення позову про зміну розміру аліментів і його розгляду судом, позивач як субєкт господарювання фізична особа за 2014 р. доходу не отримав, а тому змін в його матеріальному стані судом не вбачається. Подача довідок про те, що його теперішня дружина ОСОБА_4 та її син від попереднього шлюбу ОСОБА_5 не звертались до центру зайнятості як такі, що шукають роботу, та не зареєстровані там, не свідчить про відсутність у них самостійного заробітку і суд розцінює це як спроби приховати свій дійсний заробіток з метою уникнути утримань за виконавчим документом.

В той же час, при відсутності у матеріалах справи доказів про отримання позивачем доходів, достатніх для оплати встановленого рішенням суду аліментів, суд виходить з того, що позивач є особою працездатного віку та може бути працевлаштованим на будь-яку некваліфіковану роботу і отримувати дохід у вигляді мінімального заробітку, розмір якого з 01.01.2015 року не може бути меншим 1218 грн. З такого доходу можуть стягуватися аліменти на дитину.

Таким чином суд вважає, що позивач належним чином не обґрунтував запропонований ним розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн., не довів погіршення свого матеріального становища або погіршення стану свого здоров'я.

На думку суду, раніше визначені аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно, відповідають інтересам дитини, враховуючи її вік та матеріальні потреби.

З огляду на наведені вище обставини суд не знаходить підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст. ст. 141, 180, 182, 184, 192 СК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя