УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.
суддів: Кадєтової О.В.,Мартинюка В.І.,
Мостової Г.І.,Наумчука М.І.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Миколаївської митниці Міністерства доходів і зборів України, треті особи: Департамент соціального захисту населення Миколаївської обласної державної адміністрації, Головне управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області, про повернення безпідставно набутих коштів, за касаційною скаргою Миколаївської митниці Міністерства доходів і зборів України на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 20 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 27 листопада 2012 року на тимчасовому зберіганні під митним контролем знаходився автомобіль «Toyota Corola Matrix», який був подарований громадянином Канади Департаменту соцзахисту, як гуманітарна допомога для подальшої передачі дитині-інваліду - ОСОБА_8

05 червня 2013 року Департаментом соцзахисту видано наказ про видачу зазначеного автомобіля. Однак, при цьому Департамент соцзахисту повинен був оплатити Миколаївській митниці 6 440,35 грн за зберігання автомобіля.

Оскільки у Департамента соцзахисту не було бюджетних коштів для таких виплат, позивач погодився оплатити рахунок за зберігання автомобіля за власні кошти.

Посилаючись на те, що відповідачем безпідставно прийнято від нього сплату за зберігання автомобіля, обов'язок по сплаті якого перебував на третій особі - Департаменті соцзахисту, позивач просив стягнути з відповідача 6 440,35 грн безпідставно сплачених ним коштів.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 жовтня 2014 року, ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 20 листопада 2014 року, позов задоволено. Стягнуто з Миколаївської митниці на користь ОСОБА_6 6 440,35 грн безпідставно отриманих коштів.

У касаційній скарзі Миколаївська митниця Міністерства доходів і зборів України порушує питання про скасування судових рішень судів попередніх інстанцій із ухваленням нового рішення, яким відмовити у задоволенні позову, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що витрати на зберігання автомобіля були безпідставно оплачені позивачем замість Департаменту соцзахисту, а тому відповідач повинен повернути зазначені кошти ОСОБА_6

Проте, повністю погодитися із такими висновками судів не можна з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами, що 02 листопада 2012 року громадянин Канади подарував Департаменту соцзахисту автомобіль «Toyota Corola Matrix», як гуманітарну допомогу для подальшої передачі дитині-інваліду - ОСОБА_8

27 листопада 2012 року автомобіль «Toyota Corola Matrix» ввезений через митний кордон до України.

13 грудня 2012 року направлено звернення до Комісії з питань гуманітарної допомоги при КМУ з проханням розглянути на найближчому засіданні Комісії питання про визнання цього автомобілю гуманітарною допомогою.

З договору зберігання на складі тимчасового зберігання № 883, укладеного 27 листопада 2012 року між ТОВ «Ян Марк Термінал» та головним управлінням праці та соціального захисту населення, слідує, що управління передало, а товариство прийняло на тимчасове зберігання за плату до завершення процедури митного оформлення строком не більше трьох місяців товарно-матеріальні цінності, що підлягають митному контролю та розміщуються на складі тимчасового зберігання.

Розпорядженням № 50-р Миколаївської обласної державної адміністрації від 25 лютого 2013 року «Про упорядкування структури Миколаївської обласної державної адміністрації» головне управління праці та соціального захисту населення перейменовано в департамент соціального захисту населення.

На складі автомобіль перебував 61 добу, у зв'язку з чим Миколаївська митниця направила до Департаменту соцзахисту рахунок за зберігання автомобіля в сумі 6 440,35 грн.

11 червня 2013 року Миколаївською митницею отримано заяву від департаменту щодо видачі автомобіля зі складу митниці.

З копії квитанції № 16КО46531 від 11 червня 2013 року та уніфікованої митної квитанції МД-1 серії КБ № 525624 вбачається, що ОСОБА_6 сплатив замість Департаменту соцзахисту 6 440,35 грн за зберігання транспортного засобу «Toyota Corola Matrix» на складі Миколаївської митниці.

У цей же день видана видаткова накладна-вимога № 30 на відпуск товару, відповідно до якої автомобіль «Toyota Corola Matrix» повернено представнику Департаменту соціального захисту населення Миколаївської обласної державної адміністрації Селівановій І.Б., який є власником.

Зі змісту ч. ч. 1, 3 ст. 204 МК України, загальний строк тимчасового зберігання товарів під митним контролем становить 90 календарних днів та може бути продовженим органом доходів і зборів не більше ніж на 30 днів.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 238 Митного кодексу України обов'язковій передачі органу доходів і зборів для зберігання підлягають товари, які до закінчення встановлених статтею 204 цього Кодексу строків тимчасового зберігання під митним контролем на складах тимчасового зберігання, складах організацій-отримувачів гуманітарної допомоги, митних складах не були задекларовані власником або уповноваженою ним особою до відповідного митного режиму або такі, що декларувалися, але щодо яких після закінчення строків зберігання під митним контролем двічі надавалася відмова у митному оформленні в порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведене свідчить про те, що платником витрат на зберігання автомобіля мав бути Департамент соцзахисту. Однак, зазначені витрати оплатив ОСОБА_6

Застосувавши до даних правовідносин положення ст. 1212 ЦК України з посиланням на розпорядження Кабінету Міністрів України № 21-р «Деякі питання зберігання вантажів (товарів), визнаних гуманітарною допомогою, на складах органів доходів і зборів» від 15 січня 2014 року, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що витрати на користь відповідача за зберігання автомобіля були безпідставно оплачені позивачем замість Департаменту соцзахисту, а також що підстави такої оплати відпали взагалі, виходячи з наступного.

Так, апеляційний суд, посилаючись на розпорядження Кабінету Міністрів України № 21-р «Деякі питання зберігання вантажів (товарів), визнаних гуманітарною допомогою, на складах органів доходів і зборів», на порушення ст. ст. 213, 214 ЦПК України не звернув уваги, що указаний підзаконний акт видано 15 січня 2014 року, тобто після виникнення спірних правовідносин, а тому не поширюється на спірні правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 квітня 2014 року, що набрало законної сили, встановлено, що спірні кошти перераховані митному органу на відшкодування витрат, пов'язаних зі зберіганням товару, відповідно вимог закону, і на час розгляду справи така підстава не відпала.

Згідно з ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що висновки судів попередніх інстанцій про стягнення з Миколаївської митниці спірних коштів є необґрунтованими, оскільки відповідач отримав зазначені кошти правомірно, а підстави на яких вони були набуті не відпали, оскільки між митницею та департаментом існували зобов'язання, визначені законом.

Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок виконання обов'язку боржника третьою особою.

Відповідно до частини 3 ст. 528 ЦК України інша особа може задовольнити вимогу кредитора без згоди боржника у разі небезпеки втратити право на майно боржника (право оренди, право застави тощо) внаслідок звернення кредитором стягнення на це майно. У цьому разі до іншої особи переходять права кредитора у зобов'язанні і застосовуються положення статей 512-519 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій не в повній мірі встановили фактичні обставини справи, не визначилися із характером спірних правовідносин, у зв'язку з чим дійшли помилкового висновку про стягнення з Миколаївської митниці указаних коштів як безпідставно набутих.

Допущені судами неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення, рішення судів першої та апеляційної інстанції на підставі ч. 2 ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Миколаївської митниці Міністерства доходів і зборів України задовольнити частково.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 20 листопада 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов О.В. Кадєтова В.І. Мартинюк
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук