Провадження № 2/0202/891/2015
03 червня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді Слюсар Л.П.
за участю секретаря Фісун К.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість на свою користь за кредитним договором № DNXRRX17001021 від 11.12.2007 року у розмірі 73 242 грн. 89 коп. та судові витрати по справі.
В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № DNXRRX17001021 від 11.12.2007 року відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ОСОБА_1 належним чином не виконував свої зобовязання: не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, відсоткам, а також іншим витратам відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Станом на 23.05.2013 року загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 73 242 грн.89 коп., що стало підставою для звернення до суду.
Представник позивача відповідно до заяви від 22.05.2015 року просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлявся згідно правил ч.1 ст.74, ч. 1 ст. 76 ЦПК України.
Представник позивача не заперечував, щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд вважає за можливим розглянути справу за наявними доказами.
Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до Договору № DNXRRX17001021 від 11.12.2007 року відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Як зазначає позивач, у звязку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору № DNXRRX17001021 від 11.12.2007 року заборгованість станом на 23.05.2013року склала 73 242 грн.89коп., яка складається з наступного: 10 296 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом; 694 грн. 28 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом;1 668 грн. 00 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом; 56 620 грн. 66 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором;а також штрафи: 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина);3 463 грн. 95 коп. штраф (процентна складова).
Відповідно до п. 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 90 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову.
У звязку з несвоєчасним виконанням ОСОБА_1 своїх зобовязань за кредитним договором, позивачем нараховані штрафні санкції, а саме: 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 3 463 грн. 95коп. штраф (процентна складова).
Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Як вбачається із матеріалів справи Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2009 року по цивільній справі №2-о-152/09 за заявою ОСОБА_2 про визнання громадянина безвісно відсутнім, заява задоволена та визнано ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 безвісно відсутнім. Рішення набрало чинності 04.01.2010 року. Рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою не скасовано.
Відповідно до ст.39 ЦПК України права, свободи та інтереси особи, яка визнана безвісно відсутньою, захищає опікун, призначений для опіки над її майном.
Виходячи із вищевикладеного, оскільки визнання особи безвісно відсутньою зупиняє цивільну дієздатність, а права, свободи та інтереси особи, яка визнана безвісно відсутньою захищає опікун призначений для опіки над її майном та ненадання позивачем жодних доказів про встановлення опіки та призначення опікуна для залучення його, як відповідача по справі, а тому суд приходить до висновку що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки подані до особи цивільна дієздатність якої зупинена та на даний час не поновлена.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України оскільки позивачу відмовлено в задоволені позову то судові витрати не відшкодовуються.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 533, 611, 625, 1054 ЦК України, ст. ст. 11, 15, 27, 30, 60, 61, 88, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, -
В задоволені позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Л.П.Слюсар