АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Максюти Ж.І.,

суддів: Прозорової М.Л., Макарова М.О.,

за участі секретаря: Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2015 року

по цивільній справі за позовом Органу Опіки та піклування Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Павлоградської райдержадміністрації про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач в позові посилається на те, що ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Мати дитини померла, у зв'язку з чим дитині була призначена пенсія в зв'язку з втратою годувальника. Дитина проживає окремо від батька і знаходиться на утриманні бабусі та дідуся. Батько за власним розсудом розпоряджався пенсією, витративши її на свої потреби. Позивач, виступаючі в інтересах неповнолітньої дитини, просить суд стягнути з відповідача на користь дитини призначену та виплачену пенсію в зв'язку з втратою годувальника в сумі 72621.10 гривень.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2015 року позов Органу Опіки та піклування Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Павлоградської райдержадміністрації про стягнення коштів - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 призначену та виплачену пенсію в зв'язку з втратою годувальника в сумі 72621.10 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави витрати на судовий збір в сумі 726.21 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення суду змінити, та з урахуванням строку позовної давності, ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього на користь доньки 24213,67 грн.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для представництва неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, органом опіки та піклування Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області є її звернення до органів державної влади за захистом її прав та законних інтересів а також її неспроможність, через недосягнення повноліття, самостійно захищати свої права та законні інтереси.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Мати ОСОБА_3, ОСОБА_4, померла НОМЕР_1 (а.с.9).

Після смерті матері дитина проживає разом з батьками померлої матері, дідусем ОСОБА_5 та бабусею ОСОБА_6 в с. Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області.

Батько, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, після смерті дружини проживає в м. Тернівка Дніпропетровської області, повністю поклавши обов'язки по вихованню неповнолітньої на батьків померлої дружини. За цей час відповідач неповнолітньої створив нову сім'ю, в якій народилась ще одна дитина.

18.03.2004 року до управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_2, як батько та законний представник неповнолітньої, за призначенням пенсії в зв'язку з втратою годувальника для ОСОБА_3, за померлу НОМЕР_1 матір ОСОБА_4.

З 07.03.2004 року пенсія призначена та перераховується управлінням до банківської установи на особистий рахунок отримувача пенсії, а саме ОСОБА_2, на користь ОСОБА_3 (а.с.11-17).

Оскільки ОСОБА_3 є неповнолітньою, а ОСОБА_2 не був позбавлений батьківських прав, відтак саме він отримував пенсію в зв'язку з втратою годувальника, яку виплачувала держава дитині.

Як встановлено під час розгляду справи судом першої інстанції, за період з 2004 по 2014 рік відповідач отримав та розпорядився на свій розсуд пенсією в сумі 72621.10 гривень, що підтверджено довідками пенсійного Фонду (а.с.11-16) та довідкою-розрахунком наданою ПАТ "Приватбанк" ( а.с.17-29).

Вказані кошти відповідач витратив на свої потреби, а не на утримання та виховання дитини, а тому районний суд, враховуючи вимоги пункту 3 "Порядку провадження опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини",затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №866 від 24.09.2008 року, ст.ст.2,37 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст. 152 СК України, ст.5 Закону України "Про охорону дитинства" обґрунтовано стягнув з відповідача на користь неповнолітньої ОСОБА_3 призначену та отриману ним пенсію в зв'язку з втратою годувальника в сумі 72621.10 гривень за період 2004 - 2014 років.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги про те, що відповідач, як батько неповнолітньої дитини, мав право на розпорядження її майном, а саме пенсією по втраті годувальника, яку отримував на картковий рахунок КБ "ПриватБанк", оскільки він не позбавлений батьківських прав, та пенсія була при значена за його заявою.

Пенсія по втраті годувальника, яка була призначена на утримання дитини після смерті її матері, це кошти особливого призначення, а тому їх належить використовувати виключно для забезпечення потреб самої дитини, її розвитку, навчання та виховання.

Як встановлено під час розгляду справи і це не заперечувалось відповідачем його донька ОСОБА_3, після смерті матері залишилась проживати з дідусем та бабусею, які саме ї опікувались нею, та займались її вихованням.

Саме з метою належного та достатнього забезпечення життєвої діяльності дитини їй була призначена пенсія, а тому використання її для потреб батька, який не проживає разом з дитиною, є недопустимим.

Також помилковими є посилання відповідача на порушення судом ст. 152 СК України, оскільки саме ця норма права є підставою для звернення Органу Опіки та піклування Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області до суду за захистом порушеного права неповнолітньої ОСОБА_3.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції строків позовної давності при вирішені справи по суті є необґрунтованими, оскільки відповідно до вимог ч.4ст.261 ЦКУ у разі порушення цивільного права або інтересу неповнолітньої особи позовна давність починається від дня досягнення нею повноліття.

Таким чином, рішення суду першої інстанції відповідає встановленим обставинам та вимогам закону, що регулює вказані правовідносини, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не встановлено. Судом повно і всебічно з'ясовані обставини справи, та досліджені докази, надані сторонами, та їм дана належна оцінка в рішенні суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308,315,317 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді