УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Червинської М.Є., Леванчука А.О., Мазур Л.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом прокурора м. Ірпеня в інтересах держави в особі Бучанської міської ради Київської області до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 20 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року прокурор м. Ірпеня, який виступає в інтересах держави в особі Бучанської міської ради Київської області Київської області звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 24 квітня 2008 року рішенням Бучанської міської ради затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_4 у власність площею 0,0100 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1. Відповідно до п. 4 зазначеного рішення, зобов'язано відповідача провести сплату відновної вартості насаджень у сумі 88 141 грн 64 коп., відповідно до затвердженого розрахунку від 22 лютого 2008 року. На земельній ділянці, яка передана у власність відповідачу знаходяться зелені насадження, про що свідчить акт обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню, від 19 лютого 2008 року. Згідно даного акту обстеження на відведеній земельній ділянці знаходяться 29 дерев, з них: 19 сосен діаметром 42-44 см віком 94 роки у задовільному стані та 10 сосен діаметром 42-46 см віком 94 роки у незадовільному стані; зелені насадження, що залишаються на місці на час будівництва передаються на збереження ОСОБА_4 Ураховуючи, що земельна ділянка, яка надана у власність ОСОБА_4 надавалася із земель запасу Бучанської міської ради, тому сума відновної вартості від зелених насаджень повинна надходити до місцевого бюджету м. Буча. У зв'язку з тим, що заборгованість по сплаті коштів за відновну вартість по зеленим насадженням до бюджету м. Буча порушує інтереси держави, оскільки негативно впливає на повноту та своєчасність формування цільового фонду місцевого бюджету м. Буча, прокурор м. Ірпеня просив стягнути з відповідача заборгованість по сплаті коштів за відновну вартість зелених насаджень в розмірі 88 141 грн 64 коп.

Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 27 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 20 травня 2015 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Бучанської міської ради Київської області заборгованість по оплаті коштів за відновну вартість зелених насаджень в розмірі 82 751 грн 48 коп. Вирішено питання про судовий збір.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» охороні та відновленню підлягають всі зелені насадження в межах населених пунктів під час проведення будь-якої діяльності на рахунок коштів власників або користувачів, яким передані земельні ділянки, згідно з нормативами, затвердженими у встановленому порядку.

Згідно з п. 11 Порядку видалення дерев, кущів, газонів, квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2006 року № 1045, згідно з яким відновна вартість зелених насаджень має бути сплачена власником земельної ділянки до місцевого бюджету під час отримання Державного акту на земельну ділянку.

Отримавши державний акт на земельну ділянку, відповідач відновну вартість зелених насаджень до місцевого бюджету не сплатив. Установивши такі обставини, перевіривши правильність визначення відновної вартості зелених насаджень, які знаходяться на земельній ділянці ОСОБА_4, суди дійшли правильного висновку про задоволення позову.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 20 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.Є. Червинська

А.О. Леванчук

Л.М. Мазур