печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5929/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

17 серпня 2015 року Печерський районний суд м. Києва в складі : головуючого - судді Цокол Л.І. за участі секретаря Іваненко С.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вимогами до ПАТ «Дельта Банк» та з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на її користь частину грошового вкладу, що залишилась в розмірі 55 152,00грн.; 16 043,12грн.- нарахованих процентів за час дії договору; 3 789,30грн. -проценти за період користування грошовими вкладами; три відсотки рчних в розмірі 1 114,50грн.; інфляційні витрати в розмірі 14 373, 34грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач в порушення умов укладеного догору не виконав свої зобов'язання, порушив права вкладника, та відповідно повинен нести відповідальність встановлену законом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 не з'явились, подали заяву з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність.

Відповідач ПАТ «Дельта Банк» про час і місце судового розгляду будучи повідомленим належним чином, в судове засідання представника не направив, письмових заперечень не подав.

За згодою представника позивача судом проведено заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що 12 листопада 2014 року між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір №5141 банківського вкладу (депозиту) «Найкраща пропозиція on-line» у гривнях , строком до 10 лютого 2015 року. Сума вкладу склала 255 152,00грн. із процентною ставкою у розмірі 13 процентів річних.

Як свідчить надана представником позивача заява про видачу готівки №1 від 12 червня 2015 року позивачу ОСОБА_1 було виплачено 200 000,00грн. Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Проте як встановлено, строк дії договору укладеного між сторонами закінчив свою дію 10 лютого 2015 року.

З 03 березня 2015 року в ПАТ «Дельта Банк» було запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У відповідності до вимог ст. 8 ЦПК України, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Згідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Керуючись положеннями ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Встановленим фактам відповідають правовідносини, які регулюються ст.ст. 15, 16, 626, 629, 638, 1058, 1060, 1073, 1074 ЦК України, відповідно до яких договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на установлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Ухилення відповідача від повернення коштів є незаконним та безпідставним, оскільки відповідно до вимог статті 1066 ЦК України банк використовує кошти клієнта, гарантуючи його право безперешкодного розпорядження. Він не має права встановлювати непередбачені

договором чи законом обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно з ч. 2 ст. 627 ЦК України у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» клієнт банку - будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку.

Виходячи з вищенаведеного, вкладник за договором банківського рахунку є споживачем послуг банку (клієнт банку), зокрема у сфері залучення коштів на картковий рахунок. Відповідно захист його прав як споживача регламентовано Законом України «Про захист прав споживачів» та відповідними нормами Цивільного Кодексу України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Пунктом 13 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначається: належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем.

Згідно з п. 2 ч.І ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на належну якість обслуговування.

Сам характер фінансово-кредитних відносин, стороною в якій є фізична особа, а також використані у Законах терміни "споживчий кредит", "фінансова установа", "фінансова послуга" дають підстави вважати, що правовідносини, які виникають із кредитних договорів, договорів банківського вкладу, договорів страхування, підпадають під дію Закону України "Про захист прав споживачів".

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Оскільки стороною договору банківського рахунку є фізична особа, то відповідач не міг відмовити у видачі вкладу. Закон (стаття 1074 ЦК України) не допускає обмежень прав клієнта щодо розпорядження такого вкладу. Такі обмеження можливі лише у випадках, передбачених законом і на підставі судового рішення. Такий закон та будь-яке судове рішення станом на день звернення позивача до банку відсутні.

В порушення вимог законодавства, відповідач, після закінчення дії договору та отримання від вкладника заяви видачу грошових коштів готівкою, повернути кошти відмовився.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У справі ZOLOTAS ПРОТИ ГРЕЦІЇ (No 2) Європейський суд з прав людини зазначив наступне: «Суд зазначає, що на підставі статті 830 Цивільного кодексу, якщо особа, яка кладе суму грошей у банк, передає йому право користування нею, то банк має її зберігати і, якщо він використовує її на власну користь, повернути вкладнику еквівалентну суму за умовами угоди. Отже, власник рахунку може добросовісно очікувати, аби вклад до банку перебував у безпеці, особливо якщо він помічає, що на його рахунок нараховуються відсотки. Закономірно, він очікуватиме, що йому повідомлять про ситуацію, яка загрожуватиме стабільності угоди, яку він уклав з банком, і його фінансовим інтересам, аби він міг заздалегідь вжити заходів з метою дотримання законів і збереження свого права власності. Подібні довірчі стосунки невід'ємні для банківських операцій і пов'язаним з ними правом. Суд водночас нагадує, що принцип правової певності притаманний усій сукупності статей Конвенції і є одним з основоположних елеменігів правової держави (Nejdet Sahin і Perihan Sahin проти Туреччини, [ВП], № 13279/05, § 56, 20 жовтня2011 року)».

Оскільки Відповідачем було порушено умови укладеного договору , то наявні правові підстави для стягнення з Відповідача 3% річних в розмірі 1 114,50грн., інфляційних витрат в розмірі 14373,34грн. , та залишку вкладу в розмірі 55 152,00грн., процентів нарахованих за період дії договору в розмірі 16043,12грн., проценти після закінчення дії договору до введення тимчасової адміністрації в розмірі 3 789,30грн. Розрахунок представником позивача складений вірно, не викликає сумніву .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 625, 633, 1058, 1074 ЦК України, ст.ст.8,10,60,88,208,212,213,214, 215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на користь ОСОБА_1 частину грошового вкладу, що залишилась в розмірі 55 152,00грн.; 16 043,12грн.- нарахованих процентів за час дії договору; 3 789,30грн. -проценти за період користування грошовими вкладами; три відсотки рчних в розмірі 1 114,50грн.; інфляційні витрати в розмірі 14 373, 34грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії , а відповідачем - в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Цокол Л.І.