У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О., Мартинюка В.І., Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, за касаційною скаргою представника Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» - Пономарьової Наталії Володимирівни - на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 червня 2014 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 28 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (далі - КП «ХТМ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6, в якому просило стягнути з нього заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01 вересня 2003 року по 31 березня 2011 року у розмірі 8 552 грн 56 коп., поновити позовну давність з моменту звернення до суду із заявою про видачу судового наказу.

На обґрунтування вимог позивач посилався на те, що відповідач мешкає за адресою: АДРЕСА_1, користується послугами з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, однак не сплачує грошові кошти за отримані послуги, у зв'язку з чим за період з 01 вересня 2003 року по 31 березня 2011 року у нього утворилася заборгованість у розмірі 8 522 грн 56 коп.

26 серпня 2011 року Дзержинським районним судом м. Харкова було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_6 на користь КП «ХТМ» заборгованості, однак ухвалою цього ж суду від 28 грудня 2011 року судовий наказ скасовано та роз'яснено заявнику право звернутися до суду з відповідним позовом на загальних підставах.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 червня 2014 року у задоволенні позову КП «ХТМ» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 28 жовтня 2014 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 червня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_6 на користь КП «ХТМ» 149 грн 44 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про стягнення судового збору.

У касаційній скарзі представник КП «ХТМ» - Пономарьова Н.В. -порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанції із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанцій, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1, є споживачем послуг КП «ХТМ», отримує і користується послугами з центрального теплопостачання та підігріву гарячої води.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2011 року скасовано судовий наказ № 2-н-4844/11 від 26 серпня 2011 року, виданий за заявою КП «ХТМ» до ОСОБА_6, про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання.

За період з 01 вересня 2003 року по 31 березня 2011 року за відповідачем рахується заборгованість за надані послуги у розмірі 8 522 грн 56 коп.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено позовну давність, про застосування якої заявлено відповідачем у справі.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги частково, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем пропущено позовну давність щодо вимог про стягнення заборгованості за надані послуги за період з 01 вересня 2003 року по 28 лютого 2011 року, про застосування якої заявлено відповідачем у справі, поважності причин пропуску позивачем не наведено, пред'явлення заяви про видачу судового наказу не є підставою для переривання строку позовної давності. Разом з тим, враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом 19 березня 2014 року, суд апеляційної інстанції вважав, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за послуги теплопостачання та підігріву холодної води за березень 2011 року підлягають задоволенню.

Проте погодитися з такими висновками судів не можна.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Частинами першою, п'ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до пункту 18 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Враховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України <nau://ukr/1618-15>, перериває перебіг строку позовної давності, в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 264 ЦК України <nau://ukr/435-15|st264> (правова позиція, висловлена у Постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015 року у справі № 6-214цс14).

З огляду на викладене, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову у зв'язку з пропуском позовної давності, залишив поза увагою те, що позивач пред'являв заяву про видачу судового наказу, і 26 серпня 2011 року Дзержинським районним судом м. Харкова було видано судовий наказ про стягнення заборгованості, та не з'ясував: коли була пред'явлена заява про видачу судового наказу та початок перебігу позовної давності після його переривання для зобов'язання з визначеним строком виконання.

Таким чином, судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, на що не звернув увагу суд апеляційної інстанції, який дійшов помилкового висновку про те, що пред'явлення заяви про видачу судового наказу не є підставою для переривання строку позовної давності .

Неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, тому судові рішення не можна визнати законними та обґрунтованими, в зв'язку з чим вони підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» - Пономарьової Наталії Володимирівни - задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 червня 2014 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 28 жовтня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова С.О. Карпенко В.І. Мартинюк Г.І. Мостова