САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/1317/15-ц
УХВАЛА

29.04.2015 року Самарський районній суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Бакум І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську цивільну справу за скаргою ТОВ «ФК «Дніпро» на дії державного виконавця, заінтересовані особи: Державний виконавець Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1 та ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2015 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ТОВ «ФК «Дніпро» на дії державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1. В обґрунтування своєї скарги представник заявника послався на наступні обставини. 25.02.2015 року ТОВ «Футбольний клуб «Дніпро» отримало постанову державного виконавця Самарського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_1 від 25.02.2015 року про відкриття виконавчого провадження, відповідно до якої заявник має сплатити 983049,21 грн. до 03.03.2015 року на користь ОСОБА_2 згідно виконавчого листа №206/810/14-ц, виданого Самарським районним судом м. Дніпропетровська 20.02.2015 року. Заявник вважає дії державного виконавця незаконними оскільки, при відкритті провадження були наявні підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження, оскільки у виконавчому листі суду вказано про стягнення з боржника на користь стягувача 1189098,63 грн., згідно з рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.12.2014 року, в той час як ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.01.2015 року внесено виправлення та вказано про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу 983049,21 грн., замість 1189098,63 грн. Крім того, ТОВ «ФК «Дніпро» було подано касаційну скаргу на судові рішення, на підставі яких було видано виконавчий лист на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.12.2014 року, ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.01.2015 року, одночасно також було подано клопотання про зупинення виконання оскаржуваних рішень. За повідомленням ІЦ Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ухвалою суду від 19.02.2015 року клопотання ТОВ «ФК «Дніпро» задоволено, виконання рішення зупинено. Про вказану обставину державний виконавець також був повідомлений. Після отримання ухвали ВССУ від 19.02.2015 року про зупинення виконання рішень, на підставі яких було видано виконавчі документі, оригінал було надано державному виконавцю. Ухвала про зупинення виконання рішення є чинною і підлягає виконанню з моменту її винесення, тобто з 19.02.2015 року, що також унеможливлювало здійснення виконавчого провадження. Щодо постанови від 04.03.2015 року про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 98304,92 грн. та постанови від 05.03.2014 року про накладення арешту на кошти на рахунках ТОВ «ФК «Дніпро» заявник також вважає їх незаконними оскільки вони є похідними від постанови про відкриття провадження, крім того, в своїй постанові державний виконавець вказав про накладення арешту на кошти, які містяться на 14 рахунках ТОВ «ФК Дніпро», у межах суми 1081354,13 грн. (тобто з урахуванням виконавчого збору у розмірі 98304,92 грн., згідно з постановою від 04.03.2015 року). Окрім того, арешт наявних у ТОВ «ФК «Дніпро» рахунків фактично припиняє діяльність Товариства та безпосередньо футбольного клубу. Заявник просив суд визнати неправомірними дії, та скасувати постанови виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби ДМУЮ ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №46649040, про відкриття виконавчого провадження від 25.02.2015 року, про стягнення з ТОВ «ФК «Дніпро» виконавчого збору в сумі 98304,92 грн. від 04.03.2015 року, про арешт коштів на рахунках ТОВ «ФК «Дніпро» від 05.03.2015 року.

Представники заявника в судовому засіданні скаргу підтримали в повному обсязі та просив задовольнити на підставі викладених у скарзі обставин.

Державний виконавець Самарського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги та пояснив, що отримавши на виконання виконавчий лист про стягнення з ТОФ «ФК «Дніпро» на користь ОСОБА_2 суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу у нього не було підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження, оскільки вказаний виконавчий лист відповідав вимогам ЗУ «Про виконавче провадження». Усі наступні виконавчі дії по вказаному провадженню, також проводилися ним у відповідності до вимог чинного законодавства. Після того, як він отримав копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.02.2015 року про зупинення виконавчих дій, 13.03.2015 року ним була винесена постанова про зупинення даного виконавчого провадження.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти викладених у скарзі доводів заявника та вважала, що дії державного виконавця не суперечили вимогам ЗУ «Про виконавче провадження» у звязку з чим просила відмовити у задоволенні скарги.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність залишити скаргу без задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.12.2014 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 та стягнуто з ТОВ «ФК «Дніпро» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 1189098,63 грн. (т.2 а.с.9-11).

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.01.2015 року внесено виправлення в резолютивну частину рішення від 18.12.2015 року та стягнуто на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 983049,21 грн., замість 1189098,63 грн. (т.2 а.с.12).

20.02.2015 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчий лист, в якому суму, що підлягає стягненню за рішенням суду, зазначено у розмірі 1189098,63 грн. (т.2 а.с.38).

На підставі заяви про відкриття виконавчого провадження та виконавчого листа (т.2 а.с.37), державним виконавцем було винесено постанову від 25.02.2015 року про відкриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «ФК «Дніпро» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу про стягнення з ТОВ «ФК Дніпро» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 983049,21 грн. із пропозицією сплатити борг у строк до 03.03.2015 року (т.2 а.с. 42).

Копію постанови про відкриття виконавчого провадження було отримано представником боржника 25.02.2015 року (т.2 а.с.41).

У вказаний у постанові строк ТОВ «ФК «Дніпро» борг у розмірі 983049,21 грн. не сплатили.

04.03.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про стягнення з ТОВ «ФК «Дніпро» виконавчого збору у розмірі 98304,92 грн. (т.2 а.с.44).

05.03.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів на рахунках ТОВ «ФК Дніпро» у межах суми 1081354,13 грн. (т.2 а.с.48).

13.03.2015 року державним виконавцем було винесена постанова про зупинення виконавчого провадження, у звяжу зі надходженням на адресу виконавчої служби ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 19.02.2015 року про відкриття касаційного провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «ФК Дніпро» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, якою виконання рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.12.2014 року зупинено до закінчення касаційного провадження. (т.2 а.с.50-51).

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.04.2015 року касаційну скаргу ТОВ «ФК «Дніпро» відхилено, рішення і ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.12.2014 року та 29.01.2015 року залишено без змін (т.2 а.с.34-35).

Згідно ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України порушено їх права та обовязки.

Згідно ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець протягом 3-трьох робочих днів із дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Суд критично ставиться до посилань представника заявника ті обставини, що виконавче провадження було відкрите незаконно, оскільки виконавчий лист не відповідав вимогам ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», з наступних підстав.

Згідно ч.1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Як забачається з тексту виконавчого листа, виданого 20.02.2015 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська (т.2 а.с.38), його форма і зміст відповідає вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», у звязку з чим у державного виконавця були відсутні підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Той факт, що у вказаному виконавчому листі зазначено суду, що підлягає стягненню, яка не відповідає сумі, зазначеній в ухвалі апеляційного суду від 29.01.2015 року, не може бути підставою для визнання незаконними дій державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки провадження відкрито в межах суми, що зазначена в ухвалі від 29.01.2015 року, а саме 983049,21 грн., тобто права боржника ніяким чином порушено не було.

Крім того, представник боржника не позбавлений справа звернутися до суду в порядку статті 369 ЦПК України із заявою про виправлення помилки, допущеної при оформленні та видачі виконавчого листа.

Що стосується вимог заявника в частині визнання протиправними дій державного виконавця щодо винесення постанови про накладення арешту на грошові кошти на рахунках боржника, то в цій частині вони також задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

В обґрунтування зазначених вимог представник заявника посилається на те, що постановою державного виконавця накладено арешт в сумі 1081354,13 грн. на кожному, з 14 рахунків божника, що в 14 раз перевищує суму, що підлягає стягненню в рамках спірного виконавчого провадження.

Однак, суд не може погодитися з такими доводами представника, оскільки як вбачається з тексту постанови державного виконавця від 05.03.2015 року, арешт накладено на кошти в межах сумі 1081354,13 грн., що знаходять на рахунках боржника, при цьому у вказаній постанові не зазначено, що вказану суму арештовано на кожному із рахунків боржника (т.2 а.с.48).

Твердження представника заявника про те, що арештом усіх наявних у боржника рахунків фактично припиняється діяльність ТОВ «ФК «Дніпро», також не відповідають дійсності, оскільки постановою державного виконавця від 05.03.2015 року накладено арешт не на рахунки боржника, а лише на грошові кошти в межах суми, що підлягає стягненню в рамках відкритого виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, суд не знаходить в діях державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1 порушень вимог Закону України «Про виконавче провадження» підчас виконання рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.12.12014 року, у звязку з чим скарга на його дії підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ТОВ «ФК «Дніпро» на дії державного виконавця залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя О.П.Румянцев