Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Гаврилюк В.К.
Справа № 428/3319/15-ц
Провадження № 22ц/782/292/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі :

головуючого: Гаврилюка В.К.

суддів: Коротенка Є.В., Коновалової В.А.

при секретарі : Веселові С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сєвєродонецьку цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19 травня 2015 року

за позовом ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за пошкодження речі, прийнятої на зберігання, про заміну виду забезпечення позову, -

ВСТАНОВИЛА :

До суду звернулася ОСОБА_3 із позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за пошкодження речі, прийнятої на зберігання. Позивачем ОСОБА_3 та її представником до суду було подано заяву про заміну виду забезпечення позову, в якій вона просила замінити застосований вид забезпечення позову - накладення арешту на 1/2 частину квартири, що належить відповідачу ОСОБА_2 яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом заборони ОСОБА_2 її відчужувати, іншим видом забезпечення позову - накласти арешт на все майно, що належить відповідачу ОСОБА_2 на праві власності в межах ціни позову - 422745грн. 63 коп. Свою заяву позивач обґрунтовує тим, що нею до суду подано позовну заяву до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за пошкодження речі, прийнятої на зберігання, а саме: автомобіля ОСОБА_4 346 Спорт Плюс, 2013 року випуску, білого кольору, д.н. НОМЕР_1, який є її приватною власністю. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду від 22.04.2015 року було вжито заходів забезпечення позову та накладено арешт на 1/2 частину вищезазначеної квартири, що належить ОСОБА_2, шляхом заборони її відчужувати. ОСОБА_3 та її представник вважають, що виникла необхідність у заміні виду забезпечення позову, оскільки предметом позову у даній справі є відшкодування матеріальної та моральної шкоди за пошкодження речі, прийнятої на зберігання, і не ставиться питання про конкретно визначене майно, зокрема, належну відповідачу 1/2 частку квартири, на яку судом накладено арешт, а враховуючи, що ціна позову складає 422745грн. 63 коп., що значно перевищує вартість арештованого майна, вони вважають, що є необхідність замінити вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на все належне відповідачу на праві власності майно в межах ціни позову.

Оскаржуваною ухвалою суду заяву ОСОБА_3 про заміну виду забезпечення позову задоволено, замінено застосований вид забезпечення позову - накладення арешту на 1/2 частину квартири, що належить відповідачу ОСОБА_2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом заборони ОСОБА_2 її відчужувати, іншим видом забезпечення позову - накладено арешт на все майно, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, в межах ціни позову - 422745грн. 63 коп..

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати ухвалу суду, оскільки судом порушені вимоги матеріального та процесуального права, суд неповно зясував обставини, які мають значення для справи, а тому просить винести нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви про заміну виду забезпечення позову.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_2 ОСОБА_5, розглянувши справу у межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернулася до суду із позовною заявою до ФОП ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за пошкодження речі, прийнятої на зберігання. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду від 22.04.2015 року було задоволено заяву позивача про забезпечення позову, вжито заходів забезпечення позову та накладено арешт на 1/2 частину квартири, що належить відповідачу ОСОБА_2 та розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом заборони ОСОБА_2 її відчужувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Такий вид забезпечення позову застосовується у разі, коли подано позов щодо певного майна та за обставинами справи до набрання рішенням законної сили необхідно вжити таких заходів, щоб надалі не виникло перешкод у виконанні ухваленого судом рішення.

Арешт застосовується: для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації; для виконання рішення про конфіскацію майна боржника; при виконанні ухвали суду про накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника накладається державним виконавцем, цим же Законом визначено обовязки і права державного виконавця при примусовому виконанні рішень, а також порядок виявлення майна боржника та накладення арешту на нього. Тобто вирішувати питання, на яке саме майно накладати арешт, має державний виконавець, керуючись Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може за заявою однієї із сторін і зважаючи на пояснення другої сторони допустити заміну одного способу забезпечення позову іншим.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про заміну виду забезпечення позову іншим - накладенням арешту на все належне відповідачу на праві власності майно в межах ціни позову, оскільки предметом позову є відшкодування матеріальної та моральної шкоди за пошкодження речі, прийнятої на зберігання, і не ставиться питання про конкретно визначене майно, зокрема, належну відповідачу 1/2 частку квартири, на яку судом накладено арешт, врахувавши, що на даний час підстави для забезпечення позову не відпали.

Зважаючи на викладене, доводи апелянта про порушення процесуального та матеріального права, необґрунтованість ухвали суду слід вважати такими, що не заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Ухвала суду відповідає вимогам закону, порушень процесуального законодавства не встановлено, тому підстав для скасування ухвали колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно та може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :