Справа №515/1254/15-ц
Провадження №2/515/1679/15
Татарбунарський районний суд Одеської області
18 серпня 2015 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Семенюк Л.А.
при секретарі Унгурян Т.В.
позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
відповідача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки про втрату нею права користування житловим приміщення, посилаючись на наступні обставини.
Позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 14.05.2008 року, який був зареєстрований в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно від 12.06.2008 року, що підтверджується витягом про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.06.2008 року.
Відповідно витягу з погосподарської книги №5 Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, за адресою АДРЕСА_1 значиться зареєстрованою також колишня власниця будинку - ОСОБА_3, яка продала будинок позивачу. На неодноразові звернення позивача до відповідачки знятися з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1, остання не реагує, чим порушує права власника щодо користування та розпорядження належним йому майном.
Оскільки відповідачка у житловому будинку позивача фактично не проживає, не є членом його сім'ї, тому, на думку позивача, вважається такою, що втратила право користування вищевказаним житлом , що в подальшому надасть йому можливість вирішити питання щодо зняття останньої з реєстраційного обліку на підставі рішення суду, оскільки в добровільному порядку вирішити вказане питання не виявилось можливим.
Позивач та його представник у судове засідання не з'явились, однак направили до суду заяву з проханням заслухати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, в разі неявки відповідачки, просили винести рішення при заочному розгляді справи.
Відповідачка в судове засідання двічі не з'явилась, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України, заяви до суду про причину неявки не надіслала.
За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме договору купівлі-продажу від 14.05.2008 року, ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_1 купив у неї житловий будинок з будівлями та спорудами по АДРЕСА_1(а.с.6). Вказаний договір зареєстрований в Державному реєстрі правочинів, що підтверджується витягом №5917378 від 14.05.2008 року (а.с.8).
Копією витягу про реєстрацією права власності на нерухоме майно №19166872 від 12.06.2008 року (а.с.7) підтверджується, що позивач є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі вищезазначеного договору купівлі-продажу.
Із копії облікової картки об'єкта по господарського обліку на 2011-2015 роки за адресою АДРЕСА_1 (а.с.9) вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 - зареєстровані за вказаною адресою, при цьому, відповідачка не є родичкою позивача.
Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач дійсно є власником будинку, розташованого по АДРЕСА_1, тому він, відповідно до закону, має право вільно ним володіти, користуватися та розпоряджатися. Відповідачка ОСОБА_3 зареєстрована у вищевказаному будинку як колишній власник, але фактично там не проживає на протязі тривалого часу, а саме з дати його придбання позивачем - 14.05.2008 року. Своїми діями, які виражаються в небажанні знятися з реєстрації в даному будинку, перешкоджає останньому користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, що підтверджується матеріалами справи.
Враховуючи правову позицію, висловлена ВСУ під час розгляду справи №6-158цс14 від 05 листопада 2014 року, право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї. Із зазначеного слідує, відповідно, що в даному випадку припиняється й право користування жилим приміщенням й у особи - колишнього власника житла.
Вказані обставини та аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави зробити висновок, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом позбавлення відповідачки, як колишнього власника житла, права користування житлом.
За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, за відсутності заперечень відповідачки, суд вважає, що права власника мають бути захищені судом, а тому позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню, як основані на законі, що надасть можливість позивачу розпоряджатися, користуватися і володіти своїм будинком на власний розсуд, як передбачено ч.1 ст.319 ЦК України та в послідуючому, вирішити питання щодо зняття останньої з реєстраційного обліку з належного йому на праві власності будинку.
Судові витрати, понесені та документально підтверджені позивачем при сплаті судового збору (а.с.1), підлягають стягненню з відповідача згідно ч.1 ст.88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.16, 319, 391, ч.2 ст.405 ЦК України, ст.ст.11, 58-60, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_3 /НОМЕР_1 виданий Татарбунарським РВ ГУМВС в Одеській області 19.10.2004 року/ на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243 грн 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Семенюк