АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого Заводян К. І.

Суддів: Бреславського О.Г., Савчук М.В.

Секретаря: Давньої Я.А.

З участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, за апеляційною скаргою ОСОБА_3, в інтересах якої за довіреністю діє ОСОБА_4, на рішення Новоселицького районного суду від 25 травня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 подав позов до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Посилався на такі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_6

Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, у тому числі на ? домогосподарства, що знаходиться по АДРЕСА_1. У 1990-1991 роках дане господарство відносилось до категорії дворів робочого типу, головою якого був ОСОБА_6 Згідно діючого на той час законодавства, спірне господарство було спільною власністю подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_3, з визначеними рівними частками.

Спадкоємцями за законом, після смерті ОСОБА_6, що відносяться до першої черги є він, його матір ОСОБА_3 та брат ОСОБА_5.

ОСОБА_3 вчасно прийняла спадщину, звернувшись до Новоселицької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Провадж. №22-ц/794/940/15 Головуючий у першій інстанції Вівчар Г.А..

Категорія: 39 Доповідач: Заводян К.І.

ОСОБА_5 вступив в управління та володіння спадковим майном, так як був зареєстрований та проживав з спадкодавцем ОСОБА_6

У зв'язку із пропущеним строком на прийняття спадщини він своєчасно не зміг прийняти спадщину разом з матір'ю та братом, оскільки перебував в місцях позбавлення волі.

Вироком апеляційного суду Чернівецької області від 23 грудня 2008 року його було засуджено за скоєний злочин, передбачений част. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Міру запобіжного заходу було обрано утримання під вартою. Строк покарання рахувався з 23 грудня 2008 року.

Вважає, що строк для прийняття спадщини був ним пропущений з поважних причин.

Просив визначити додатковий строк для прийняття спадщини.

Рішенням Новоселицького районного суду від 25 травня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено.

ОСОБА_1 визначено додатковий строк, у межах трьох місяців, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_6

ОСОБА_3, в інтересах якої за довіреністю діє ОСОБА_4, подала на рішення суду апеляційну скаргу.

Вважає, що суд неповно з'ясував обставини справи, а висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи. Судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Позивач мав достатньо часу для подачі оформленої належним чином заяви про прийняття спадщини, але порушивши норми законодавства, пропустив строк для прийняття спадщини без поважних причин.

Судом не взято до уваги, що наприкінці 2010 року ОСОБА_1 звільнився з місць позбавлення волі. Однак лише в 2015 році, тобто через 4 роки подав позов до суду.

Перебуваючи в місцях позбавлення волі, ОСОБА_1 мав фізичну можливість надіслати поштою письмову заяву про прийняття спадщини або відмовитись від неї, згідно ст. 78 ЗУ "Про нотаріат" та п.207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що втратила свою чинність на підставі наказу Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, однак діяла на момент смерті спадкодавця.

Крім того, ОСОБА_1 під час похорону ОСОБА_6 протягом трьох днів перебував вдома.

ОСОБА_1 після звільнення з місць позбавлення волі жодних дій чи навіть розмов з даного приводу не вів. Позивач вирішив вступити у спадщину та подати позов до суду лише після конфлікту з ОСОБА_3

Позивач має де проживати, оскільки він успадкував сусіднє господарство, що належало батькам ОСОБА_6

На початку 2015 року його матір ОСОБА_3 подала позов про визнання за нею права власності в порядку спадкування. ОСОБА_1 був одним з відповідачів по даній справі, однак він жодного разу не з'явився в судове засідання, хоча належним чином був повідомлений про розгляд зазначеної справи. Такі його дії підтверджували відсутність у нього наміру прийняти спадщину.

Вважає, що ОСОБА_1 не навів поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову ОСОБА_1

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд першої інстанції виходив з того, що позивач довів належними і допустимими доказами, що до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк він не звернувся з поважних причин, так як відбував покарання в місцях позбавлення волі. Пропуск наданого законом строку не свідчить про небажання прийняти спадщину після смерті ОСОБА_6

Такий висновок суду не відповідає обставинам справи, яких суд в повному об'ємі не з'ясував, та нормам матеріального права, що відповідно до п.п. 1, 4 част.1 ст.309 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення.

Згідно ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як установлено судом першої інстанції та убачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області помер ОСОБА_6, який був батьком позивача ОСОБА_1 (а.с.6).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на спадкове майно, що знаходиться по АДРЕСА_1. Спадкодавець при житті заповіту не склав.

ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги, що підтверджується свідоцтвом про його народження та свідоцтвом про смерть ОСОБА_6.

Спадщину в порядку спадкування за законом прийняли його матір ОСОБА_3 та брат ОСОБА_5, які звернулися вчасно до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини.

Рішенням Новоселицького районного суду від 05 січня 2015 року за ОСОБА_3 визнано право власності на ? частину спірного домоволодіння.

Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не звернувся вчасно до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті батька ОСОБА_6, оскільки відбував покарання в місцях позбавлення волі.

Вироком апеляційного суду Чернівецької області від 23 грудня 2008 року скасовано вирок Новоселицького районного суду від 17 жовтня 2008 року щодо ОСОБА_1 у частині призначення покарання.

ОСОБА_1 призначено покарання, за част.2 ст.286 КК України, у виді позбавлення волі строком на чотири роки з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на три роки.

ОСОБА_1 змінено міру запобіжного заходу з підписки про невиїзд на утримання під вартою, взявши його під варту із залу суду.

Строк відбування покарання обраховувався з 23 грудня 2008 року та зараховано у строк утримання під вартою з 23 липня по 01 серпня 2008 року (а.с.8-9).

Вирок вступив в законну силу.

Про смерть батька він дізнався перебуваючи в Крюковській ВК-29 Полтавської області.

Відповідно до абз. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнанні поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, несприятливі погодні умови.

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 зазначав поважною причину, що перешкоджала йому своєчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини, -відбування ним покарання в місцях позбавлення волі.

Верховний Суд України у своїй постанові від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, яка в силу ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України зазначив, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не взяв до уваги вищенаведені норми права та належним чином не перевірив поважність пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Разом з тим, ОСОБА_1 не скористався наданим йому правом на подання заяви про прийняття спадщини у встановленому законом порядку і ним не надані будь-які докази в підтвердження поважності причин пропуску такого строку, які б свідчили про об'єктивність, непереборність та істотність труднощів для вчинення ним такої дії.

25 вересня 2010 року закінчився строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6.

30 грудня 2010 року ОСОБА_1 було звільнено з Крюковської ВК-29 Полтавської області.

І лише 16 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.

Зі змісту п.110 Глави 3 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14.06.1994 року №18/5, чинної на час відкриття спадщини, вбачається, що письмова заява про прийняття спадщини може бути подана спадкоємцем особисто або надіслана поштою до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводи позивача про поважність пропуску строку, не заслуговують на увагу, оскільки позивач не надав в підтвердження цьому жодних доказів. Крім того, перебуваючи в місцях позбавлення волі, він не був позбавлений можливості направити відповідну заяву поштою, а протилежне (відсутність за місцем відбування покарання такої можливості) він не довів.

Будь-яких доказів, що свідчили б про неможливість подачі ним відповідної заяви після звільнення з місць позбавлення волі у зазначеному проміжку часу, суду не надано.

За таких обставин позов ОСОБА_1 суд задовольнив необґрунтовано, оскільки ЦК України визначено порядок здійснення права на спадкування.

ОСОБА_1 вчасно не реалізував своє право на прийняття спадщини у встановленому законом порядку і не надав належних, допустимих доказів поважності причин пропуску строку.

З огляду на викладене доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку, що суд неповно з'ясував обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до п.1, 4 част.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення, яким в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Керуючись ст.307, п.1,4. част.1 ст.309 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, в інтересах якої за довіреністю діє ОСОБА_4, задовольнити.

Рішення Новоселицького районного суду від 25 травня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: