Справа 206/1101/15-ц
Провадження 2/206/451/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" червня 2015 р. Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Сухоруков А.О.,

при секретарі Гуртовий В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Хорошманенко Наталія Сергіївна державний нотаріус Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори, ОСОБА_4, про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

27 лютого 2015 року представник позивача ОСОБА_5 звернувся з вказаним позовом.

Свої позовні вимоги з урахуванням останніх уточнень від 19 травня 2015 року обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 народилася дочка ОСОБА_8. 06 жовтня 1990 року вона уклала шлюб із ОСОБА_9 та змінила прізвище на ОСОБА_9. ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер її батько ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла її мати ОСОБА_7 За життя її батько ОСОБА_6 за договором купівлі-продажу від 21.08.1970 року придбав 1/2 частину жилого шлакобетонного будинку А-1, загальною житловою площею 14,8кв.м з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2. З 27.03.1978р. дану вулицю перейменовано на АДРЕСА_1 й територіально приєднано до м. Дніпропетровська. З невідомих причин її батько за життя не провів перереєстрацію часток належної йому 1/2 частини домоволодіння.

Згідно акту від 21.01.2015р., складеного інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_10 вони не належать до самочинного будівництва. Оскільки її батьки проживали разом, а її мати померла через шість днів після батька й не встигла оформити належним чином спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_6, тому вона повністю успадкувала майно померлих батьків. Після її звернення до 8ДДНК про прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_7, з метою встановлення часток власності батька у зазначеному домоволодінні нотаріус направила запит до КП "ДМБТІ" з відповіді яких вбачається, що станом на 31.12.2012р. в інвентаризаційній справі містяться відомості про право власності по АДРЕСА_1: на 58/100 часток за ОСОБА_2, та на 1/2 частку (частка не перереєстрована) за ОСОБА_6. Таким чином вона має право на спадкування за законом 42/100 часток домоволодіння. Інших спадкоємців першої черги немає. Постановою від 20 грудня 2014 року державний нотаріус 8ДДНК Хорошманенко Н.С. на підставі ст. 49 ЗУ "Про нотаріат" відмовила у вчиненні нотаріальних дій, оскільки у неї відсутні на руках правовстановлюючі документи на 42/100 житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями по АДРЕСА_1 на ім'я спадкодавця. У висновку з технічної інвентаризації від 08.05.2015р. вказано, що згідно акту визначення часток від 1985 року на нерухоме майно та рішення Виконкому Самарського району м. Дніпропетровська про затвердження часток від 11.10.1985 року № 508/1 за ОСОБА_6 затверджено 42/100 частин домоволодіння. Станом на 16.01.2015р. 42/100 частини домоволодіння складаються з: літ. А-1 - житловий будинок прим. 1-1, 1-2, літ. А1-1 - житлова прибудова, літ. а-1 - прибудова, 1/2 частина літ. Б - сарай, літ. В - вбиральня, літ. Д - душ, літ. Ж - погріб, №1,2,9,11,12, 1/2 частина № 10 - споруд, ІІ - мостіння.

На підставі викладеного просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на 42/100 частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1 що складається з: літ. А-1 - житловий будинок прим. 1-1, 1-2, літ. А1-1 - житлова прибудова, літ. а-1 - прибудова, 1/2 частина літ. Б - сарай, літ. В - вбиральня, літ. Д - душ, літ. Ж - погріб, №1,2,9,11,12, 1/2 частина № 10 - споруд, ІІ - мостіння, що розташоване на земельній ділянці загальною площею 1060 кв.м в порядку спадкування за законом (а.с.112-115).

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, обґрунтувавши їх з тих же підстав, що викладені в позовній заяві, просив суд задовольнити позов. Зазначив, що позивач є єдиним спадкоємцем, її брат відмовився від прийняття спадщини. Нічиї права не порушуються.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Зазначила, що вона живе все життя за адресою АДРЕСА_1 і інших спадкоємців, крім позивача не має.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував та просив задовольнити. Зазначив, що він від спадщини відмовився на користь сестри, позивача ОСОБА_1 претензій не має. Надав заяву про подальший розгляд справи за його відсутності (а.с.90).

Третя особа - Восьма дніпропетровська державна нотаріальна контора в судове не зявилися, надали заяву з прохання слухати справу без їх участі та надали копії спадкових справ після смерті ОСОБА_7, ОСОБА_6 (а.с.119-120).

Вислухавши доводи та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав, встановлених в судовому засіданні.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_6 та ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження від 30 червня 1971 року, серії НОМЕР_1, актовий запис № 166 (а.с.7).

06 жовтня 1990 року ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_9, після чого змінила прізвище на ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 06 жовтня 1990 року, серії НОМЕР_2, актовий запис № 555 (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії № НОМЕР_3, виданого 26 березня 2014 року, актовий запис № 284 (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_7 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії № НОМЕР_4, виданого 02 квітня 2014 року, актовий запис № 7 (а.с.10).

21.08.1970 року ОСОБА_6 за договором купівлі-продажу придбав 1/2 частину жилого шлакобетонного будинку А-1, загальною житловою площею 14,8кв.м з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1, договір зареєстровано в Дніпропетровському міжміському бюро технічного інвентаризації 21 серпня 1970 року (а.с.11-12).

З акту інженера з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_10 від 21.05.2015 року вбачається, що проведено 16.01.2015р. технічну інвентаризацію домоволодіння по АДРЕСА_1, за результатами якої встановлено, що в житловому будинку А-1 перебудування відбулося до 05.08.1992 року і не належить до самочинного будівництва. Також на земельній ділянці відбулося будівництво літ. Д - душу, літ. Е - вбиральні, що також не належить до самочинного будівництва. Станом на 16.01.2015р. домоволодіння по АДРЕСА_1 складається з: літ. А-1 - житлового будинку шлакобетонного житловою площею 52,7кв.м, загальною площею 94,8кв.м, літ. Б - сараю шлакоблочного, під літ. Б - погребу бетонного, літ. В - вбиральні дерев'яної, літ. Г - гаражу цегляного, шлакоблочного, літ. Д - душу цегляного, літ. Ж - погребу шлакоблочного, літ Е - вбиральні дерев'яної, металевої, №1-12 - споруд, І, ІІ - мостіння (а.с.13).

З відповіді Комунального підприємства "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради від 05.12.2014р. №13453 вбачається, що станом на 31.12.2012р. в інвентарній справі містяться відомості про право власності за адресою: м. Дніпропетровськ, АДРЕСА_1: 58/100ч. за ОСОБА_2 та на 1/2ч. (частка не перереєстрована) за ОСОБА_6 (а.с.14).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 20.12.2014р. державного нотаріуса Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори Хорошманенко Н.С. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 42/100 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями по АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровськ, після смерті матері ОСОБА_7 та батька ОСОБА_6 ОСОБА_1 було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавця (а.с.16).

З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 16.01.2015р. житловий будинок А-1 має загальну площу 94,8кв.м, житлову 52,7кв.м, допоміжну 42,1кв.м, складається з двох квартир. Квартира 1 загальною площею 44,9кв.м, житловою 28,8кв.м, допоміжна 16,1кв.м та складається з: 1 - вітальня площею 8,2кв.м, 2 - житлова площею 12,1кв.м, 3 - житлова площею 8,5кв.м, 4 - коридор 5,7кв.м, 5 - кухня площею 7,2кв.м, 6 - санвузол площею 3,2кв.м. Квартира 2 загальною площею 49,9кв.м, житловою 23,9кв.м, допоміжна 26,0кв.м та складається з: 1 - коридор площею 6,8кв.м, 2 - ванна площею 3,8кв.м, 3 - коридор площею 4,4кв.м, 4 - кухня площею 11,0кв.м, 5 - житлова площею 9,3кв.м, 6 - житлова площею 14,6кв.м. Площа земельної ділянки 1060кв.м. (а.с.17-19).

Із наданих Восьмою дніпропетровською державною нотаріальною конторою копії спадкових справ № 178/2014 відкритої до майна ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року та спадкової справи № 180/2014 відкритої до майна ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3. з заявою про прийняття спадщини від 04.04.2014 року звернулася донька померлих ОСОБА_1. ОСОБА_4 син померлих, подав до нотаріуса заяву від 05.04.2014. про відмову від спадщини (а.с.29, 38). 20 грудня 2014 року ОСОБА_1 подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_7, яке складається з 42/100ч. житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями АДРЕСА_1, але постановою від 20.12.2014р. їй було відмовлено, оскільки у неї відсутні на руках правовстановлюючі документи на ім'я спадкодавця. 25 грудня 2014р. ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину на депозитні вклади (а.с.24-85).

Рішенням Виконкому Самарського району м. Дніпропетровська про затвердження часток від 11.10.1985 року № 508/1 затверджено акт ідеальних часток від 01.07.1985 року МБТІ на домоволодіння по АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 затверджено 42/100 частин домоволодіння, жилий будинок А-1 - житловий будинок прим. 1-4, 1-5, літ. А'-1 - житлова прибудова прим. 1-8, 1-2, 1-7-1, 1/2 частина літ. Б - сарай, погріб під Б, літ. В - вбиральня, паркани 1,3,4, мощення ІІ, 1/2 частина колодязя К (а.с.55).

Рішенням від 14 вересня 1969 року Товариського суду середньої дільниці земельну ділянку, розміром 1066кв.и по вул. Горького, 11 поділено між власниками в рівних долях (а.с.96).

З копії акту від 01.07.1985 року з інвентаризаційної справи на АДРЕСА_1 змінено дольове співвідношення у зв'язку з побудовою житлових прибудов А'-1 і А''-1 по рішенню Ігренського виконкому № 142 від 16.05.1972 року і № 191 від 10.07.1973р. ОСОБА_6. належить 1/2 частина домоволодіння. В користуванні у ОСОБА_6 знаходиться: в житловому домі А-1 приміщення 1-4, 1-5 площею 20,3кв.м, в житловій прибудові А'-1 приміщення 1-3, 1-2 загальною площею 14,2кв.м., сіни 1-1, 1/2 частина сараю Б, погріб під Б, вбиральня В, паркани 1,3,4, мощення ІІ, 1/2 колодязя К, що становить 42/100 частини домоволодіння (а.с.108).

З висновку технічної інвентаризації від 08.05.2015р. станом на 16.01.2015р. 42/100 домоволодіння по АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську складається з: в літ. А-1 - житловому будинку прим. 1-1, 1-2, літ А1-1 - житлової прибудови, літ. а-1 - прибудови, 1/2 частина літ. Б - сараю, літ. В - вбиральні, літ. Д - душу, літ. Ж - погребу, № 1,2,9,11,12, 1/2 частина №10 - споруд, ІІ - мостіння (а.с.116).

Аналізуючи спірні правовідносини, співвідношуючи їх із встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами справи, суд доходить до наступного.

У відповідності до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В силу ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положенням ст. 1222 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Згідно ст. 1258 ЦК України - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Змістом ст. 1261 Цивільного кодексу України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

У відповідності до ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Оскільки батьки ОСОБА_1 проживали разом, її мати померла через шість днів після батька й не встигла оформити спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_6, то ОСОБА_1 є такою, що повністю успадкувала майно померлих батьків.

Так, ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Положеннями ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

В силу ч. 3 ст. 59 ЦПК України, суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

В силу ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог так і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши та зясувавши всі необхідні обставини справи та оцінюючи усі наявні докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 16, 328, 1216-1218, 1220, 1222, 1225, 1258, 1261, 1265, 1268, 1269, 1276 Цивільного кодексу України, ст.ст.4-8, 10, 11, 18, 57-61, 88, 130, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом, право власності на 42/100 частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1 що складається з: літ. А-1 - житловий будинок прим. 1-1, 1-2, літ. А1-1 - житлова прибудова, літ. а-1 - прибудова, 1/2 частина літ. Б - сарай, літ. В - вбиральня, літ. Д - душ, літ. Ж - погріб, №1,2,9,11,12, 1/2 частина № 10 - споруд, ІІ - мостіння, що розташоване на земельній ділянці загальною площею 1060кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.О. Сухоруков