Справа № 127/2-1765/10
Провадження № 2-р/127/32/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області у складі: головуючого-судді Овсюк Є.М.

за участю секретаря Олійник І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ПАТ «УкрсиБбанк» про розяснення рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

21.04.2015 року ПАТ «УкрсибБанк» звернулось до суду з заявою про розяснення рішення суду.

В заяві зазначено, що 07.12.2010 року рішенням Ленінського районного суду м.Вінниці у справі № 2-1765/10 за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вирішено позов задоволити і стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором за № 0 від 26 лютого 2008 року, договором поруки від 26 лютого 2008 року за №183024, на суму 178 140,31 доларів США, що в еквіваленті на національну валюту за курсом НБУ складає 1 426 903,89грн., в т.ч. пеня 27 747,63 гривень, неустойка 5000,00 гривень, загальна сума заборгованості складає 1 459 651, 52 гривень.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором за №0 1) від 23 лютого 2007 року, Договором поруки від 23 лютого 2007 року за №98188 на суму 39 001,13 доларів США, що в еквіваленті на національну валюту за курсом НБУ складає 312 399,06 грн., в т.ч. пеня 4 413,47 гривень, неустойка 500,00 гривень, загальна сума заборгованості складає 317 382, 53 гривень.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором за №0 від 26 лютого 2008 року, Договором поруки від 26 лютого 2008 року за №182945, договором поруки від 16 червня 2008 року за №211320, Договором поруки від 26 лютого 2008 року за №183022, на суму 1 553 203,18 гривень., в т.ч. пеня 16 020,15 гривень, неустойка 5000,00 гривень, загальна сума заборгованості складає 1 604 223, 33 гривень.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь АТ «УкрСиббанк» понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1700 гривень та по оплаті за ІТЗ в сумі 120 гривень.

АТ «УКрсиббанк» просить суд розяснити вищезазначене рішення суду стосовно того, в якій валюті підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 0 від 26 лютого 2008 року та за кредитним договором № 111247200 (НОМЕР_1) від 23.02.2007 року, так як в резолютивній частині рішення судом було вказано суму стягнення як у валюті договору (долар США) так і з вказанням суми гривневого еквіваленту (станом на 22.01.2010 року, натомість судом ухвалене зазначене рішення 07.12.2010 року без врахування сум гривневого еквіваленту).

В судовому засіданні представник ПАТ «Укрсиббанк» ОСОБА_4 підтримала заяву про розяснення судового рішення обґрунтовуючи її викладеними в заяві обставинами.

Відповідачі в суд не зявились, про час і місце розгляду заяви належним чином повідомлені, а тому відповідно до положення ч. 3 ст. 221 ЦПК України суд ухвалив провести розгляд заяви у її відсутність.

Розглянувши заяву, заслухавши представника ПАТ «Укрсиббанк», суд дійшов наступного.

Виносячи рішення 07.12.2010 року у справі № 2-1765/10 за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договорами № 0 від 26 лютого 2008 року та № 111247200 (НОМЕР_1) від 23.02.2007 року суд стягнув заборгованість в розмірі 178140,31 доларів США, що в еквіваленті на національну валюту за курсом НБУ складає 1 426 903,89грн., а разом з пенею і неустойкою загальна сума заборгованості складає 1549651,52 грн., по кредитному договору № НОМЕР_2 від 26.02.2008 року і 39 001,13 доларів США, що в еквіваленті на національну валюту за курсом НБУ складає 312 399,06 грн., а разом з пенею і неустойкою загальна сума заборгованості складає 317382,53 грн., по кредитному договору № 111247200 (НОМЕР_1), тобто зазначив і валюту і гривневий еквівалент за курсом НБУ станом на 22.01.2010 року.

Заявнику АТ «Укрсиббанк» розяснення зазначеного рішення потрібно для уникнення неправильного виконання даного рішення суду в частині валюти стягнення грошових коштів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь в справі або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз»яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Подання заяви про розяснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане, або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлено до примусового виконання.

Як встановлено судом, на час звернення з заявою про розяснення рішення Ленінського районного суду м.Вінниці від 07.12.2010 року ще не виконано.

Як слідує з рішення Ленінського районного суду м.Вінниці від 07.12.2010 року стягнення заборгованості за кредитним договором проведено в іноземній валюті з визначенням еквіваленту в національній валюті (гривня) відповідно до курсу НБУ станом на день винесення заборгованості.

При цьому суд слідував принципу диспозитивності цивільного судочинства передбаченого ст.. 11 ЦПК України, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь в справі, тобто сам позивач розпорядився своїми правами, щодо предмету позову і в якій валюті стягувати заборгованість і обрав долар США з відповідним еквівалентом в гривнях.

З врахуванням того, що в рішенні, яке набуло законної сили чітко зазначено заборгованість в національній валюті в гривні (9317382,53 гривень), що також зазначено і у виконавчому листі № НОМЕР_3 щодо примусового виконання зазначеного рішення суду , розяснити рішення суду від 07.12.2010 року зазначивши в ньому лише одну валюту в якій підлягає стягненню сума заборгованості за кредитними договорами буде означати те, що суд змінив рішення суду в якому стягнення проводиться 2-а валютами, що є недопустимим, як зазначено в ч. 1 ст. 221 ЦПК України. Не допускається також і розяснення мотивів ухваленого рішення, про що вказано в п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 «Про рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року.

Таким чином, суд вважає рішення Ленінського районного суду м.Вінниці від 07.12.2010 року зрозумілим, а отже відсутні підстави для його розяснення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.. 221 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про розяснення рішення Леніського районного суду м.Вінниці від 07.12.2010 року № 2-1765/10 за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали суду.

СУДДЯ: