Справа № 310/4835/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

01 липня 2015 року Бердянський міськрайонний суд

У складі: головуючого судді Троценко Т. А.

При секретарі: Корнієнко М. Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення боргу,

- за самостійним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання договору недійсним,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, де вказала, що 06. 06. 2012 року вона позичила ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 10 000 доларів США, що у еквіваленті складало на момент укладання договору займу 8 000 грн. Строк повернення боргу -07. 06. 2013 року. Грошові кошти передавалися у день підписання договору займу.

Боржник у встановлений договором термін борг не повернув.

На момент подання позову курс долара склав 1188, 19 грн. за 100 доларів США, тому вона просить стягнути з відповідача на свою користь 118 819, 19 грн.

В судовому засіданні позивачка з представником за договором і свідоцтвом адвокатом ОСОБА_5 підтримала позов і пояснила, що її брат ОСОБА_2 разом з дружиною попросили в неї зайняти їм 10 000 доларів США на купівлю автомобіля. У кінці травня вона дала гроші, і через два тижня написали договір займу.

В момент передання грошей ОСОБА_3, яка на той момент була дружиною її брата ОСОБА_4, присутньої не була, знаходилася з дітьми в іншій кімнаті, в той час, коли вона винесла гроші брату були присутні її чоловік, брат ОСОБА_2 і їх знайомі ОСОБА_6 і ОСОБА_7. Оскільки вона довіряла брату, то відразу розписку не взяла з нього, а в потім вирішили скласти договір займу, тому він був підписаний 06. 06. 2012 року. Сім»я ОСОБА_2 в подальшому, через 3-4 місяця придбала автомобіль приблизно за та ж ціну, яку вона їм позичила. На даний час відповідач гроші їй не повернув, тому вона просить стягнути з нього суму боргу з урахуванням курсу долара на день звернення до суду.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав і пояснив, що дійсно, він зайняв у сестри 10 000 доларів США на купівлю автомобіля, його дружина про це знала, не заперечувала. У вересні 2010 року вони машину купили, гроші він сестрі не повернув до цього часу.

ОСОБА_4 особа ОСОБА_3 в судовому засіданні з представником за договором і свідоцтвом адвокатом ОСОБА_8 заперечує проти позову, пояснила, що вони з колишнім чоловіком займались сезонною переробкою риби, і їм дійсно потрібен був для роботи автомобіль, вони мали можливість на нього заробити, декілька років копили гроші, і за 9000 доларів придбали автомобіль у вересні 2012 року. Вона завжди була проти того, щоб гроші займати, тому вона б ніколи не погодилася на зайом такої великої грошової суми, і ніякої згоди на це не давала, і не могла надати. Влітку 2012 року вони продали свій автомобіль «Фольсваген» за 3000 доларів, добавили грошей і купили «Мерседес» за 9 000 доларів США.

10 000 доларів США в них дома ніколи не було, оскільки вона завжди контролювала кількість їх грошей, і про договір займу дізналася лише у листопаді 2014 року.

ОСОБА_3 звернулася із самостійним позовом, де просить визнати вказаний договір займу недійсним, оскільки вартість покупки перевищує вартість дрібної побутової угоди, а на зайом грошей на купівлю автомобілю, що потребує державної реєстрації, вона не давала своєї згоди. Тим більше, що таким чином до неї можуть предявлятися претензії стосовно угоди займу, яка відбулася у період знаходження її у шлюбі з ОСОБА_2, що може вплинути на її права та інтереси.

Відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_1 позовні вимоги ОСОБА_3 не визнали на тих підставах, що гроші у борг на покупку автомобіля передавалися, і позивачка про це знала.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що у 2012 році він займався ринком автомобільних продаж, і до нього звернувся ОСОБА_2 з проханням проконсультувати його щодо марки та вартості автомобіля, який вони хотіли придбати для своєї сім»ї. Він знав, що у них 2 дітей, тому посовітував купити мікроавтобус «Мерседес Віто», який коштував приблизно 10 000 доларів США. У кінці весни на початку літа 2012 року він був присутній у подружжя ОСОБА_1, і на прохання брата ОСОБА_1 винесла пачку доларів, які дала на купівлю автомобілю. Кількість грошей при ньому не рахували, він тільки сказав, що у такому разі необхідно складати розписку, але у той день розписку при ньому ніхто не писав. При передачі грошей були присутні він, ОСОБА_1 з чоловіком, ОСОБА_2 і ОСОБА_7, ОСОБА_3 він не бачив.

Свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10 суду пояснили, що вони як подруги ОСОБА_3, знають про те, вона з колишнім чоловіком ОСОБА_4 займалися переробкою та продажем риби, копили гроші на автомобіль «Мерсесес Віто», який і придбали у 2012 році, коли продали старий автомобіль. ОСОБА_3 завжди була проти того, щоб брати гроші в борг, тому машину купили за свої зароблені кошти.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що на початку червня 2012 року вона була свідком того факту, як ОСОБА_1 давала в борг ОСОБА_4 та його дружині ОСОБА_4 гроші в американських доларах на купівлю автомобілю. За столом у момент передачі грошей була і ОСОБА_3

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 і задоволення позову ОСОБА_3, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (до розірвання шлюбу ОСОБА_2) ОСОБА_11 перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2003 року по 20. 01. 2014 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_12»ю 04. 05. ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_2 10. 09. ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як вбачається з матеріалів справи у травні 2012 року ОСОБА_2 взяв в борг у своєї рідної сестри ОСОБА_1 10 000 доларів США строком до 07. 06. 2013 року, про що 06. 06. 2012 року був укладений договір займу.

З пояснень ОСОБА_13 та ОСОБА_2 вбачається, що останній позичив гроші на купівлю автомобілю «Мерседес Віто» для потреб своєї сім»ї, який фактично придбав у вересні 2012 року.

Заперечуючи проти факту займу грошових коштів, ОСОБА_14 просить визнати договір займу недійсним на підставі ст. 65 СК України, посилаючись на порушення своїх прав як сторони у зобовязальних відносинах спільного майна подружжя, оскільки вказаний договір був укладений в період знаходження її у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4

Стаття 65 СК України передбачає, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим подружжям без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладенням одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально посвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім»ї, створює обовязки для другого подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім»ї.

04 вересня 2012 року ОСОБА_2 придбав автомобіль Mersedes Benz Vito вартістю 59 732 грн. 09 коп., про що свідчить довідка рахунок серії ДПІ, видана ТОВ «Південно східна нафтогазова компанія».

Таким чином судом безумовно встановлено, що, по - перше, угода виходить за межі дрібної побутової, розмір якої передбачений ч. 1 ст. 31 ЦК України, по друге договір купівлі автомобілю потребував державної реєстрації, що і було зроблено на підставі вказаної вище довідки рахунку, що підтверджено довідкою Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Бердянська, Бердянського та Приморського районів ГУ МВС у Запорізькій області (довідка від 06. 03. 2015 року), і по третє встановлена відсутність на вчинення цієї угоди письмової згоди ОСОБА_3 , яка у 2012 році являлася дружиною ОСОБА_2

Жодна з цих обставин відповідачами спростована не була.

За таких обставин заперечення ОСОБА_3 проти укладання договору займу ОСОБА_2 без її згоди у період перебування їх у зареєстрованому шлюбі визнаються судом обгрутованими, і такими, що повністю відповідають вимогам закону.

Твердження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_3 знала про факт займу грошей на придбання автомобіля не можуть прийнятися судом до уваги, оскільки наявності такої згоди судом встановлено не було, а письмової згоди на це ОСОБА_3 не надавала, і цей факт відповідачами не заперечувався.

Показання свідка ОСОБА_7 суд не приймає до уваги, оскільки вони суперечать поясненням сторін і показанням свідка ОСОБА_6, які пояснювали однозначно, при переданні грошей ОСОБА_3 присутньої не була, оскільки знаходилася з дітьми в іншій кімнаті.

Крім того, суд встановлено, і це підтверджено копією позовної заяви, між колишнім подружжям ОСОБА_2 існує судовий спір про поділ майна подружжя, і договір позики, укладений в період шлюбу, створює за вимогами ст. 65 СК України правові обовязки для обох з подружжя.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що договір позики між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 підлягає визнанню недійсним.

Суд відмовляє у позові ОСОБА_1, яка посилається у позовних вимогах про стягнення боргу як на підставу позову договір позики, який визнається судом недійсним, але ця обставина не позбавляє її права звернутися з позовом до ОСОБА_15 про витребування майна, набутого без достатньої правової підстави.

Керуючись ст. 65 СК України, ст. ст. 10,60, 212-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати недійсним договір позики, укладений 06 червня 2012 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на суму 10 000 доларів США.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Бердянський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:ОСОБА_16