Справа №263/3508/15-ц
Провадження № 2-н/263/492/2015
УХВАЛА

про відмову в прийнятті заяви про видачу судового наказу

30 березня 2015 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Артеменко Л.І., розглянула заяву Комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за користування тепловою енергією,

ВСТАНОВИЛА:

27.03.2015 до суду надійшла заява ККП «Маріупольтепломережа» про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, заборгованості за користування тепловою енергією за адресою: АДРЕСА_1, в розмірі 5762,60 грн., яка виникла за період з 01.01.2011 року по 01.03.2015 року, 3% річних від простроченої суми в розмірі 342,71 грн., інфляційні витрати в розмірі 1579,97 грн..

Відповідно до ст.96 ч.1 п.3 ЦПК України судовий наказ може бути видано за заявленою вимогою про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг за наявності доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг, та надання суду документів, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, у тому числі й розрахунку щомісячних нарахувань вартості спожитих послуг, а також застосування тарифів на послуги, при цьому документи, що підтверджують матеріально-правову вимогу заявника, мають бути додані до заяви про видачу судового наказу в оригіналі або належним чином завірених копіях (ст.. 98,ст..100ч.3п.2,ст..103 ЦПК України). На такі документи поширюються вимоги ст..58 та 59 КПК щодо належності та допустимості доказів. (Постанова №14 від 23.12.2011 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження).

У відповідності до узагальнення Верховного суду України від 19.10.2009 року, для того, щоб той чи інший акт був визнаний документом та мав статус офіційного, він повинен відповідати певним ознакам: 1) документ повинен містити певну інформацію (відомості, дані тощо);2) така інформація має бути зафіксована у тій чи іншій формі (письмовій, цифровій, знаковій) і мати певні реквізити (бланк, печатку, штамп, голограму), які передбачені законом чи іншим нормативним актом;3) інформація повинна бути зафіксована на відповідному матеріальному носії (папері, дискеті, диску, магнітній, кіно, відео-, фотоплівці тощо) з метою її зберігання, використання або розповсюдження; 4) документ має бути складений, засвідчений, виданий чи розповсюджений в інший спосіб службовою особою від імені державних органів, органів місцевого самоврядування, громадських організацій та об'єднань, а також підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності.

В обґрунтування заявлених вимог заявник надав розшифровку за особовим рахунком, за якою зроблений розрахунок самої суми заборгованості, та розрахунки 3% річних від простроченої суми та інфляційних витрат, які зроблені на 3 аркушах, та які належним чином не завірені, а саме: не містять ніяких реквізитів, не засвідчені жодною уповноваженою посадовою особою ККП «Маріупольтепломережа».

Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» роз'яснено, що наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

У пункті 13 вищезазначеної Постанови Пленуму зазначено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Так, ККП «Маріупольтепломережа», на порушення вимог ст.96 ч.1 п.3 ЦПК України, не надано письмових доказів щодо підтвердження фактичного надання та отримання даних послуг боржником за вказаний період, не надано доказів, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником, не надано документів, що підтверджують правильність застосування тарифів при визначенні вартості спожитої теплової енергії.

Таким чином, з наданих документів вбачається спір про право заявника на отримання від боржника заявленої суми вимог за заявлений період, що відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ст.ст. 99 ч.2, 100 ч.3 п.2 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИЛА:

Відмовити в прийнятті заяви Комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за користування тепловою енергією за період з 01.01.2011 року по 01.03.2015 року.

Заяву разом з усіма документами, доданими до неї, повернути заявнику.

Платіжний документ про сплату судового збору залишити в справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя Л.І. Артеменко