Справа № 159/3150/15-ц
Провадження № 2/159/893/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 06 липня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Луньової Т.М.

за участі секретаря Канашкової О.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутого майна (грошових коштів),

встановив:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2, у якій прохає суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 46800 грн. безпідставно набутих грошових коштів та 10360,75 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами. У ході судового розгляду 06 липня 2015 року представник позивача уточнив позовні вимоги, шляхом їх зменшення, прохав ухвалити рішення яким стягнути з відповідача на користь позивача 29800 грн. безпідставно набутих грошових коштів та 5000 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами

Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: 03 жовтня 2011 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було досягнуто згоди щодо купівлі-продажу належного відповідачеві на праві приватної власності автомобіля марки PEUGEOT моделі PARTNER, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) VF3GBWJYB96030017, тип ТЗ вантажний вантажопасажирський. Того ж дня приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу ОСОБА_4 було посвідчено довіреність згідно якої відповідач ОСОБА_2 уповноважила позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_5 бути представниками відповідача при вирішенні питань, повязаних з відчуженням автомобіля марки «PEUGEOT» моделі PARTNER, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) VF3GBWJYB96030017, належного відповідачеві на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САА №602335 і який перебуває на обліку в Ковельському ВРЕР ВДАІ УМВС України у Волинській області з 30 квітня 2010 року, з правом керувати зазначеним транспортним засобом, зняти його з обліку та з правом передоручення, строком на три. На підтвердження укладення сторонами договору купівлі-продажу відповідач ОСОБА_2 передала позивачеві розписку про отримання нею від позивача коштів за відчужений нею транспортний засіб в сумі 46800 грн. та передала позивачеві сам транспортний засіб, якій був предметом договору-купівлі-продажу з документами на цей транспортний засіб. В подальшому, приватним нотаріусом було повторно оформлено аналогічну довіреність 24.12.2014 року.

04 вересня 2013 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції було винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_2 та оголошення заборони на його відчуження у межах виконавчого провадження ВП №39641513 від 04.09.2013 року і як наслідок, було арештоване майно відповідача ОСОБА_2, у тому числі автомобіль «PEUGEOT», який був предметом договору купівлі-продажу, укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 03.10.2011 року.

31 жовтня 2013 року на посту ДАІ в м. Сарни Рівненської області працівники ДАІ вилучили в позивача автомобіль «PEUGEOT» моделі PARTNER, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 на виконання постанови державного виконавця.

В подальшому, відповідно до протоколу проведення електронних торгів за №64428 від 23.03.2015 року вказаного автомобіля було продано громадянину ОСОБА_6, як особі яка запропонувала найвищу ціну за автомобіль. Згідно акту про проведення електронних торгів від 06.04.2015 року автомобіль було продано за 78552,30 грн.

Незважаючи на ту обставину, що за рахунок автомобіля, відчуженого позивачеві відповідачем за ціною 46800 грн., відповідач ОСОБА_2 погасила свою заборгованість перед кредиторами в сумі 70004,46 грн., коштів, отриманих від позивача за вказаний автомобіль відповідач позивачеві не повернула.

Відтак, відповідач ОСОБА_2 безпідставно отримала від позивача кошти в сумі 46800 грн. і безпідставно користувалась і продовжує користуватись вказаними коштами, що у відповідності до вимог ст. 83 ЦК України надає позивачеві право вимагати від відповідача безпідставно отримане майно (кошти) та проценти за користування вказаними коштами.

Представник позивача ОСОБА_7 в судовому засіданні позов підтримав з підстав, зазначених у ньому і прохає його задовольнити, з урахуванням уточнених позовних вимог. Прохає ухвалити рішення яким стягнути з відповідача на користь позивача 29800 грн. безпідставно набутих грошових коштів та 5000 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами. Обґрунтовуючи розмір коштів, які підлягають стягненню з відповідача, як безпідставно набуті нею, покликається на ту обставину, що 03 травня 2015 року відповідач ОСОБА_2 у добровільному порядку повернула позивачеві 17000 грн. від суми, безпідставно отриманої нею.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позову не визнала і заперечила проти його задоволення. Заперечуючи проти позову посилається на ту обставину, що згідно розписки від 03.10.2011 року між сторонами було фактично укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу - автомобіля марки PEUGEOT моделі PARTNER, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) VF3GBWJYB96030017, тип ТЗ вантажний вантажопасажирський. На прохання позивача було оформлено нотаріального посвідчені довіреності згідно яких відповідач ОСОБА_2 уповноважила позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_5 бути представниками відповідача при вирішенні питань, повязаних з відчуженням автомобіля та правом керування вказаним транспортним засобом. Вона неодноразово наголошувала позивачеві на тому, щоб він у передбаченому законом порядку оформив право власності на автомобіль, однак її попередження позивач ігнорував, унаслідок чого автомобіль був арештований. Вважає, що позивач умисно ухилявся від оформлення права власності на придбаний автомобіль, переслідуючи особисті корисливі інтереси.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмової докази у справі суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню.

Обгрунтовуючи вимоги позовної заяви позивач покликається на ту обставину, що відповідач ОСОБА_2 без достатньої правової підстави отримала від позивача кошти в сумі 46800 грн., як оплату вартості автомобіля за договором купівлі-продажу, який так і не був вчинений, та продовжує безпідставно користуватися безпідставно отриманими коштами.

Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави ( глава 83 ЦК України Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави) застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Як встановлено у ході розгляду даної справи і визнається сторонами, на підставі досягнутої позивачем ОСОБА_8 та відповідачем ОСОБА_2 згоди на укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу марки PEUGEOT моделі PARTNER, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) VF3GBWJYB96030017, тип ТЗ вантажний вантажопасажирський, належного на праві приватної власності відповідачеві ОСОБА_2, позивач передав відповідачеві кошти в розмірі 46800 грн., а відповідач ОСОБА_2 передала позивачеві вказаний автомобіль та документи до нього. Крім цього, 03.10.2011 року приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу ОСОБА_4 було посвідчено довіреність згідно якої відповідач ОСОБА_2 уповноважила позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_5 бути представниками відповідача при вирішенні питань, повязаних з відчуженням автомобіля марки «PEUGEOT» моделі PARTNER, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) VF3GBWJYB96030017, належного відповідачеві на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САА №602335 і який перебуває на обліку в Ковельському ВРЕР ВДАІ УМВС України у Волинській області з 30 квітня 2010 року, з правом керувати зазначеним транспортним засобом, зняти його з обліку та з правом передоручення, строком на три. На підтвердження укладення сторонами договору купівлі-продажу відповідач ОСОБА_2 передала позивачеві розписку про отримання нею від позивача коштів за відчужений нею транспортний засіб в сумі 46800 грн. та передала позивачеві сам транспортний засіб, якій був предметом договору-купівлі-продажу з документами на цей транспортний засіб. В подальшому, приватним нотаріусом було повторно оформлено аналогічну довіреність 24.12.2014 року. (а.с.7,8).

Відповідно до ч.3 ст. 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Виходячи із змісту ст.. 328, 244 ЦК України довіреність не є правовим оформленням переходу права власності на майно.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну суму.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом.

Відповідно до п. 2 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин на шасі, автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів і мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.2008 року №1388, договір купівлі-продажу автомобіля підлягає державній реєстрації в МРЕВ ДАІ і є вчиненим лише з моменту його державної реєстрації, тобто для переходу права власності автомобіль повинен бути знятий з обліку на імя колишнього власника і зареєстрований на нового власника.

Відтак, незважаючи на передачу позивачем відповідачеві ОСОБА_2 коштів в сумі 46800 грн., як оплату вартості автомобіля марки PEUGEOT моделі PARTNER, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) VF3GBWJYB96030017 за договором купівлі-продажу, договір купівлі-продажу між сторонами так і не був укладений, тож підстав, передбачених чинним законодавством, для набуття позивачем права власності на вказаний автомобіль не виникло.

Згідно ч.3 ст. 58 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Розпискою, копія якої міститься на а.с.9, доводиться та обставина, що відповідач ОСОБА_2 отримала від позивача 46800 грн. у рахунок купівлі ним автомобіля марки PEUGEOT моделі PARTNER, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) VF3GBWJYB96030017.

Постановою ВП №39641513 від 04.09.2013 року старшого державного виконавця відділу ДВС Ковельського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_9, згідно якої при примусовому виконання наказу №904/3540/13 від 17.06.2013 року господарського суду Дніпропетровської області про стягнення в солідарному порядку з ФОП ОСОБА_2 та ТзОВ «Верус» на користь ПАТ «Акцент-Банк» 70004,46 грн. боргу державним виконавцем накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2 (а.с.11), Актом про проведення електронних торгів від 06 квітня 2015 року, яким констатовано, що 23.03.2015 року проведено електронні торги рухомого майна, а саме автомобіля марки PEUGEOT моделі PARTNER, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) VF3GBWJYB96030017, що належить на праві власності боржниці ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_2), і за результатами торгів виявлено переможця за ціною продажу майна 78552,30 грн. (а.с.11), доводиться та обставина, що автомобіль марки PEUGEOT моделі PARTNER, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) VF3GBWJYB96030017, з часу передачі позивачем відповідачеві коштів за придбання вказаного автомобіля, тобто з 03.10.2011 року продовжував перебувати у власності відповідача ОСОБА_2 і був реалізованим на погашення боргів відповідача перед банком.

Уході розгляду справи встановлено і підтверджується заявою-розпискою від 03 травня 2015 року, що на час розгляду справи сума безпідставно набутих коштів, яка перебуває у володінні відповідача, становить 29800 грн., оскільки 03 травня 2015 року 17000 грн. із безпідставно набутих коштів повернуто відповідачем позивачеві у добровільному порядку.

Згідно ч.2 ст. 1214 ЦК України у разі безпідставно одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними.

У ході судового розгляду представник позивача зменшив розмір процентів за користування чужими грошовими коштами до 5000 грн..

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст. 15,30, 58,59, 60-62, 85, 88, 212, 213, 215, 173,174 ЦПК України, керуючись ч.1 ст. 208, ч .3 ст. 244 , ст. 638, ст. 655, ст. 1212 1214 ЦК України,

в и р і ш и в

:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутого майна (грошових коштів) задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_2) на користь позивача ОСОБА_3 безпідставно набуті грошові кошти в сумі 29800 грн. (двадцять девять тисяч вісімсот грн.) та 5000 грн. (пять тисяч грн.) процентів за користування безпідставно отриманими коштами.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 (і.н.) на користь позивача ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 348 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча: Т.М.Луньова