Справа № 441/623/07 Головуючий у 1 інстанції: Українець П.Ф.
Провадження № 22-ц/783/2672/15 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Бакуса В.Я., Гірник Т.А.,

секретар: Глинський О.А.,

за участі представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_5, позивача ОСОБА_6, представника позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 06 листопада 2007 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Суховільської сільської ради про визнання права власності на будинковолодіння, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 6 листопада 2007 року визнано за ОСОБА_6, в порядку спадкування за заповітом, що посвідчений 26.08.1998 року секретарем Суховільської сільської ради від імені ОСОБА_9 право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яка діє в свою чергу в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4

В своїй апеляційній скарзі просять рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_6 у задоволенні її позову до Суховільської сільської ради про визнання права власності на будинковолодіння АДРЕСА_1. Вважають рішення безпідставним, незаконним та таким, що має бути скасоване, оскільки таке ухвалене внаслідок неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, обставин, на які посилається суд в оскаржуваному рішенні як на встановлені є недоведеними, висновки ж суду не відповідають реальним обставинам справи, а, також, судом допущено грубе порушення норм матеріального права. Зазначають, що батько ОСОБА_2 та ОСОБА_4 - ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. ОСОБА_9 - дід ОСОБА_2 та ОСОБА_4, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а 13 лютого 2006 року померла їх баба - ОСОБА_11. До дня своєї смерті дід та баба осіб, в інтересах яких подано апеляційну скаргу, проживали у будинку АДРЕСА_1. Будинок належав матері позивача та відповідно батька апелянтів - ОСОБА_11, а не батькові, як помилково вважав суд, що унеможливлює його спадкування після смерті батька ОСОБА_9 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 вважаються такими, що прийняли спадщину за своїми померлими дідом ОСОБА_9 та бабою ОСОБА_11 в частині, що мала б належати їх померлому батькові ОСОБА_10, однак суд їх, як спадкоємців не врахував. Крім цього, висновок суду про те, що інші спадкоємці на спірне будинковолодіня не претендують не відповідає дійсності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника осіб, що подали апеляційну скаргу на її підтримання, пояснення позивача та її представника в заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Як вбачається із змісту оскаржуваного рішення суд першої інстанції задовольняючи позов виходив з того, що ОСОБА_9, батько позивача, стосовно якої ним було складено заповіт на все своє майно, мав на праві власності спірний будинок АДРЕСА_1 Позивач спадщину після смерті батька прийняла, а інші спадкоємці на спадкове майно не претендують.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам закону, доводи ж апеляційної скарги таких не спростовують.

Як вбачається із матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_11. Вказані особи перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.11.1951 року. У шлюбі у них народилось семеро дітей: позивач ОСОБА_6, а також ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 та ОСОБА_10.

Станом на час смерті ОСОБА_9 його син ОСОБА_10 - помер, а саме ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Після його смерті залишилось двоє малолітніх дітей, особи, що подали та в інтересах яких було подано апеляційну скаргу, а саме ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6 р.н.) та ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_7 р.н.).

Вказане вбачається із свідоцтв про народження вказаних вище осіб, про шлюб, про смерть, рішення апеляційного суду Львівської області від 29.05.2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області про визнання права власності на будинковолодіння та позовом ОСОБА_10 та ін. до ОСОБА_9 та ін. про визнання права власності на будинковолодіння, будинкової книги на спірний будинок (а.с. 5, 10-11, 30-36, 37, 63-66, 88, 90-93).

За життя ОСОБА_9 склав заповіт, а саме 26.08.1998 року, за яким все своє майно включно із належним йому житловим будинком заповів доньці ОСОБА_6 - позивачу по справі. Вказаний заповіт на час смерті заповідача не змінювався і не скасовувався. (Заповіт із записом про його чинність а.с. 4, журнал реєстрації нотаріальних дій та квитанції про оплату вчинення нотаріальної дії а.с. 47-49).

Спірний будинок АДРЕСА_1 належав до робітничого двору та власником такого був сам ОСОБА_9 голова двору, однак реєстрація права власності на такий за ОСОБА_9 проведена не була, що унеможливило спадкування такого в нотаріальному порядку та стало підставою для звернення його спадкоємця за заповітом ОСОБА_6 з даним позовом до суду (довідки Суховільської сільської ради №1800 від 20.07.2007 року а.с. 6, №992 від 16.06.2015 року а.с. 127, №1055 від 19.06.2015 року а.с. 126, витяг з погосподарської книги а.с. 106-107, технічний паспорт на спірний будинок а.с. 7-9).

Спадщину після смерті, його донька ОСОБА_6 позивач по справі на яку і був складений заповіт батька, прийняла фактично. Так, така особа проживала та була зареєстрована на час смерті разом із спадкодавцем у спірному будинку (ч.3 ст. 1268 ЦК України). Спадкові справи після смерті обох батьків заведені не були. (Довідки Суховільської сільської ради №1348 від 11.10.2007 року, №454 від 13.02.2006 року а.с. 28, 39, дані спадкового реєстру а.с. 18).

Що стосується осіб, що подали та в інтересах яких було подано апеляційну скаргу (внуків спадкодавця), то такі не є спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті спадкодавця та яким належить право на успадкування майна померлого діда з таких підстав.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Та, дійсно, відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Однак, відповідно до наведеного вище батькові апелянтів (внуків померлого їх діда) за законом після смерті діда у випадку коли б він був живим на час відкриття спадщини після смерті діда жодної частки у спадщині не належало б, оскільки чинним на час смерті діда був заповіт, за яким усе майно батька успадковує його сестра, ОСОБА_6, позивач по справі. Тобто спадкування майна померлого здійснюється за заповітом, а не за законом. Зважаючи на вказане відсутня до спадкування частка спадщини за законом після смерті діда за правом представлення, зокрема, і що стосується спірного будинку.

Крім цього, незважаючи на те, що вони були малолітніми на час відкриття спадщини на них не розповсюджується дія статті 1241 ЦК України щодо обов'язкової частки у спадщині, оскільки така стосується лише малолітніх, неповнолітніх, повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця, непрацездатної вдови (вдівця) та непрацездатних батьків, однак не внуків спадкодавця та спадкування за правом представлення на обов'язкову частку у даному випадку не діє.

Зважаючи на вказане, спірне рішення жодним чином не порушує та не впливає на права, свободи чи інтереси апелянтів та незалучення їх до участі у справі, зокрема і як відповідачів, жодним чином не впливає на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, оскільки жодної частки у спадщині їх померлого діда вони не спадкують.

Враховуючи наведене апеляційну скаргу слід відхилити як необґрунтовану, рішення ж суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 6 листопада 2007 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді : В.Я. Бакус

Т.А. Гірник