У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі: головуючого Буцяка З.І.,

суддів Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.;

секретар судового засідання Демчук Ю.Ю.,

з участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду в м. Рівному цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду від 22 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України та Держави Україна в особі Головного управління Державної казначейської служби України м. Києва про визнання незаконними дій та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

21 травня 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Генеральної прокуратури України та Держави Україна в особі Головного управління Державної казначейської служби України м. Києва про визнання незаконними дій та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Рівненського міського суду від 22 травня 2015 року у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України та Держави Україна в особі Головного управління Державної казначейської служби України м. Києва про визнання незаконними дій та відшкодування моральної шкоди відмовлено на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

В поданій на це судове рішення апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилався на те, що місцевий суд прийшов до помилкового висновку про те, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Покликаючись на ці обставини, позивач ухвалу місцевого суду вважав незаконною та необґрунтованою і просив апеляційний суд її скасувати, а справу направити до Рівненського міського суду для розгляду по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і зявилися в судове засідання, перевіривши подані докази та доводи апелянта, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

ОСОБА_1 реалізуючи своє право, звернувся до суду із позовом про визнання незаконними дій Генеральної прокуратури України та зобовязання Головного управління державної казначейської служби України м. Києва відшкодувати йому визначену ним моральну шкоду саме у порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч. 2 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно зі ст. ст. 2, 17 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства; компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Субєктом владних повноважень відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Адміністративні справи, в яких однією із сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, як це передбачено п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України, підсудні місцевим загальним судам як адміністративним (п. 2 ч. 1 ст. 3 КАС України).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, як особа, яка вважає що їй завдано бездіяльністю органів Генеральної прокуратури України моральної шкоди, звернувся з позовом до Генеральної прокуратури України, в якому просив визнати дії органів Генеральної прокуратури України незаконними.

Тобто вимоги позивача зводяться до визнання неправомірними дій субєкта владних повноважень та відшкодування завданої цими діями моральної шкоди.

Таким чином, у даному випадку виник публічно-правовий спір і вимоги ОСОБА_1 повинні розглядатися за правилами, які встановлені КАС України.

Доводи поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги обґрунтованості зроблених місцевим судом висновків не спростовують.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 303, 304, 307, 308, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Рівненського міського суду від 22 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення. Вона може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: