РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/1919/15-ц

провадження у справі № 2/0285/818/15

24 червня 2015 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді…………..ОСОБА_1

при секретарі………….......... ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_3

до ОСОБА_4

про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, та уточнивши позовні вимоги просила стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в твердій грошовій сумі в розмірі по 300 грн. щомісячно на кожну дитину.

В обґрунтування позову зазначила, що відповідач здоровий та працездатний, однак ухиляється від надання матеріальної допомоги на дітей, які повністю знаходяться на її утриманні.

Сторони в судове засідання не прибули, надіслали до суду письмові заяви.

Позивачка просила справу розглянути у її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

В письмовій заяві до суду відповідач зазначив, що уточнені позовні вимоги визнає та погоджується сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 300 грн. щомісячно на кожну дитину.

Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками малолітнього, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.3/, та малолітньої, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, /а.с. 4/, які знаходяться на утриманні позивачки /а.с.5/.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Зміст глави 15 СК України вказує на обовязок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Способи виконання обовязку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про

практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Жодних документів, які б підтверджували непрацездатність відповідача, суду надано не було. Будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання ним матеріальної допомоги своїм дітям, на момент розгляду справи не існує.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач здоровий та працездатний, офіційно не працює, проте має мінливі заробітки, інших утриманців не має, не достатньо приймає участі в утриманні своїх малолітніх дітей, а тому суд приходить до висновку, що він спроможний сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові, що буде відповідати як інтересам дітей, зокрема, для задоволення їх мінімальних життєвих потреб, так і матеріальному становищу та стану здоровя платника аліментів.

Також суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 84, 141, 180-183, 191 Сімейного кодексу України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі по 300 (триста) грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з 21.05.2015 року до повноліття сина, ОСОБА_5 27 червня 2022 року, та до повноліття дочки, ОСОБА_6 18 січня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути переглянуте судом, який його постановив, за заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів після одержання його копії.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий Л.Й.Савицька