УхвалА

іменем україни

18 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Черненко В.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 лютого 2015 року та рішення апеляційного суду Житомирської області від 26 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 21 серпня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого воно є, та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 3 тис. грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 22,80% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником зобов'язань за указаним договором станом на 31 липня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 9 148 грн 32 коп.

З урахуванням уточнених вимог, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором у розмірі 6 865 грн 16 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом - 2 528 грн 11 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 2 882 грн 04 коп.; заборгованості по комісії за користування кредитом - 890 грн; штрафу (фіксованої частини) - 250 грн; штрафу (процентної складової) - 315 грн 01 коп.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 лютого 2015 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 21 серпня 2007 року в розмірі 6 865 грн 16 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 26 березня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено, зменшено розмір стягнутої заборгованості з 6 865 грн 16 коп до 4 255 грн 36 коп. У решті - рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Суди, частково задовольняючи позов ПАТ КБ «ПриватБанк», на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що ОСОБА_4 порушила умови кредитного договору, допустила кредитну заборгованість, яка визначена апеляційним судом з урахуванням вимог закону та умов договору.

При цьому суди вірно виходили з того, що банк не пропустив строк позовної давності, оскільки відповідачка 16 вересня 2011 року здійснила часткове погашення заборгованості, чим перервала позовну давність (ст. 264 ЦК України), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 50-53, 102-108). Зазначені обставини відповідачем не спростовано ні в районному суді, ні в апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді, ні в касаційній скарзі.

Ураховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення суду першої інстанції у незміненій частині та рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 лютого 2015 року у незміненій при апеляційному перегляді частині та рішення апеляційного суду Житомирської області від 26 березня 2015 року, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д.Д. Луспеник

Б.І. Гулько

В.А.Черненко