Справа № 395/1189/14-ц Провадження № 2/395/4/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2015 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Забуранного Р.А.

при секретарі Таран С.М.

за участю прокурора Любченко В.В., представника відповідача Кривдюка С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія - Агро» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, відшкодування збитків та за позовом прокурора Новомиргородського району Кіровоградської області в інтересах ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія - Агро», третя особа Новомиргородський районний відділ КРФДП «Центру державного земельного кадастру при держкомземі України» про визнання договору земельної ділянки недійсним та повернення земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернулися ОСОБА_2, ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія Агро» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, стягнення орендної плати та збитків.

В подальшому до суду надійшли матеріали позовної заяви прокурора Новомиргородського району Кіровоградської області в інтересах ОСОБА_1 про визнання договору оренди землі недійним та повернення земельної ділянки.

Згідно ухвали суду від 04 вересня 2014 року вказані цивільні справи були об'єднанні в одне провадження та у відповідності до ухвали суду від 16 вересня 2014 року до участі у вказаній цивільній справі залучено до участі у справі Новомиргородський районний відділ КРФ ДП «Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України».

У відповідності до ухвали суду від 22 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 виділені в самостійне провадження.

Згідно позовної заяви ОСОБА_1 зазначив, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 4,72 гектарів, яка розташована на території Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області.

У 2004 році між позивачем та СТОВ «Вікторія - Агро» було укладено договір оренди земельної ділянки на 5 років.

На даний час позивач дізнався, що між ним та відповідачем переукладено договір оренди землі від 21 жовтня 2009 року. Об'єктом оренди виступає земельна ділянка, яка зазначена вище і власником якої є він.

Позивач стверджує, що він даний договір не укладав, не підписував і не отримував орендної плати згідно договору, тому він не відповідає дійсному його волевиявленню та внутрішній волі.

Ураховуючи наведене, позивач просить суд визнати недійсним зазначений договір оренди землі, стягнути орендну плату та збитки.

В подальшому представник позивача надав до суду уточнення до позовної заяви, у відповідності до якої просить суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 22 від 21 жовтня 2009 року (зареєстрований 30.06.2010 року № 04.10.377.00028) укладений між ОСОБА_1 і ТОВ «Вікторія - Агро» та стягнути з ТОВ «Вікторія - Агро» на користь ОСОБА_1 орендну плату в сумі 26907 гривень, збитки в сумі 22768,56 гривень та упущену вигоду в сумі 31675 гривень.

Прокурор в своєму позові посилаючись на вищевказані обставини зазначив, що у відповідності до висновку судово - почеркознавчої експертизи, проведеної під час досудового розслідування за кримінальним провадженням внесеним до ЄРДР за заявою позивача встановлено, що підпис від імені ОСОБА_1 в договорі оренди землі б/н від 21.07.2009 року виконаний не самим ОСОБА_1 а іншою особою та просив суд поновити строк позовної давності, визнати недійсним договір оренди земельної ділянки б/н від 21.10.2009 року, укладеним між ОСОБА_1 та СТОВ «Вікторія Агро» та зобов'язати СТОВ «Вікторія Агро» повернути земельну ділянку ОСОБА_1.

Позивач та його представник в процесі судового засідання підтримали позов вказавши, що так як землі на праві власності належать позивачеві, а зараз вони безпідставно знаходяться у користуванні ТОВ «Вікторія - Агро», також позивач та його представник неодноразово зверталися до відповідача з вимогою повернути ОСОБА_1. його земельну ділянку у власність, але відповідач не надавав жодної відповіді. Також позивач нічого не знав про наявність договору оренди земельної ділянки від 21.10.2009 року та відповідно не підписував його. У зв'язку з викладеними обставинами відповідач на протязі тривалого часу безпідставно користується його земельною ділянкою та відповідно не сплачуючи орендної плати. Та у 2014 році своїми протиправними діями спричинив йому матеріальної шкоди, шляхом знищення посівів сої, яку він посіяла разом з своєю дружиною та відповідно втратили свій дохід від використання земельної ділянки просили суд задовольнити позов у повному обсязі.

Крім того, позивач у процесі останнього судового засідання по вказаній справі безпричинно залишив зал судового засідання без надання будь яких пояснень.

Прокурор в судовому засіданні підтримала позов вказавши, що у відповідності до висновку експертизи встановлено, що позивач договору від 21.10.2009 року на підписував та відповідно не мав волевиявлення на його укладення, просила суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнав, зазначивши, що сам позивач особисто підписував договір. І за користування земельною ділянкою він отримувала відповідну орендну плату на протязі всього часу дії договору. До того ж просив суд відмовити у задоволенні позову у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Представник третьої особи Новомиргородського районного відділу КРФДП «Центру державного земельного кадастру при держкомземі України» в судове засіданні не з'явилася. Про місце та час розгляду у справі була повідомлена у встановленому законом порядку, будь-яких заяв та клопотань до суду не надіслала.

За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу без участі представника третьої особи на що інші учасники судового розгляду в ході судового засідання не заперечували та без участі позивача, оскільки він безпричинно залишив зал судового засідання та його інтереси в судовому засіданні представляє прокурор.

Заслухавши вказані пояснення та вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову ОСОБА_1 та відмови у задоволенні позову прокурора в інтересах ОСОБА_1 за такими обставинами.

В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 4,72 га, під № НОМЕР_1, розташована на території Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2.

Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі»встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Стаття 14 Закону України «Про оренду землі» визначає, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що між ОСОБА_1 та СТОВ «Вікторія Агро» 21.10.2009 року укладено договір б/н оренди земельної ділянки, площею 4,72 га., під № НОМЕР_1, розташованої на території Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, яка належить ОСОБА_1. на підставі вищевказаного Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 строком на 10 років та зареєстрованого у Новиргородському районному відділу ДКРФ ДП ЦДЗК Держкомзему України 30 червня 2010 року за № 04.10.377.00028.

На виконання вказаного договору оренди ОСОБА_1 передав належну йому на праві приватної власності земельну ділянку під № НОМЕР_1 відповідачеві, що підтверджується додатком до вищевказаного договору землі - Актом приймання передачі земельної ділянки № НОМЕР_1 від 21.10.2009 року.

Відповідач по справі на виконання умов вказаного договору, починаючи з 2010 року, моменту початку користування земельною ділянкою ОСОБА_1 до 2013 року сплачував орендну плату у розмірі визначеному вищевказаним договором оренди землі в повному обсязі, що підтверджується відповідними відомостями про виплату орендної плати відповідачем у тому числі ОСОБА_1

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з вимогами частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За змістом частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов.

Частиною першою статті 20 Закону України "Про оренду землі" (далі - Закон) у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації.

Відповідно до статті 18 цього Закону договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Отже, учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоді встановленої форми.

Волевиявлення є важливими чинником, без якого неможливо вчинення правочину, що узгоджується зі свободою договору, установленою статтею 627 ЦК України.

Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, в якому фіксуються правові наслідків.

У відповідності до висновку експерта судово - почеркознавчої експертизи Кіровоградського відділення Одеського науково - дослідного інституту судових експертиз № 1289 від 21.07.2014 року, проведеної за матеріалами кримінального провадження № 0000108 у відповідності до якого предметом дослідження являвся оригінал договору оренди земельної ділянки б/н від 21.10.2009 року, укладений між ОСОБА_1 та СТОВ «Вікторія Агро»: підпис від імені ОСОБА_1 в договорі оренди землі від 21.10.2009 року, укладений між ОСОБА_1 та СТОВ «Вікторія Агро» виконаний не самим ОСОБА_1, а іншою особою.

Отже, у позивача на момент укладення (підписання) договору оренди б/н від 21.10.2009 року було відсутнє волевиявлення на його укладення.

Крім того, в ході судового засіданні під час допиту в якості свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, останні беззаперечно засвідчили та підтвердили факт нарахування та відповідної виплати орендної плати за оренду земельної ділянки позивачеві по справі особисто ОСОБА_1 у період з 2009 року по 2013 рік та позивачем у ході судового розгляду у справі не надано до суду належних та допустимих доказів, що підписи в оригіналах відомостей про отримання орендної плати виконанні не ним.

Фактично отримуючи орендну плату за користування земельною ділянкою ОСОБА_1 було відомо про наявність даного договору оренди землі з умовами якого він погоджувався до часу звернення з даним позовом до суду.

Як вбачається з вимог ЦК України:

ч. 2 ст. 218 - якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним;

ст. 257 - загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки;

ч. 1 та ч. 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання;

ч. 4 ст. 267 - сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Із письмової заяви представника відповідача від 23 жовтня 2014 року витікає, що сторона у спорі вимагає застосування строків позовної давності (Т. 1 а. с. 218).

Оскільки оспорюваний договір було укладено 21.10.2009 року, про що позивачеві було достовірно відомо щонайменше з наступного 2010 року, оскільки ОСОБА_1 щорічно з 2009 р. по 2013 р. особисто одержував орендну плату за користування земельною ділянкою, а у подальшому позивач та прокурор в його інтересах пред'явили позов про визнання договору оренди землі недійсним лише у серпні 2014 року, тобто пізніше ніж через 3 роки та 6 місяців після того як ОСОБА_1 довідався про порушення свого права, та не клопотав перед судом про поновлення позовної давності та прокурором у ході судового розгляду у справі не надано до суду належних та допустимих доказів поважності пропуску строку позовної давності та позивач і прокурор у ході розгляду у справі не навели поважних причин для такого поновлення, у вказаних позовах в частині визнання договору недійсним потрібно відмовити повністю.

З повного аналізу вищевикладених обставин справи, беззаперечно встановлених у ході судового розгляду у справі, суд прийшов до безсумнівного висновку про необхідність відмови у задоволенні позову у частині стягнення орендної плати за період до 2014 року, оскільки як встановлено у ході судового розгляду у справі відповідачем на виконання договору оренди з позивачем з моменту укладення та до 2013 року ОСОБА_1. сплачувалася орендна плата в повному обсязі, що підтверджується відомостями про виплату орендної плати та іншими бухгалтерськими документами (видатковими касовими ордерами, тощо) та вказані обставини безсумнівно підтвердженні у ході допиту в якості свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Таким чином, судом беззаперечно встановлено, а позивачем не спростовано, що за 1010-2013 роки орендну плату він отримував.

Крім того, в судовому засіданні встановлено і сторонами не заперечується, що орендну плату за 2014 рік у розмірі 2 858,88 гривень позивач не отримав.

За приписами ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Таким чином є доведеним, що орендна плата за 2014 рік позивачеві виплачена не була, тому його позов у цій частині підлягає задоволенню. З СТОВ «Вікторія Агро» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню орендна плата за 2014 рік у розмірі 2 858,88 гривень.

Відповідно до ч. 1ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з п. 2 ч. 2 ст.22 ЦК України, збитками, зокрема, є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Допитані у ході судового розгляду в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили, що весною 2014 року за домовленістю з ОСОБА_1, обробляли земельну ділянку на яку вказав останній, за виконану роботу з ними домовлявся та платив кошти ОСОБА_1.

Під час допиту в якості свідка слідчого СВ Новомиргородського РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_8, остання вказала, що за викликом ОСОБА_1 вона у складі слідчо - оперативної групи виїжджала в с. Каніж де забравши ОСОБА_1 вони поїхали до земельної ділянки на яку вказав ОСОБА_1 де побачили що земельну ділянку, на яку вказав позивач, не встановлені особи трактором обробляють. Вона як слідчий склавши протокол огляду місця події та відібравши письмові пояснення від присутніх осіб залишила дану земельну ділянку.

Суд, критично ставиться до пояснень позивача та його представника щодо спричинення майнової шкоди ОСОБА_1 відповідачем та письмових доказів, наданих позивачем в ході судового розгляду у справі, а саме розписок ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_6 про отримання коштів за виконання роботи по обробітку земельної ділянки, експертного висновку В 497 від 06.08.2014 року про ринкову ціну однієї тонни сої у 2013 році, копії чеків на дизпальне, оскільки вказаними письмовими доказами не доведено, що дані роботи проводилися саме на земельній ділянці, яка належить позивачеві, що на вказаній земельній ділянці сіялася культура сої та що дизельне пальне, у відповідності до наданих копій чеків, купувалося саме ОСОБА_1 та воно використовувалося на обробіток земельної ділянки.

Повний, всебічний аналіз письмових доказів наданих позивачем у ході судового розгляду у справі беззаперечно переконує суд у необхідності відмови у задоволенні позову в частині стягнення з СТОВ «Вікторія Агро» збитків та упущеної вигоди.

У ході судового розгляду у справі позивачем не надано до суду жодного належного та допустимого доказу, який вказував би на причетність відповідача, чи його працівників до спричинення збитків ОСОБА_1

Крім того, дані обставини встановленні у відповідності до рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 12 лютого 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія Агро», третя особа відділ КРФ ДП «Центру державного земельного кадастру» в Новомиргородському районі Кіровоградської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, відшкодування збитків, у відповідності до якого у позові ОСОБА_2 відмовлено, яке змінене згідно ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 19 травня 2015 року в частині стягнення орендної плати за 2014 рік та вступило в законну силу.

Дані обставини беззаперечно встановлені в судовому засіданні та сумніву у суду щодо їх достовірності та належності не викликають.

За таких обставин, суд прийшов до безсумнівного висновку про необхідність часткового задоволення позову ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія Агро», третя особа Новомиргородський районний відділ КРФДП «Центру державного земельного кадастру при держкомземі України» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, стягнення орендної плати та збитків та вважає за необхідне стягнути з СТОВ «Вікторія Агро» на користь ОСОБА_1 орендну плату за 2014 рік у розмірі 2 858,88 гривень.

В іншій частині позову у тому числі в задоволенні позову прокурора в інтересах ОСОБА_1 відмовити.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 209-210, 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія - Агро» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, відшкодування збитків задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія Агро» на користь ОСОБА_1 орендну плату за 2014 рік у розмірі 2 858 ( дві тисячі вісімсот п'ятдесят вісім ) гривень 88 копійок за договором оренди від 21 жовтня 2019 року.

В решті позову відмовити.

У задоволенні позовної заяви прокурора Новомиргородського району Кіровоградської області в інтересах ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія - Агро», третя особа Новомиргородський районний відділ КРФДП «Центру державного земельного кадастру при держкомземі України» про визнання договору земельної ділянки недійсним та повернення земельної ділянки - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Р. А. Забуранний

копія

Справа № 395/1189/14-ц Провадження № 2/395/4/2015

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2015 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Забуранного Р.А.

при секретарі Таран С.М.

за участю прокурора Любченко В.В., представника відповідача Кривдюка С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія - Агро» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, відшкодування збитків та за позовом прокурора Новомиргородського району Кіровоградської області в інтересах ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія - Агро», третя особа Новомиргородський районний відділ КРФДП «Центру державного земельного кадастру при держкомземі України» про визнання договору земельної ділянки недійсним та повернення земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернулися ОСОБА_2, ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія Агро» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, стягнення орендної плати та збитків.

В подальшому до суду надійшли матеріали позовної заяви прокурора Новомиргородського району Кіровоградської області в інтересах ОСОБА_1 про визнання договору оренди землі недійним та повернення земельної ділянки.

Згідно ухвали суду від 04 вересня 2014 року вказані цивільні справи були об'єднанні в одне провадження та у відповідності до ухвали суду від 16 вересня 2014 року до участі у вказаній цивільній справі залучено до участі у справі Новомиргородський районний відділ КРФ ДП «Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України».

У відповідності до ухвали суду від 22 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 виділені в самостійне провадження.

Згідно позовної заяви ОСОБА_1 зазначив, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 4,72 гектарів, яка розташована на території Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області.

У 2004 році між позивачем та СТОВ «Вікторія - Агро» було укладено договір оренди земельної ділянки на 5 років.

На даний час позивач дізнався, що між ним та відповідачем переукладено договір оренди землі від 21 жовтня 2009 року. Об'єктом оренди виступає земельна ділянка, яка зазначена вище і власником якої є він.

Позивач стверджує, що він даний договір не укладав, не підписував і не отримував орендної плати згідно договору, тому він не відповідає дійсному його волевиявленню та внутрішній волі.

Ураховуючи наведене, позивач просить суд визнати недійсним зазначений договір оренди землі, стягнути орендну плату та збитки.

В подальшому представник позивача надав до суду уточнення до позовної заяви, у відповідності до якої просить суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 22 від 21 жовтня 2009 року (зареєстрований 30.06.2010 року № 04.10.377.00028) укладений між ОСОБА_1 і ТОВ «Вікторія - Агро» та стягнути з ТОВ «Вікторія - Агро» на користь ОСОБА_1 орендну плату в сумі 26907 гривень, збитки в сумі 22768,56 гривень та упущену вигоду в сумі 31675 гривень.

Прокурор в своєму позові посилаючись на вищевказані обставини зазначив, що у відповідності до висновку судово - почеркознавчої експертизи, проведеної під час досудового розслідування за кримінальним провадженням внесеним до ЄРДР за заявою позивача встановлено, що підпис від імені ОСОБА_1 в договорі оренди землі б/н від 21.07.2009 року виконаний не самим ОСОБА_1 а іншою особою та просив суд поновити строк позовної давності, визнати недійсним договір оренди земельної ділянки б/н від 21.10.2009 року, укладеним між ОСОБА_1 та СТОВ «Вікторія Агро» та зобов'язати СТОВ «Вікторія Агро» повернути земельну ділянку ОСОБА_1.

Позивач та його представник в процесі судового засідання підтримали позов вказавши, що так як землі на праві власності належать позивачеві, а зараз вони безпідставно знаходяться у користуванні ТОВ «Вікторія - Агро», також позивач та його представник неодноразово зверталися до відповідача з вимогою повернути ОСОБА_1. його земельну ділянку у власність, але відповідач не надавав жодної відповіді. Також позивач нічого не знав про наявність договору оренди земельної ділянки від 21.10.2009 року та відповідно не підписував його. У зв'язку з викладеними обставинами відповідач на протязі тривалого часу безпідставно користується його земельною ділянкою та відповідно не сплачуючи орендної плати. Та у 2014 році своїми протиправними діями спричинив йому матеріальної шкоди, шляхом знищення посівів сої, яку він посіяла разом з своєю дружиною та відповідно втратили свій дохід від використання земельної ділянки просили суд задовольнити позов у повному обсязі.

Крім того, позивач у процесі останнього судового засідання по вказаній справі безпричинно залишив зал судового засідання без надання будь яких пояснень.

Прокурор в судовому засіданні підтримала позов вказавши, що у відповідності до висновку експертизи встановлено, що позивач договору від 21.10.2009 року на підписував та відповідно не мав волевиявлення на його укладення, просила суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнав, зазначивши, що сам позивач особисто підписував договір. І за користування земельною ділянкою він отримувала відповідну орендну плату на протязі всього часу дії договору. До того ж просив суд відмовити у задоволенні позову у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Представник третьої особи Новомиргородського районного відділу КРФДП «Центру державного земельного кадастру при держкомземі України» в судове засіданні не з'явилася. Про місце та час розгляду у справі була повідомлена у встановленому законом порядку, будь-яких заяв та клопотань до суду не надіслала.

За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу без участі представника третьої особи на що інші учасники судового розгляду в ході судового засідання не заперечували та без участі позивача, оскільки він безпричинно залишив зал судового засідання та його інтереси в судовому засіданні представляє прокурор.

Заслухавши вказані пояснення та вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову ОСОБА_1 та відмови у задоволенні позову прокурора в інтересах ОСОБА_1 за такими обставинами.

В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 4,72 га, під № НОМЕР_1, розташована на території Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2.

Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі»встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Стаття 14 Закону України «Про оренду землі» визначає, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що між ОСОБА_1 та СТОВ «Вікторія Агро» 21.10.2009 року укладено договір б/н оренди земельної ділянки, площею 4,72 га., під № НОМЕР_1, розташованої на території Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, яка належить ОСОБА_1. на підставі вищевказаного Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 строком на 10 років та зареєстрованого у Новиргородському районному відділу ДКРФ ДП ЦДЗК Держкомзему України 30 червня 2010 року за № 04.10.377.00028.

На виконання вказаного договору оренди ОСОБА_1 передав належну йому на праві приватної власності земельну ділянку під № НОМЕР_1 відповідачеві, що підтверджується додатком до вищевказаного договору землі - Актом приймання передачі земельної ділянки № НОМЕР_1 від 21.10.2009 року.

Відповідач по справі на виконання умов вказаного договору, починаючи з 2010 року, моменту початку користування земельною ділянкою ОСОБА_1 до 2013 року сплачував орендну плату у розмірі визначеному вищевказаним договором оренди землі в повному обсязі, що підтверджується відповідними відомостями про виплату орендної плати відповідачем у тому числі ОСОБА_1

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з вимогами частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За змістом частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов.

Частиною першою статті 20 Закону України "Про оренду землі" (далі - Закон) у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації.

Відповідно до статті 18 цього Закону договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Отже, учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоді встановленої форми.

Волевиявлення є важливими чинником, без якого неможливо вчинення правочину, що узгоджується зі свободою договору, установленою статтею 627 ЦК України.

Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, в якому фіксуються правові наслідків.

У відповідності до висновку експерта судово - почеркознавчої експертизи Кіровоградського відділення Одеського науково - дослідного інституту судових експертиз № 1289 від 21.07.2014 року, проведеної за матеріалами кримінального провадження № 0000108 у відповідності до якого предметом дослідження являвся оригінал договору оренди земельної ділянки б/н від 21.10.2009 року, укладений між ОСОБА_1 та СТОВ «Вікторія Агро»: підпис від імені ОСОБА_1 в договорі оренди землі від 21.10.2009 року, укладений між ОСОБА_1 та СТОВ «Вікторія Агро» виконаний не самим ОСОБА_1, а іншою особою.

Отже, у позивача на момент укладення (підписання) договору оренди б/н від 21.10.2009 року було відсутнє волевиявлення на його укладення.

Крім того, в ході судового засіданні під час допиту в якості свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, останні беззаперечно засвідчили та підтвердили факт нарахування та відповідної виплати орендної плати за оренду земельної ділянки позивачеві по справі особисто ОСОБА_1 у період з 2009 року по 2013 рік та позивачем у ході судового розгляду у справі не надано до суду належних та допустимих доказів, що підписи в оригіналах відомостей про отримання орендної плати виконанні не ним.

Фактично отримуючи орендну плату за користування земельною ділянкою ОСОБА_1 було відомо про наявність даного договору оренди землі з умовами якого він погоджувався до часу звернення з даним позовом до суду.

Як вбачається з вимог ЦК України:

ч. 2 ст. 218 - якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним;

ст. 257 - загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки;

ч. 1 та ч. 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання;

ч. 4 ст. 267 - сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Із письмової заяви представника відповідача від 23 жовтня 2014 року витікає, що сторона у спорі вимагає застосування строків позовної давності (Т. 1 а. с. 218).

Оскільки оспорюваний договір було укладено 21.10.2009 року, про що позивачеві було достовірно відомо щонайменше з наступного 2010 року, оскільки ОСОБА_1 щорічно з 2009 р. по 2013 р. особисто одержував орендну плату за користування земельною ділянкою, а у подальшому позивач та прокурор в його інтересах пред'явили позов про визнання договору оренди землі недійсним лише у серпні 2014 року, тобто пізніше ніж через 3 роки та 6 місяців після того як ОСОБА_1 довідався про порушення свого права, та не клопотав перед судом про поновлення позовної давності та прокурором у ході судового розгляду у справі не надано до суду належних та допустимих доказів поважності пропуску строку позовної давності та позивач і прокурор у ході розгляду у справі не навели поважних причин для такого поновлення, у вказаних позовах в частині визнання договору недійсним потрібно відмовити повністю.

З повного аналізу вищевикладених обставин справи, беззаперечно встановлених у ході судового розгляду у справі, суд прийшов до безсумнівного висновку про необхідність відмови у задоволенні позову у частині стягнення орендної плати за період до 2014 року, оскільки як встановлено у ході судового розгляду у справі відповідачем на виконання договору оренди з позивачем з моменту укладення та до 2013 року ОСОБА_1. сплачувалася орендна плата в повному обсязі, що підтверджується відомостями про виплату орендної плати та іншими бухгалтерськими документами (видатковими касовими ордерами, тощо) та вказані обставини безсумнівно підтвердженні у ході допиту в якості свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Таким чином, судом беззаперечно встановлено, а позивачем не спростовано, що за 1010-2013 роки орендну плату він отримував.

Крім того, в судовому засіданні встановлено і сторонами не заперечується, що орендну плату за 2014 рік у розмірі 2 858,88 гривень позивач не отримав.

За приписами ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Таким чином є доведеним, що орендна плата за 2014 рік позивачеві виплачена не була, тому його позов у цій частині підлягає задоволенню. З СТОВ «Вікторія Агро» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню орендна плата за 2014 рік у розмірі 2 858,88 гривень.

Відповідно до ч. 1ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з п. 2 ч. 2 ст.22 ЦК України, збитками, зокрема, є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Допитані у ході судового розгляду в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили, що весною 2014 року за домовленістю з ОСОБА_1, обробляли земельну ділянку на яку вказав останній, за виконану роботу з ними домовлявся та платив кошти ОСОБА_1.

Під час допиту в якості свідка слідчого СВ Новомиргородського РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_8, остання вказала, що за викликом ОСОБА_1 вона у складі слідчо - оперативної групи виїжджала в с. Каніж де забравши ОСОБА_1 вони поїхали до земельної ділянки на яку вказав ОСОБА_1 де побачили що земельну ділянку, на яку вказав позивач, не встановлені особи трактором обробляють. Вона як слідчий склавши протокол огляду місця події та відібравши письмові пояснення від присутніх осіб залишила дану земельну ділянку.

Суд, критично ставиться до пояснень позивача та його представника щодо спричинення майнової шкоди ОСОБА_1 відповідачем та письмових доказів, наданих позивачем в ході судового розгляду у справі, а саме розписок ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_6 про отримання коштів за виконання роботи по обробітку земельної ділянки, експертного висновку В 497 від 06.08.2014 року про ринкову ціну однієї тонни сої у 2013 році, копії чеків на дизпальне, оскільки вказаними письмовими доказами не доведено, що дані роботи проводилися саме на земельній ділянці, яка належить позивачеві, що на вказаній земельній ділянці сіялася культура сої та що дизельне пальне, у відповідності до наданих копій чеків, купувалося саме ОСОБА_1 та воно використовувалося на обробіток земельної ділянки.

Повний, всебічний аналіз письмових доказів наданих позивачем у ході судового розгляду у справі беззаперечно переконує суд у необхідності відмови у задоволенні позову в частині стягнення з СТОВ «Вікторія Агро» збитків та упущеної вигоди.

У ході судового розгляду у справі позивачем не надано до суду жодного належного та допустимого доказу, який вказував би на причетність відповідача, чи його працівників до спричинення збитків ОСОБА_1

Крім того, дані обставини встановленні у відповідності до рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 12 лютого 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія Агро», третя особа відділ КРФ ДП «Центру державного земельного кадастру» в Новомиргородському районі Кіровоградської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, відшкодування збитків, у відповідності до якого у позові ОСОБА_2 відмовлено, яке змінене згідно ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 19 травня 2015 року в частині стягнення орендної плати за 2014 рік та вступило в законну силу.

Дані обставини беззаперечно встановлені в судовому засіданні та сумніву у суду щодо їх достовірності та належності не викликають.

За таких обставин, суд прийшов до безсумнівного висновку про необхідність часткового задоволення позову ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія Агро», третя особа Новомиргородський районний відділ КРФДП «Центру державного земельного кадастру при держкомземі України» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, стягнення орендної плати та збитків та вважає за необхідне стягнути з СТОВ «Вікторія Агро» на користь ОСОБА_1 орендну плату за 2014 рік у розмірі 2 858,88 гривень.

В іншій частині позову у тому числі в задоволенні позову прокурора в інтересах ОСОБА_1 відмовити.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 209-210, НОМЕР_1-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія - Агро» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, відшкодування збитків задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія Агро» на користь ОСОБА_1 орендну плату за 2014 рік у розмірі 2 858 ( дві тисячі вісімсот п'ятдесят вісім ) гривень 88 копійок за договором оренди від 21 жовтня 2019 року.

В решті позову відмовити.

У задоволенні позовної заяви прокурора Новомиргородського району Кіровоградської області в інтересах ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія - Агро», третя особа Новомиргородський районний відділ КРФДП «Центру державного земельного кадастру при держкомземі України» про визнання договору земельної ділянки недійсним та повернення земельної ділянки - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис

з оригіналом згідно

Суддя: Р. А. Забуранний