Справа № 676/1508/15-ц
Номер провадження 2/676/929/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року м. Камянець-Подільський

Камянець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Стельмах Д.В.,

при секретарі Маневич І.В.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Камянець-Подільський цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 від імені та в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_5, третя особа Камянець-Подільський міський центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді Камянець - Подільської міської ради про визнання особи такою, що втратила право на житло, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 від імені та в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_5, третя особа Камянець-Подільський міський центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді Камянець - Подільської міської ради про визнання особи такою, що втратила право на житло. Свою позовну заяву позивач мотивував тим, що будинок за адресою: м. Камянець-Подільський, вул. Берлін Люби, 12 належить йому на праві власності згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідно до довідки з місця проживання сім'ї та реєстрації відповідачі зареєстровані за вказаною адресою. Реєстрація Відповідачів у спірному будинку порушує права позивача на користування та розпорядження вказаним домоволодінням.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, пояснила, що відповідачі, які зареєстровані за спірною адресою наразі проживають у державному закладі «Хмельницький обласний соціальний центр матері і дитини».

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, пояснив, що іншого житла у ОСОБА_5 немає.

Представник третьої особи у судовому засіданні пояснила, що сімя ОСОБА_5 перебуває під соціальним супроводом Камянець-Подільського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах. В січні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до Центру та повідомила, що немає постійного місця проживання. На даний час ОСОБА_5 з донькою перебуває у державному закладі «Хмельницький обласний соціальний центр матері і дитини» де зможе перебувати до досягнення дитиною 1,5 річного віку. Просила врахувати дані обставини та при вирішенні спору покладалася на розсуд суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого приватним нотаріусом Камянець-Подільського міського нотаріального округу ОСОБА_7 20.02.2015 року та зареєстрованого в реєстрі №151, ОСОБА_4 являється власником домоволодіння за адресою: м. Камянець-Подільський, вул. Берлін Люби, 12, що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 33925561 від 20.02.2015 року.

Відповідно до Довідки з місця проживання сім'ї та реєстрації, виданої ЖКП «Південь» № 183 від 24.02.2015р. встановлено, що за адресою: м. Камянець-Подільський, вул. Берлін Люби, 12 зареєстровані: ОСОБА_4 та ОСОБА_5. 28.05.2015 року за вказаною адресою зареєстровано ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання від 09.06.2015 року №26/1107.

Згідно ст. 150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

За ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно з ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Як вбачається з правової позиції, яка міститься в Постанові Верховного Суду України у справі № 6-158цс14 від 05.11.2014р.: право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї.

Згідно з ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи, що відповідачі не проживають у будинку за адресою: м. Камянець-Подільський, вул. Берлін Люби, 12, не є власниками будинку або членами сім'ї позивача, жодних домовленостей з позивачем щодо користування вказаним будинковолодінням не мають, суд приходить до висновку про необхідність визнання їх такими, що втратили право користування вищезазначеним жилим приміщенням.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 383, 391,405 ЦК України, ст.ст. 150, 156 Житлового кодексу Української РСР та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування домоволодінням №12 по вул. Берлін Люби в м. Камянець-Подільському, Хмельницької області.

Визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування домоволодінням №12 по вул. Берлін Люби в м. Камянець-Подільському, Хмельницької області.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 243,60 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів до апеляційного суду Хмельницької області через Камянець Подільський міськрайонний суд з дня проголошення рішення суду, а якщо особи не були присутні під час проголошення рішення, то протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя