Справа № 211/1827/15-ц
Провадження № 2/211/1177/15
У х в а л а

30 квітня 2015 року суддя Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1., розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить прийняти заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою: 50023, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул.. Вернадського, б.3.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до частини 3 статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Стаття 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 (Надалі - Постанова), роз'яснює, що позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Стаття 4 Постанови роз'яснює, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, в заяві про забезпечення позову позивач не обґрунтував необхідності забезпечення позову, обрання такого виду забезпечення позову як накладення арешту на майно та не надав жодного доказу чи обґрунтування, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також позивачем не надано жодного підтвердження, що вказане майно, а саме житловий будинок розташований за одресою: 50023, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул.. Вернадського, б.3. належить відповідачеві на праві власності.

Сама по собі обставина - пред'явлення позову, не є підставою для вжиття заходів його забезпечення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151, 152 ЦПК України, -, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 5 днів з дня проголошення ухвали. У разі постановлення її без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:

ОСОБА_1