ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1449/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Даниленко В.В.

при секретарі Пасько І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ "ХК "Київміськбуд", третя особа: ПАТ "Державний ощадний банк України" про стягнення неустойки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про стягнення неустойки

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 02.10.2012 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Київміськбуд» (далі - ПАТ «ХК «Київміськбуд») був укладений договір купівлі-продажу майнових прав № 1982/РН-КД, відповідно до умов зазначеного Договору (п.п.6.1., 1.1. Договору) відповідач зобов'язався в строк до IV кварталу 2013 року збудувати і ввести в експлуатацію монолітно-каркасний 24 - поверховий житловий будинок на АДРЕСА_1, та продати позивачеві майнові права на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1. Позивач, в свою чергу, зобов'язався прийняти майнові права на Квартиру та сплатити їх повну вартість в розмірі 637.437 (шістсот тридцять сім тисяч чотириста тридцять сім) гривень 50 коп.

01.12.2014 року позивач отримав від відповідача лист (а.с.16), в якому повідомлено що, «Згідно отриманих ПАТ «ХК «Київміськбуд» даних Київського регіонального інвентаризаційного центру фактична загальна площа квартири становить 74,6 кв. м , що відповідає вартості майнових прав на квартиру у сумі 652.750 гривень 00 коп. Станом на день подання позову відповідач умови договору не виконав та не передав позивачеві майнові права на квартиру.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просив суд задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача проти заявленого позову заперечив та просив суд відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Третя особа в судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином.

Врахувавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 02.10.2012 року між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Київміськбуд» (далі - ПАТ «ХК «Київміськбуд») був укладений договір купівлі продажу майнових прав № 1982/РН-КД, відповідно до умов зазначеного Договору (п.п.6.1., 1.1. Договору) відповідач зобов'язався в строк до IV кварталу 2013 року збудувати і ввести в експлуатацію монолітно-каркасний 24 - поверховий житловий будинок на АДРЕСА_1.

Відповідно до умов п. 3.2. Договору, Позивач здійснює оплату 98% вартості майнових прав, тобто 624.688 гривень 75 коп., в строк до 02.11.2012 року. На виконання зазначеного положення Договору позивачем було сплачено 15.10.2012 року 304.688 гривень 75, коп., що підтверджується Квитанцією від 15.10.2012 року. Решту грошових коштів в розмірі 320.000 гривень 00 коп. позивач сплатив, скориставшись коштами, наданими йому в кредит відповідно до Договору про іпотечний кредит N92151 від 19.10.2012 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України».

Відповідно до п.6.1. Договору купівлі-продажу майнових прав №1982/РН-КД ПАТ "ХК "Київміськбуд" виступає у вказаному договорі як продавець та приймає на себе одностороннє зобов'язання перед покупцем вчинити дії, направлені на спорудження об'єкта з визначеними характеристиками, зокрема кінцевим строком введення в експлуатацію в ІV кварталі 2013 року.

Як вбачається з матеріалів справи 01.12.2014 року Позивач отримав від відповідача лист, в якому повідомленого «Згідно отриманих ПАТ «ХК «Київміськбуд» даних Київського регіонального інвентаризаційного центру фактична загальна площа квартири становить 74,6 кв. м , що відповідає вартості майнових прав на квартиру у сумі 652.750 гривень 00 коп., ...вам належить додатково сплатити решту вартості майнових прав у сумі 28.061,25грн....»

Отже, період, на який прострочено передачу Квартири позивачеві, становить 335 днів (з 01.01.2014 року по 01.12.2014 року). враховуючи те, що вартість робіт вимірюється вартістю квартири в розмірі 652750,00 гривень, то пеня в розмірі 3% вартості робіт за період з 01.01.2014 року по 01.12.2014 року

Як зазначив позивач, та не спростовано відповідачем, на час звернення до суду з даним позовом, ПАТ "ХК "Київміськбуд" не здійснило передачу майнових прав за Актом приймання-передачі майнових прав.

Згідно ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк/термін.

Положеннями ч. 2 ст. 614 ЦК України визначено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Однак відповідачем не надано та в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження належного виконання відповідачем зобов'язання щодо передачі майнових прав на квартиру за актом приймання передачі майнових прав, а також стосовно відсутності вини відповідача у порушенні свого зобов'язання за Договором купівлі-продажу майнових прав №1982/РН-КД від 02.10.2012 року.

Відповідно до ч. 1 і ч. 3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов до висновку про несвоєчасне і неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань, передбачених Договором купівлі-продажу майнових прав № №1982/РН-КД від 02.10.2012р., щодо передачі майнових прав на квартиру АДРЕСА_1.

Разом з цим положеннями ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, а п. 1 ч. 2 ст. 258 цього Кодексу встановлено, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність один рік.

Таким чином, вбачається, що неустойка нараховується за кожен день прострочення виконання зобов'язання. Позивач, уточнивши позовні вимоги просила суд стягнути з відповідача на її користь неустойку з 01.01.2014 року по 01.12.2014 рік в розмірі 19582,50 грн.

Сума зобов'язання, яке на себе взяв позивач, згідно з Договором, дорівнює вартості майнових прав позивача на квартиру у новобудові, що становить 652750,00 грн.

Отже, загальна сума неналежно виконаного зобов'язання відповідача перед позивачем складає 652750,00 грн.

Таким чином, суд вважає, що згідно положень п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України та у межах заявлених та підтриманих позивачкою вимог з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума неустойки за період з 01.01.2014 року по 01.12.2014 рік у розмірі 19582,50 грн.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідачем не надано суду доказів того, що останній звертався до суду з вимогами щодо визнання договору в частині встановлення санкції за порушення зобов'язань недійсним. Таким чином, вказане положення Договору є чинним та діє станом на час розгляду справи.

Також, посилання відповідача на те, що встановлена п. 4.2. Договору санкція не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки встановлює відповідальність, щодо грошових зобов'язань, а тому не може застосована до спірних правовідносин не заслуговують на увагу, оскільки пунктом 2 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Згідно з приписами статті 627 ЦК України сторони є вільними при укладенні договору, виборі контрагента та у визначені умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Враховуючи викладене, зазначені обставини не можуть прийматися судом до уваги, як підстава для відмови в задоволенні повних вимог.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про стягнення пені за договором купівлі - продажу майнових прав, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11, 509, 525, 526, 530, 546, 549, 611, 629 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 60, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ПАТ "ХК "Київміськбуд", третя особа: ПАТ "Державний ощадний банк України" про стягнення неустойки - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" на користь ОСОБА_2, неустойку в розмірі 19 582 (дев'ятнадцять тисяч п'ятсот вісімдесят дві) гривні 50 копійок.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" на користь держави судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.