Справа № 442/8068/14 Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 22-ц/783/2286/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Павлишина О.Ф., Савуляка Р.В.

секретаря Гацій І.І.

з участю представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

встановила:

Позивач ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вимоги по якому уточнивши заявою від 25.11.2014 року, просила стягнути з відповідача 25570,63 грн. страхового відшкодування, 3% річних в сумі 323,22 грн., пеню в розмірі 1946,57 грн. та спричинену моральну шкоду в розмірі 2000 грн. (а.с. 42).

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 04.10.2013 року в м. Дрогобичі на вул. Ю.Дрогобича відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля марки "Mercedes-Benz ML270" д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30.10.2013 року останній визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Цивільна відповідальність автомобіля марки "Mercedes-Benz ML270" застрахована у ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" відповідно до полісу обо"язкового страхування цивільно-правової відповідальності серія НОМЕР_3 від 04.12.2012 року.

Згідно звіту № 1237/13 від 13.11.2013 року про оцінку автомобіля "ВАЗ 2109", вартість матеріального збитку, завданого власнику вказаного автомобіля станом на час проведення дослідження становить 26570,63 грн.

07.11.2013 року позивач оформила звернення про страхове відшкодування, однак таке так і не виплачено по сьогоднішній день.

Крім цього, відповідно до ст. 36.5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відповідач повинен сплатити їй 3% річних від несплаченого відшкодування в сумі 323,22 грн. та пеню у розмірі 1946,57 грн.

Оскаржуваним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 грудня 2014 року, з врахуванням ухвали про виправлення описки від 28 січня 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" на користь ОСОБА_3 25570,63 грн. страхового відшкодування.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" 255,71 грн. судового збору в дохід держави.

Рішення суду в частині задоволення позовних вимог, оскаржив представник відповідача ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування", вважає, що оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог підлягає скасуванню у зв'язку з невідповідністю висновків обставинам справи, порушенням норм матеріального права та неповним з"ясуванням обставин, що мають значення для справи

В апеляційній скарзі зазначає, що суд при ухваленні рішення не врахував норми ст.ст. 6, 22, 30, 34, 35 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Страховій компанії надано Звіт № 1237/13 про оцінку автомобіля ВАЗ 210994-20, реєстраційний номер НОМЕР_1, складений суб"єктом оціночної діяльності "Експерт-Сервіс", згідно якого ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу до ДТП становить 26570,63 грн., а вартість відновлювального ремонту 27928.25 грн.

Оскільки вартість відновлювального ремонту цього автомобіля перевищує його ринкову вартість до ДТП (26570,63 грн.), відповідно до вимог законодавства даний транспортний засіб вважається фізично знищеним.

Відповідно до п. 30.2. ст. 30 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

З врахуванням вказаних вимог закону, страхова компанія склала розрахунок страхового відшкодування на суму 270,63 грн., проте позивач відмовилася погодити цей розрахунок.

Просить скасувати рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 грудня 2014 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечив, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 125), в судове засідання апеляційної інстанції не прибув, не повідомив суд про причину неявки.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з"явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, зазначений законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку, або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить переконання, що дане рішення суду відповідає зазначеним вимогам закону.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що жодних допустимих доказів щодо визнання автомобіля марки "ВАЗ 2109" фізично знищеним відповідач суду не подав, клопотання про проведення відповідної експертизи не заявляв, в судовому засіданні представник відповідача заявила про відмову у відшкодуванні шкоди за будь-яких обставин, з огляду на вказане суд прийшов висновку, що відповідач, відмовляючи у здійсненні страхової виплати, не мав на це законних підстав, оскільки страховий випадок мав місце, позивач не позбавлений можливості отримати страхове відшкодування, тому вимога є обґрунтованою.

Разом з тим, суд відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних, пені та моральної шкоди, оскільки такі види відповідальності не передбачені умовами укладеного договору страхування.

Оскільки апелянт оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині задоволених позовних вимог, тому, за правилами ст. 303 ЦПК України, апеляційним судом законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в іншій частині не перевіряється.

Судом встановлено, що 04.10.2013 року в м. Дрогобичі на вул. Ю. Дрогобича мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки "ВАЗ 2109", реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля марки "Mercedes-Benz ML270", реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5, внаслідок якої автомобіль "ВАЗ 2109" отримав механічні пошкодження.

Постановою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30.10.2013 року ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с. 10).

Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04.10.2013 року, а також вина ОСОБА_5 у цій дорожньо-транспортній пригоді, визначені у постанові Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30.10.2013 року, в силу приписів ч. 4 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню в ході розгляду даної цивільної справи.

Згідно із вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Разом з тим, спеціальна норма по відношенню до загальної - ч. 2 ст. 1187 ЦК України зазначає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що 04.10.2013 р. під час ДТП ОСОБА_5 володів транспортним засобом на відповідній правовій підстав з дотриманням вимог ст. 16 ЗУ "Про дорожній рух".

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Спеціальним законом, що регулює питання виплати страхового відшкодування за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Статтею 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "Mercedes-Benz ML270" була застрахована у ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" на підставі поліса від 04.12.2013 року серії НОМЕР_3.

Стаття 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Згідно звіту № 1237/13 від 13.11.2013 року, складеного СПДФО ОСОБА_6, про оцінку автомобіля ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1, вартість матеріального збитку завданого власнику цього автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди приймається рівній дійсній (ринковій) вартості автомобіля і складає 26570,63 грн. (а.с. 6-11).

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до Звіту № 1237/13 від 13.11.2013 року ринкова вартість автомобіля ВАЗ 210994-20, реєстраційний номер НОМЕР_1 у непошкодженому стані складає 26570,63 грн.

В свою чергу, вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ складає 27928,25 грн.

Оскільки вартість відновлювального ремонту перевищує дійсну (ринкову) вартість автомобіля, відповідно проводити відновлювальні ремонтні роботи автомобіля економічно недоцільно, тому вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта зносу складових приймається рівним дійсній (ринковій) вартості автомобіля на момент дослідження без врахування аварійних пошкоджень і становить 26570,63 грн.

Листом від 16.01.2014 року страховик запропонував позивачу розрахунок страхового відшкодування в сумі 270,63 грн. (26570,63-25300,00-1000,00) з посиланням на те, що транспортний засіб можна вважати фізично знищеним, оскільки вартість відновлювального ремонту перевищує його ринкову вартість до ДТП (а.с. 62).

Покликаючись на звіт про оцінку автомобіля, як на належний доказ вартості автомобіля після ДПТ, відповідач не звернув уваги на те, що даним звітом не визначена ринкова вартість автомобіля після ДТП.

В свою чергу, можлива ринкова вартість автомобіля ВАЗ 210994-20, реєстраційний номер НОМЕР_1 після ДТП, подана страховиком з покликанням на зобов'язуючу пропозицію ТзОВ УПП "Авто онлайн Україна" в сумі 25300 грн., яка взята відповідачем за основу до вказаного вище розрахунку страхового відшкодування, не береться до уваги колегією суддів, оскільки не відповідає вимогам ст.ст. 58, 59 ЦПК України щодо належності та допустимості доказів.

Разом з тим, відповідно до роз"яснень, які викладені у п. 15 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи встановлені обставини справи та наведені вище вимоги законодавства, суд першої інстанції правильно, в межах ліміту відповідальності страховика (50000 грн.), з врахуванням франшизи (1000 грн.), стягнув з відповідача ПАТ "СК АХА Страхування" на користь позивача 25570,63 грн. страхового відшкодування, що відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, встановленої у Звіту № 1237/13 від 13.11.2013 року.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що допущена судом першої інстанції описка у резолютивній частині рішення, а саме зазначення назв як ПрАТ "СК "АХА Страхування", так і ПАТ "СК "Універсальна", виправлена ухвалою судового засідання від 28 січня 2015 року, а помилкове покликання на укладений між ПрАТ "СК "АХА Страхування" та ОСОБА_7 договір добровільного страхування, не впливає на висновки суду.

Будь яких інших належних та допустимих доказів для спростування рішення суду першої інстанції, передбачених статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України, апелянтом не представлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, ст. 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" - відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: О.Ф. Павлишин

Р.В. Савуляк