АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6265/15 Справа № 180/93/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Єлізаренко І.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Єлізаренко І.А.

суддів Гайдук В.І., Калиновського А.Б.

за участі секретаря Видюкової Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ПАТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що з 1990 року працював в ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» на посаді електрослюсаря. 16 квітня 2010 року під час виконання наряду його було травмовано. За наслідками нещасного випадку 19 квітня 2010 року складено акт № 28/12 по формі Н-1. 16 лютого 2011 року висновком Нікопольської МСЕК позивачу встановлено 10 % стійкої втрати професійної працездатності. Під час праці в ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» він захворів хронічним професійним захворюванням. Згідно виписки-епікриза хворого із медичної картки № 2819 від 23 липня 2014 року йому поставлено діагноз: хронічне обструктивне захворювання легень першого-другого стадії, емфізема легень першої-другої стадії. Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 10 вересня 2014 року професійне захворювання виникло за недосконалістю технології. 09 жовтня 2014 року профпатологічною МСЕК йому було встановлено 30% стійкою втрати професійної працездатності. Зазначене вплинуло на його здоров'я. Він постійно отримував амбулаторне лікування, періодично лікувався на стаціонарі. Протягом останніх років стан його здоров'я значно погіршився. Фондом соціального страхування було призначено та виплачено передбачені законодавством компенсації в зв'язку із ушкодженням здоров'я. Внаслідок професійного захворювання та ушкодження здоров'я в ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» йому заподіяна моральна шкода, яка виразилася в моральних та фізичних стражданнях, втраті нормальних життєвих зв'язків, тому просив стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 травня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_2 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволені позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи позивач знаходився у трудових відносинах з ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» (а.с.3-5).

16 квітня 2010 року з позивачем стався нещасний випадок на виробництві, про що відповідачем було складено Акт №28/12 від 19 квітня 2010 року про нещасний випадок, повязаний з виробництвом, в якому зазначено, що позивач отримав тупу травму, тріщину роговиці, крововилив у скловидне тіло лівого ока (а.с.6, 7).

Згідно довідки МСЕК від 16 лютого 2011 року позивачу визначено ступінь втрати професійної працездатності у відсотках 10% (а.с.18).

Під час праці в ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» позивач захворів хронічним професійним захворюванням. Згідно виписки-епікриза хворого із медичної картки № 2819 від 23 липня 2014 року позивачу поставлено діагноз: хронічне обструктивне захворювання легень першого-другого стадії, емфізема легень першої-другої стадії (а.с.12-13).

Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 10 вересня 2014 року професійне захворювання виникло внаслідок тривалої дії шкідливих факторів виробничого середовища на організм позивача, недосконалістю технології (а.с.10).

Згідно довідки МСЕК від 09 жовтня 2014 року позивачу визначено ступінь втрати професійної працездатності у відсотках 30% (а.с.19).

Таким чином, в результаті отриманої травми позивач втратив професійну працездатність, відчуває фізичні та душевні страждання. Все це порушує його звички та звичайний спосіб життя, нормальні життєві звязки, тобто, позивачу спричинено і моральну шкоду.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У звязку з тим, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок виробничої травми під час виконання позивачем трудових обовязків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоровя, повязаним із виконанням трудових обовязків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відшкодування на користь позивача моральної шкоди з ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат».

Висновки суду першої інстанції є достатньо обґрунтованими і підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами

На підставі викладеного суд правильно встановив, що спричинена позивачу моральна шкода, у відповідності до ст.ст. 23, 1167, 1168, ЦК України, ст.237-1 КЗпП України повинна бути відшкодована відповідачем.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що відшкодування моральної шкоди позивачеві має бути покладено на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України є безпідставними, оскільки на час отримання позивачем довідки МСЕК 09 жовтня 2014 року, позивачу визначено ступінь втрати професійної працездатності 30%, саме з цього часу у позивача виникло право на відшкодування моральної шкоди. Так, Конституційний Суд України в своєму Рішенні від 08 жовтня 2008 року у справі №1-32/2008 зазначені зміни до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та визнав такими, що відповідають Конституції України (є конституційними) з огляду на те, що право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки надано статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду апелянтом не наведено, тому рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» відхилити.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді