Справа № 459/3800/14 Головуючий у 1 інстанції: Кріль М.Д.
Провадження № 22-ц/783/3298/15 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Бакуса В.Я., Гірник Т.А.,

секретар: Глинський О.А.,

за участі позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ВВДФССНВВПЗ України у м.Червонограді Вандзьо О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 03 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного Підприємства «Львіввугілля`в особі шахти «Степова», Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді Львівської області про визнання довідки неправомірною, зобов`язання ДП «Львіввугілля» видати належно оформлену довідку, визнання незаконним призначення виплат Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді Львівської області без належної довідки, зобов`язання призначити страхові виплати, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 03 березня 2015 року в позові відмовлено.

Вказане рішення оскаржив позивач ОСОБА_1 .

В своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та прийняти нове рішення по суті позовних вимог. Вважає рішення незаконним через невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що у спірній довідці та при визначенні йому розміру щомісячних страхових виплат до розрахункового періоду включено квітень 1991 року в якому він уже не працював, зарплати не отримував і страхові внески шахтою не перераховувались. Визначальною ж для обчислення середнього заробітку шахтою повинна бути заробітна плата за роботу на шахті, а не за місяці коли ним реалізовувалось, визнане урядом України, право на страйк. Також, судом неправильно протлумачено п. 12 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, який передбачає, що визначення середнього заробітку здійснюється таки із розміру заробітної плати перед настанням нещасного випадку, а не з записів трудової книжки про звільнення з роботи. Судом фактично належним чином не з`ясовано обставини, що мають значення для справи та не проаналізовано доводи, на які він (позивач) посилався.

Представник відповідача ДП «Львіввугілля» в особі шахта «Степова» у судове засідання не з`явився, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у його відсутності, зважаючи на те, що вказана особа повідомлялась про час та місце судового розгляду належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, навпаки надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника. Крім цього, суд зважає і на вимоги ч.2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача на підтримання апеляційної скарги, представника відповідача ВВДФССНВВПЗ України у м.Червонограді в заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Як вбачається із змісту оскаржуваного рішення, суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову та визнаючи позов необґрунтованим виходив з того, що Відділенням виконавчої дирекції Фонду в м.Червонограді було проведено визначення середньої заробітної плати позивачу з коригуванням заробітної плати наданої підприємством до заробітної плати в галузях економіки за розрахунковий період з листопада 1990 року по квітень 1991 року у відповідності до вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням.
Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції обставинам справи та вимогам закону не відповідають, а обставини які суд вважав встановленими не доведені.
Як вбачається із позовної заяви позивач звернувся в суд із даним позовом у якому просив: визнати такою, що не відповідає вимогам додатку 6 Постанови КМУ №1266 від 26.09.2001 року і є неправомірною видану Шахтою «Степова ДП «Львіввугілля» довідку №74/1434 від 25.08.2011 року; зобов`язати ДП «Львіввугілля» в особі шахта «Степова» видати позивачу належну оформлену довідку, відповідно до додатку №6 Постанови КМУ № 1266 від 26.09.2001 року; визнати незаконним призначення позивачу ВВДФССНВВПЗ України у м.Червонограді страхових виплат без належно оформленої довідки Шахти «Степова ДП «Львіввугілля»; зобов`язати ВВДФССНВВПЗ України у м.Червонограді призначити позивачу страхові виплати, відповідно до належно оформленої довідки Шахти «Степова ДП «Львіввугілля».
Позов обґрунтовано тим, що, на думку позивача, спірна довідка не відповідає вимогам згаданої Постанови Кабінету Міністрів України, а саме у такій довідці: не визначено середній заробіток, що визначений згодом Фондом при призначенні виплат та визначений помилково; також, не визначено коефіцієнт заробітної плати, що знову ж здійснено Фондом і визначено помилково; помилково до розрахункового періоду включено квітень 1991 року, натомість такий повинен бути виключений з розрахунку, а розрахунковим місяцем повинен бути жовтень. Так, визначення згаданих середнього заробітку та коефіцієнту заробітної плати Постановою покладено саме на підприємство, а не на Фонд. Крім цього, включивши у розрахунковий період місяць квітень 1991 року із значенням заробітної плати 0,00 відповідачі не врахували, що вказаний місяць він не був відсутній на роботі без поважних причин, а реалізовував своє право на страйк, що є гарантованою державою поважною причиною відсутності на роботі, а тому вказаний місяць із вказаним зазначенням розміру заробітної плати 0,00 включений до розрахунку помилково.
Згідно ст. 37 Конституції УРСР 1978 року, що діяла станом на квітень 1991 року громадяни Української РСР мають усю повноту соціально-економічних, політичних та особистих прав і свобод, проголошених і гарантованих Конституцією СРСР Конституцією Української РСР та радянськими законами. Соціалістичний лад забезпечує розширення прав і свобод, безперервне поліпшення умов життя громадян у міру виконання програм соціально-економічного і культурного розвитку. Використання громадянами прав і свобод не повинно завдавати шкоди інтересам суспільства і держави, правам інших громадян.
Стаття 38 даної Конституції передбачала, що громадяни Української РСР мають право на працю, - тобто на одержання гарантованої роботи з оплатою праці відповідно до її кількості та якості і не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вибір професії, роду занять і роботи відповідно до покликання, здібностей, професійної підготовки, освіти та з урахуванням суспільних потреб. Це право забезпечується соціалістичною системою господарства, неухильним зростанням продуктивних сил, безплатним професійним навчанням, підвищенням трудової кваліфікації і навчанням нових спеціальностей, розвитком систем професійної орієнтації і працевлаштування.
Згідно ст. 15 Закону СРСР «Про професійні спілки, права та гарантії їхньої діяльності», (що теж був чинним станом на квітень 1991 року) профспілки мають право на організацію і проведення страйків відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 44 Конституції України, ті, хто працює, мають право на страйк для захисту своїх економічних і соціальних інтересів. Порядок здійснення права на страйк встановлюється законом з урахуванням необхідності забезпечення національної безпеки, охорони здоров`я, прав і свобод інших людей. Ніхто не може бути примушений до участі або до неучасті у страйку. Заборона страйку можлива лише на підставі закону.

Крім цього, згідно змісту ст.ст. 17, 18, 27 чинного Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів» страйк це тимчасове колективне добровільне припинення роботи працівниками (невихід на роботу, невиконання своїх трудових обов`язків) підприємства, установи, організації (структурного підрозділу) з метою вирішення колективного трудового спору (конфлікту). Страйк застосовується як крайній засіб (коли всі інші можливості вичерпано) вирішення колективного трудового спору (конфлікту) у зв`язку з відмовою роботодавця або уповноваженої ним особи, організації роботодавців, об`єднання організацій роботодавців задовольнити вимоги найманих працівників або уповноваженого ними органу, профспілки, об`єднання профспілок чи уповноваженого нею (ними) органу (стаття 17).
Відповідно до статті 44 Конституції України ті, хто працює, мають право на страйк для захисту своїх економічних і соціальних інтересів. Порядок здійснення права на страйк встановлюється цим Законом. Страйк може бути розпочато, якщо примирні процедури не привели до вирішення колективного трудового спору (конфлікту) або роботодавець або уповноважена ним особа, організація роботодавців, об`єднання організацій роботодавців ухиляється від примирних процедур або не виконує угоди, досягнутої в ході вирішення колективного трудового спору (конфлікту) (стаття 18).
Участь у страйку працівників, за виняткомстрайків, визнаних судом незаконними, не розглядається як порушення трудової дисципліни і не може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності. За рішенням найманих працівників чи профспілки може бути утворено страйковий фонд з добровільних внесків і пожертвувань. За працівниками, які не брали участі у страйку, але у зв`язку з його проведенням не мали можливості виконувати свої трудові обов`язки, зберігається заробітна плата у розмірах не нижче від установлених законодавством та колективним договором, укладеним на цьому підприємстві, як за час простою не з вини працівника. Облік таких працівників є обов`язком роботодавця (стаття 27).

Також, згідно ч.1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Зважаючи на вказані норми, відсутність працівника на робочому місці у період страйку, зокрема, і у зв`язку із участю у ньому слід вважати відсутністю із поважної причини із відповідними наслідками.
Як вбачається із матеріалів справи та сторонами не оспорювалось позивач з 3.08.1987 року по 4.05.1991 року працював на шахті №10 «Великомостівська» та був звільнений з власної ініціативи за ст. 38 КЗпП. Актом розслідування хронічного професійного захворювання від 30.06.2011 року стосовно позивача, у нього встановлено професійне захворювання, а саме антросилікоз Іст. емфізема легень ДН І-ІІ ст. та актом огляду МСЕК №979 від 7.07.2011 року позивачу встановлено 25% втрати професійної працездатності, що в подальшому актом №222 13.03.2014 року збільшена до 40% та позивачу вставлено ІІІ групу інвалідності (акт, довідки МСЕК а.с. 76-77, 82, 75). Постановою №1306/11188/11188/3 від 1.09.2011 року Відділення Фонду ССНВВПЗ України у м.Червонограді позивачу призначено до виплати з 7.07.2011 року щомісячну грошову суму у зв`язку із частковою втратою професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку (а.с. 116).
Така постанова Відділенням Фонду винесена, зокрема, і на підставі спірної довідки «Про середню заробітну плату (доход)» №7-4/1434 від 25.08.2011 року, виданої ОСОБА_1 ВП ДП «Львіввугілля» шахта «Степова» (а.с. 12).
Як вбачається із змісту спірної довідки про середню заробітну плату (доход) №7-4/1434 від 25.08.2011 року, виданої ОСОБА_1 ВП ДП «Львіввугілля» шахта «Степова», така в цілому за своєю формою та змістом відповідає вимогам Постанови Кабінету міністрів України №1266 26.09.2001 року «Про обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням», зокрема, і додатку №6, однак містить певні незаконні записи.
Так, із змісту п.п. 4, 12, 22 вказаного порядку вбачається таке:

4. Розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) для застрахованих осіб (включаючи осіб, які працюють неповний робочий день (робочий тиждень) та добровільно застрахованих осіб), є останні шість календарних місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок (для страхування на випадок безробіття - в якому припинено дію трудового договору або особу знято з обліку у державного реєстратора як суб`єкта підприємницької діяльності, припинення адвокатської, нотаріальної, творчої або іншої діяльності, закінчення проходження служби; для страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання осіб, у яких через деякий час погіршився стан здоров`я у зв`язку з раніше отриманим ушкодженням здоров`я внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання - період роботи за останнім основним місцем роботи перед настанням тимчасової непрацездатності). Розрахунковим періодом, за який обчислюється середній дохід для розрахунку виплат за страхуванням на випадок безробіття особам, які виконували роботи (надавали послуги) згідно з цивільно-правовими договорами, є останніх шість календарних місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок (реєстрації особи в державній службі зайнятості як безробітної) незалежно від кількості укладених договорів та строку їх дії (приклад наведено у додатку 1). Для осіб, які брали участь у страхуванні на випадок безробіття на добровільних засадах, розрахунковим періодом для обчислення середнього доходу, для розрахунку виплат за страхуванням на випадок безробіття є останніх шість календарних місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок (реєстрації особи в державній службі зайнятості як безробітної), і протягом яких особа сплачувала страхові внески (приклад наведено у додатку 1). Для осіб, які працювали (працюють) на підприємствах, в організаціях, робота яких пов`язана із сезонним характером виробництва відповідно до Списку сезонних робіт і сезонних галузей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 березня 1997 р. N 278 (Офіційний вісник України, 1997 р., число 14, с. 18; 1999 р., N 48, ст. 2363; 2002 р., N 51, ст. 2318), та для осіб, які вивільняються з роботи у зв`язку з достроковим зняттям Чорнобильської атомної електростанції з експлуатації, при призначенні частини допомоги по безробіттю понад розміри та тривалість виплат за страхуванням на випадок безробіття, за розрахунковий період береться 12 календарних місяців підряд (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок (для страхування на випадок безробіття - в якому припинено дію трудового договору) (приклад наведено у додатку 1). Місяці розрахункового періоду (з першого до першого числа), в яких застрахована особа не працювала з поважних причин (тимчасова непрацездатність, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком), виключаються з розрахункового періоду (приклад наведено у додатку 1). Для осіб, які отримують грошове забезпечення, місяці тимчасової непрацездатності та відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами не виключаються з розрахункового періоду.

12. У разі коли на дату встановлення медико-соціальною експертною комісією ступеня втрати застрахованою особою професійної працездатності минуло більше року з дня настання страхового випадку, середня заробітна плата обчислюється виходячи з розміру заробітної плати перед настанням нещасного випадку на виробництві або перед звільненням з роботи (переходом на іншу роботу), з якою пов`язане професійне захворювання, з урахуванням її коригування, що провадиться робочим органом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, за формулою

З = З(н) х С : М, де З - середньомісячна заробітна плата застрахованої особи, у гривнях; З(н) - середньомісячна заробітна плата найманих працівників, зайнятих в економіці України, за календарний рік, що передує року з якого призначається страхова виплата; С - сума коефіцієнтів заробітної плати застрахованої особи за кожний місяць розрахункового періоду (К1 + К2 + К3 + К4 + К5 + К6); М - кількість календарних місяців у розрахунковому періоді. У разі відсутності на момент призначення страхових виплат даних про середньомісячну заробітну плату найманих працівників, зайнятих в економіці України, за попередній рік береться фактична середньомісячна заробітна плата найманих працівників, зайнятих в економіці України, за місяці попереднього року з наступним перерахунком її після надходження даних про середньомісячну заробітну плату найманих працівників, зайнятих в економіці України, за календарний рік, що передує року, з якого призначається страхова виплата. Коефіцієнт заробітної плати застрахованої особи за кожний місяць у розрахунковому періоді, який враховується при призначенні страхових виплат, визначається за формулою К = З(в) : З(с), де К - коефіцієнт заробітної плати застрахованої особи; З(в) - заробітна плата застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка враховується при призначенні страхових виплат за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати; З(с) - середньомісячна заробітна плата працівників, зайнятих в економіці України, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати. Якщо у місяці, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати, застрахована особа працювала неповний календарний місяць, середня заробітна плата працівників, зайнятих в економіці України, застосовується не за місяць, а пропорційно кількості днів, фактично відпрацьованих застрахованою особою в зазначеному місяці, виходячи із числа робочих днів, обчислених у середньому за рік (21,0). У разі подання застрахованою особою для призначення страхових виплат довідки про заробітну плату за період до 1 січня 1992 р. при обчисленні коефіцієнта заробітної плати середня заробітна плата за рік у відповідному періоді вважається середньомісячною заробітною платою працівників, зайнятих в економіці України, відповідного року. Дані про середню заробітну плату працівників, зайнятих в економіці України, за роками та місяцями відповідного року доводяться до робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України виконавчою дирекцією Фонду на підставі даних Держкомстату. У разі коли на час звернення за страховою виплатою документи про заробітну плату застрахованої особи до ушкодження здоров`я не збереглися, середня заробітна плата обчислюється виходячи з розміру середньої заробітної плати за відповідною професією (посадою). За відсутності на підприємстві відповідної професії (посади) середня заробітна плата обчислюється виходячи з розміру середньої заробітної плати за аналогічною професією (посадою) на підприємстві, на якому працювала застрахована особа, але не менше розміру мінімальної заробітної плати, визначеного законом на дату встановлення потерпілому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності. Відсутність документів про заробітну плату підтверджується довідкою роботодавця або відповідного архіву. У разі відсутності у потерпілого на час звернення за страховою виплатою довідки про його заробітну плату у зв`язку з ліквідацією підприємства, установи чи організації середня заробітна плата обчислюється виходячи з діючої місячної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою) в галузі, але не менше розміру мінімальної заробітної плати, визначеного законом на дату встановлення потерпілому МСЕК ступеня втрати професійної працездатності. У разі ушкодження здоров`я в період виробничого навчання (практики) для призначення застрахованій особі страхових виплат середня заробітна плата обчислюється виходячи з встановленої на підприємстві тарифної ставки (посадового окладу) за тією професією (спеціальністю), яку ця особа здобувала, але не нижче тарифної ставки найменшого розряду за відповідною професією. Якщо у період виробничого навчання (практики) застрахована особа одержувала заробітну плату, середня заробітна плата для призначення страхових виплат обчислюється (за її згодою) виходячи з розміру заробітної плати за цей період. За бажанням застрахованої особи середня заробітна плата може бути обчислена виходячи з розміру заробітної плати до початку виробничого навчання (практики). У разі повторного ушкодження здоров`я в одного роботодавця середня заробітна плата обчислюється (за бажанням потерпілого) за відповідні розрахункові періоди, що передували першому або повторному ушкодженню здоров`я. Сума щомісячної страхової виплати в такому разі призначається згідно із ступенем втрати професійної працездатності, що встановлюється МСЕК за сукупністю випадків ушкодження здоров`я. Якщо повторне ушкодження здоров`я застрахованої особи настало з вини іншого роботодавця, а ступінь втрати професійної працездатності встановлено МСЕК за сукупністю випадків ушкодження здоров`я, середня заробітна плата для щорічного її коригування та перерахування страхових виплат обчислюється виходячи з розміру заробітної плати в розрахункових періодах перед настанням страхових випадків пропорційно встановленому ступеню втрати професійної працездатності за кожним страховим випадком. У разі встановлення причинного зв`язку смерті застрахованої особи з ушкодженням здоров`я відповідно до законодавства середня заробітна плата для призначення суми одноразової допомоги сім`ї обчислюється виходячи з розміру середньої заробітної плати, яка була визначена при останньому перерахунку страхових виплат.

П. 22 довідка про середню заробітну плату (дохід) видається роботодавцем за вимогою застрахованої особи або робочих органів виконавчих дирекцій фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на підставі платіжних відомостей та інших документів про нараховану заробітну плату (дохід). Для призначення виплат у разі настання безробіття військовослужбовцям та іншим особам, які отримували грошове забезпечення, довідка про грошове забезпечення видається військовими комісаріатами, де такі особи перебувають на обліку, або військовими частинами та установами, де такі особи проходили службу. Якщо підприємством, установою, організацією розрахунок середньої заробітної плати для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності чи допомоги по вагітності та пологах провадиться автоматизовано, розділ листка непрацездатності "Довідка про заробітну плату" може не заповнюватися, а до листка непрацездатності додається розрахунок середньої заробітної плати, засвідчений підписом керівника і головного бухгалтера та печаткою.

Зважаючи на вказані норми спірна довідка Шахтою «Степова» ДП «Львіввугілля» складена вірно, відповідає по формі згаданим нормам. Так, підстав для нарахування самостійно шахтою середнього заробітку та визначення коефіцієнту заробітної плати не було, оскільки на дату встановлення медико-соціальною експертною комісією ступеня втрати позивачем професійної працездатності минуло більше року з дня настання страхового випадку.

Однак, як вбачається із довідки запис на її лицьовому боці, що стосується квітня 1991 року здійснений з порушенням норм закону та на звороті довідки здійснено безпідставний запис: «…квітень 1991 р. 22 рдн відсутній без поважних причин.».
Такі записи слід вважати незаконними, такими що суперечить згаданим вище нормам, які надають працівнику право на страйк.
Так, як вбачається із матеріалів справи (посвідчення члена страйкового комітету м.Червонограда Львівсько-Волинського басейну на ім`я позивача, Наказів Шахти №10 «Великомостівська» №30-п від 12.03.1991 року «Про зупинку очисних і підготовчих робіт на шахті на період страйку в березні 1991 року» та №31-п від 29.03.1991 року, витягу з газети «Новини Прибужжя» за 14.03.1991 року №31, витягів із трудової книжки позивача, виписки із протоколу засідання робітничого комітету вугільників №13 а від 30.01.1991 року, резолюції-постанови загальних зборів працівників шахти №3 «Великомостівська» від 31.01.1991 року, Взаємопогодженого протоколу Парламентської комісії ВР УРСР, уряду республіки і представників страйкуючих колективів шахтарів за 17-18 квітня 1991 року, плану виконання взаємопогодженого протоколу між страйковими комітетами Червоноградської та Нововолинської групи шахт і адміністрацією виробничого об`єднання Укрзахідвугілля» від 29-30 квітня 1991 року а.с. 6, 8, 48-50, 9, 17-18, 51, 52, 54-56, 57-62), а також пояснень у судовому засіданні суду першої інстанції свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , на Шахті №10 «Великомостівська» (на даний час «Степова») з 13.03.1991 року по 4.05.1991 року мав місце страйк, у якому брав участь і позивач. Вказаного не заперечується і відповідачами.
Окрім наведених вище норм, що гарантують право працівника на страйк, відсутність відповідальності за участь у страйку, та що про це вказано і у п.5 згаданого Взаємопогодженого протоколу Парламентської комісії ВР УРСР, уряду республіки і представників страйкуючих колективів шахтарів за 17-19 квітня 1991 року, - «Верховна Рада і Уряд Української РСР гарантує, що до учасників березнево-квітневого 1991 року страйку заходи кримінального чи адміністративного переслідування, а також заходи дисциплінарної чи матеріальної відповідальності, передбачені законом за прогули, застосовані не будуть».
Зважаючи на вказане, зазначення у довідці про відсутність у квітні місяці 1991 року позивача на роботі без поважних причин та не зазначення про поважність причини його відсутності на робочому місці є незаконним, оскільки страйк слід вважати поважною, передбаченою законом, причиною відсутності на робочому місці.

Такі незаконні записи (зазначення) у довідці були взяті до уваги Відділенням Фонду при винесенні постанови від 1.09.2011 року №1306/11188/11188/3 «Про призначення позивачу щомісячної страхової виплати». А саме вказаний місяць, який за загальним правилом має братися до розрахунку, як останній із шести місяців відпрацьованих місяців взятий до уваги Фондом із коефіцієнтом заробітної плати 0,000, хоч не мав братись до розрахунку, оскільки місяці розрахункового періоду в яких застрахована особа не працювала з поважних причин виключаються з розрахункового періоду.

Зважаючи на вказане незаконні записи (зазначення) у довідці про відсутність позивача на роботі у квітні 1991 року вплинули на прийняте Фондом рішення, що відповідно впливає на розмір призначеної позивачу страхової виплати.
Зважаючи на вказане таку довідку через вказані записи (зазначення) слід визнати незаконною та слід зобов`язати відповідача ДП Львіввугілля» в особі ВП шахта «Степова» видати ОСОБА_1 довідку про середню заробітну плату (дохід) для розрахунку страхових виплат), відповідно до додатку №6 Постанови Кабінету міністрів України №1266 26.09.2001 року «Про обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням» із зазначенням про не відпрацювання позивачем календарних днів у квітні 1991 року з поважних причин.

Вказаним слід визнати частково обґрунтованими перші дві вимоги позову.

Що стосується вимог позову до Відділення Фонду ССНВВПЗ України у м.Червонограді, то такі слід визнати передчасними, оскільки виносячи постанову 1.09.2011 року №1306/11188/11188/3 «Про призначення позивачу щомісячної страхової виплати» Фонд діяв правомірно, із врахуванням наданої йому спірної довідки та не вправі був таку аналізувати чи з`ясовувати інші обставини, про які у довідці не йдеться.

Зважаючи на вказане після отримання довідки, відповідно до рішення суду позивач вправі повторно звернутись до Фонду про здійснення йому нарахування щомісячної страхової виплати відповідно до нової довідки та у випадку порушення при цьому його прав звернутись до суду за захистом таких.

Тому вимоги до Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді Львівської області, слід визнати безпідставними.

Зважаючи на наведене апеляційну скаргу слід визнати частково обґрунтованою та задовольнити частково. Рішення ж суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково. Визнати незаконною спірну довідку та зобов`язати відповідача ДП Львіввугілля» в особі ВП шахта «Степова» видати позивачу належну. В задоволенні решти позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.2-4, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 3 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Державного Підприємства «Львіввугілля`в особі шахти «Степова», Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді Львівської області про визнання довідки неправомірною, зобов`язання ДП «Львіввугілля» видати належно оформлену довідку, визнання незаконним призначення виплат Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді Львівської області без належної довідки, зобов`язання призначити страхові виплати задовольнити частково.

Визнати довідку про середню заробітну плату (доход) №7-4/1434 від 25.08.2011 року, видану ОСОБА_1 ВП ДП «Львіввугілля» шахта «Степова» незаконною.

Зобов`язати ДП Львіввугілля» в особі ВП шахта «Степова» видати ОСОБА_1 довідку про середню заробітну плату (дохід) для розрахунку страхових виплат), відповідно до додатку №6 Постанови Кабінету міністрів України №1266 26.09.2001 року «Про обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням» із зазначенням про не відпрацювання позивачем календарних днів у квітні 1991 року з поважних причин.

В задоволенні решти позову відмовити

Стягнути з ДП «Львіввугілля» в користь держави 243,6 грн. судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції та 121,8 грн. судового збору за розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Я.А. Левик
Судді: В.Я. Бакус
Т.А. Гірник
Копія вірна:
Судове рішення набрало законної сили: 22.06.2015р.
Суддя Апеляційного суду
Львівської області В.Я. Бакус

Дата оформлення копії: 30.06.2015р.
Помічник судді: О.О. Рванцова