АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5190/15 Справа № 203/7639/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Підберезний Г. А. Доповідач - Ремез В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді - Ремеза В.А.

суддів - Міхеєвої В.Ю., Свистунової О.В.,

за участю секретаря - Прудченко В.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2014 року за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради про визнання права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2013 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради про визнання права власності, в порядку спадкування, посилаючись на те, що вони є дітьми ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4. Батьки ОСОБА_5 - мати ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1., в батько - ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2. ІНФОРМАЦІЯ_3. помер ОСОБА_8, який був рідним сином померлого ОСОБА_7 і померлої ОСОБА_6 та був братом ОСОБА_5 Після смерті вищезазначених осіб відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1. Позивачі звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва було відмовлено.

ОСОБА_3, ОСОБА_4 просили суд визнати за ними право власності на квартиру АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом у рівних частках - по ? частині.

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.05.2014р. було задоволено позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради про визнання права власності.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради про визнання права власності, посилаючись на те, що рішення незаконне та необґрунтоване, ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3, та ОСОБА_4 є дітьми ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4. Батьки ОСОБА_5 - мати ОСОБА_6, померла ІНФОРМАЦІЯ_1., батько - ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

ІНФОРМАЦІЯ_3. помер ОСОБА_8, який був рідним сином померлого ОСОБА_7 і померлої ОСОБА_6 і був братом ОСОБА_5

Після смерті вищезазначених осіб відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1, яка згідно свідоцтва про право власності на житло від 14.11.1997р. належала ОСОБА_6 та ОСОБА_8 по ? частині в порядку приватизації.

Відповідно ч.3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Судом під час розгляду справи встановлено, що після смерті ОСОБА_6 - ОСОБА_8 є таким, що прийняв спадщину, оскільки мешкав зі своєю матір'ю на час відкриття спадщини.

Позивачі подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, однак державний нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що не було надано правовстановлюючого документу про належність вказаної квартири спадкодавцеві.

Також розглядаючи справу, судом першої інстанції було встановлено, що інші спадкоємці після смерті вказаних осіб відсутні.

Встановивши обставини по справі, суд обґрунтовано прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивачів про визнання за ними як єдиними спадкоємцями після смерті ОСОБА_8 права власності на вищевказану квартиру в порядку спадкування за законом.

Що ж стосується доводів ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що рішення незаконне та необґрунтоване, ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права з посиланням на те, що рішенням суду порушені його права власності на частину квартири, які він має намір доводити в судовому порядку у майбутньому, то вказані доводи не свідчать про незаконність судового рішення на час його ухвалення, та не можуть бути підставою для скасування судового рішення на час його перегляду в апеляційному порядку, оскільки як на час розгляду справи так і на час подачі апеляційної скарги ОСОБА_2 не надав будь-яких доказів про порушення його існуючих прав на спірну квартиру, а його посилання про бажання у майбутньому звернутись до суду для встановлення права власності на частину квартири не свідчать про порушення його прав на час ухвалення судового рішення.

Інші доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про незалучення його до розгляду справи, а також про те, що територіальна громада в особі Дніпропетровської міської ради не є належним відповідачем по справі безпідставні та не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, згідно з вимогами ст. 308 ЦПК України, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.303,304,308,315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду вступає в силу з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: