У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу, за касаційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що ПАТ КБ «Приватбанк» на його ім'я було відкрито рахунок в іноземній валюті та здійснено емісію платіжних карток в іноземних валютах - № НОМЕР_1 в доларах США зі строком дії до жовтня 2014 року, та № НОМЕР_2 в євро зі строком дії до жовтня 2014 року. Станом на 29 травня 2014 року залишок грошових коштів за вказаними платіжними картками становить 31 582,18 доларів США та 88,87 Євро. Протягом березня-травня 2014 року позивач неодноразово звертався до відділень ПАТ КБ «Приватбанк» в м. Керчі щодо повернення грошових коштів, на що отримав відмову. Такими діями банк фактично позбавив позивача можливості вільно розпоряджатися належними йому коштами.

З урахуванням наведеного, позивач просив суд стягнути з відповідача 31 582,18 доларів США, що станом на 03 липня 2014 року еквівалентно 373 968,03 грн, 88,87 євро, що еквівалентно 1 437,04 грн, та 3 % річних за користування чужими грошовими коштами починаючи з 03 червня 2014 року по день ухвалення судом рішення, що на дату складання позову становить 1 079,93 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2015 року, у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2127/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1> під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що відокремлений підрозділ ПАТ КБ «ПриватБанк» на території АРК та міста Севастополя не мав правових підстав та можливості здійснювати банківську діяльність, після окупації АРК та міста Севастополя, а тому надана позивачем довідка № 15604230 від 29 травня 2014 року про відкриття банківських рахунків не є належним і допустимим доказом розміщення на указаних рахунках зазначеної суми коштів.

Відповідно до ч. 6 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації державі Україна, юридичним особам, громадським об'єднанням, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, у повному обсязі покладається на Російську Федерацію як на державу, що здійснює окупацію.

Згідно з п. 5 вказаної Постанови Національного банку України № 260, банки, у тому числі ПАТ «Комерційний банк «ПриватБанк», зобов'язані припинити діяльність відокремлених підрозділів банків, розташованих на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів, про що повідомити Національний банк України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судом першої та апеляційної інстанцій не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2124/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1>, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2128/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова

Г.І. Мостова М.І. Наумчук