Справа № 127/4071/15-ц
Провадження № 2/127/2489/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2015 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді: Овсюк Є.М.,

при секретарі Олійник І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Позовна заява мотивована тим, що 04.06.2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу 25 000 доларів США, ( двадцять п'ять тисяч доларів США), що було еквівалентом сто дев'яносто сім тисяч сімсот п'ятдесят грн. за курсом НБУ встановленого на час укладання договору. При фактичному одержанні вказаної суми позичальником була надана розписка від 04.06.2009 року. Відповідно до п. 4.1 укладеного між сторонами договору позики строк повернення грошей становить п'ять календарних років, тобто до 04.06.2014р. На протязі дії договору боржник повернув позивачу 15 000 доларів США, в травні 2012 року - 7 500 та в лютому 2014 року - 7 500 доларів США. За позичальником залишились ще 10 000 доларів США, які мали б бути повернуті відповідачем до 04.06.2014 року. Але, пославшись на непередбачені обставини, які зі слів позичальника, не дають йому можливість розрахуватись з позивачем в повному обсязі, ОСОБА_2 просив продовжити строк повернення позики до 01.01.2015 року. На що позивач погодився і 15 серпня 2014 р. між ними було укладено додаткову угоду до договору позики від 04.06.2009 року, в якій строк виконання ОСОБА_2 зобов'язання було продовжено до 01.01.2015 року. Але на даний час позичальник не виконав взяті на себе зобов'язання. До теперішнього часу борг відповідач позивачу не повернув, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просила суд позов задоволити.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, оглянувши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

04.06.2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу 25 000 доларів США, ( двадцять п'ять тисяч доларів США), що було еквівалентом сто дев'яносто сім тисяч сімсот п'ятдесят грн. за курсом НБУ встановленого на час укладання договору, про що позичальником була надана розписка від 04.06.2009 року. Відповідно до п. 4.1 укладеного між сторонами договору позики строк повернення грошей становить п'ять календарних років, тобто до 04.06.2014р.

На протязі дії договору боржник повернув позичальнику 15 000 доларів США, в травні 2012 року - 7 500 та в лютому 2014 року - 7 500 доларів США.

15 серпня 2014 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду до договору позики від 04.06.2009 року, в якій строк виконання ОСОБА_2 зобов'язання було продовжено до 01.01.2015 року.

Згідно ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Факт неналежного виконання відповідачем умов договору позики знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи і є підставою, відповідно до змісту розписки, наданої позивачем та вимог чинного законодавства, для задоволення позову, а саме стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 10 000 доларів США.

Враховуючи те, що позивач сплатив судовий збір його, згідно ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст.10, 60, 81, 88, 213-218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 04.06.20094 року в розмірі 10 000 доларів США, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1630,60 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом 10 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: