Справа № 361/9415/13-ц Головуючий у І інстанції Петришин Н. М.
Провадження № 22-ц/780/5860/15 Доповідач у 2 інстанції Савченко С. І.
Категорія 58 15.10.2015
У Х В А Л А

іменем України

15 жовтня 2015 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Даценко Л.М., Білоконь О.В.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє як представник позивача ОСОБА_3, на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 8 вересня 2015 року про відмову у поверненні судового збору у справі за заявою ОСОБА_2, який діє як представник позивача ОСОБА_3, про повернення частини судового збору,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року адвокат ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про повернення частини судового збору, яку мотивував тим, що у провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ТОВ «Фінансова компанія «КУБ», треті особи: ПАТ «Броварський побуткомбінат», ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 про витребування майна від добросовісного набувача та зобов'язання вчинити певні дії.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2014 року в даній справі у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Вказував, що при подачі позову до суду позивачем було сплачено 3670,42 грн. судового збору, виходячи із сукупності вимог майнового і немайнового характера. Однак, враховуючи те, що предмет спору у справі відноситься до категорії спорів немайнового характеру, позивачу належало сплатити лише 229,42 грн. Посилаючись на те, що при зверенні до суду із зазначеним позовом позивачем було сплачено судовий збір у більшому розмірі, просив повернути йому зайво сплачений судовий збір у розмірі 3441 грн.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 8 вересня 2015 року у задоволенні заяви про повернення частини судового збору відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, де проситьскасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою його заяву про повернення судового збору задоволити в повному обсязі. Скаргу мотивує тим, що спір про витребування майна від добросовісного набувача не відноситься до категорії спорів майнового характеру, а тому має оплачуватися за ставками, визначеними для спорів немайнового характера.

Апелянт належним чином повідомлений про час розгляду справи, до суду не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Роглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про повернення частини судового збору, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що заявлені позивачем вимоги про витребування майна відносяться до вимог майнового характеру, а відтак відповідно до вимог закону мають оплачуватися за ставками, визначеними для спорів майнового характеру, що у свою чергу свідчить про відсутність підстав для повернення судового збору.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Згідно п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Отже, ст.80 ЦПК України чітко визначає, що позов про витребування майна є позовом майнового характеру і його ціна визначається виходячи із вартості відшукуваного майна.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив витребувати майно у відповідача ОСОБА_4 та зобов'язати відповідача вчинити певні дії.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час подачі позову ОСОБА_3 до суду) за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

За таких обставин суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні заяви про повернення частини судового збору з огляду на наявність майнових вимог.

Апеляційна скарга ОСОБА_14 не містить доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для повернення судового збору.

Посилання апелянта на те, що при подачі папеляційної скарги він сплатив судовий збір за ставками для немайнового спору, колегія суддів не приймає до уваги, як такі, що не спростовують висновків суду.

Посилання апелянта на те, що вимоги про витребування майна носять немайновий характер спростовуються чіткою вказівкою у ч.1 ст.80 ЦПК України, про майновий характер такого спору та визначення ціни прозову залежно від вартості відшукуваного майна.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє як представник позивача ОСОБА_3, відхилити.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 8 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: