Провадження № 2/202/1052/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Слюсар Л.П.

при секретарі Фісун К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 ОДПІ м.Дніпропетровська, ОСОБА_2, третя особа Індустріальний відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в листопаді 2014 року звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 ОДПІ м.Дніпропетровська, ОСОБА_2, третя особа Індустріальний відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 06.04.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № DNР0AE00000352, згідно з яким позивач надав ОСОБА_2 кредит в розмірі 30 117,95 доларів США. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 уклали договір застави рухомого майна № DNР0AE00000352 від 06.04.2007 року.

Відповідно до умов договору застави відповідач ОСОБА_2 передав в заставу позивачу автомобіль марки Honda, модель: Accord, рік випуску: 2004, тип ТЗ: Легковий седан-В, № кузова/шасі: JHMCL95404C216268, реєстраційний номер: АЕ5477ВІ.

02.10.2014 року державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції при примусовому виконанні вимог №Ф-868-25 від 21.03.2014 року виданої ОСОБА_1 ОДПІ м.Дніпропетровська про стягнення боргу було накладено арешт та розшук на вищевказаний автомобіль, який належить на праві власності ОСОБА_2.

Просили суд звільнити з-під арешту та зняти розшук, накладений 02.10.2014 року державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, а саме на автомобіль, який належить на праві власності ОСОБА_2, марки Honda, модель: Accord, рік випуску: 2004, тип ТЗ: Легковий седан-В, № кузова/шасі: JHMCL95404C216268, реєстраційний номер: АЕ5477ВІ та стягнути з відповідачів судові витрати.

Представник позивача відповідно до заяви від 15.04.2015 року просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОДПІ м.Дніпропетровськ у судовому засіданні, яке відбулося 05.02.2015 року, надав заперечення на позовну заяву, в якому просив відмовити ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позову та залишити майно ОСОБА_2 під арештом до погашення заборгованості, яка обліковується у ОСОБА_1 ОДПІ м.Дніпропетровська за виконавчими документами, що вже предявлені до виконання. У наступні судові засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні, яке відбулося 05.02.2015 року проти позовної заяви не заперечував. У наступні судові засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи у судовому засіданні, яке відбулося 26.12.2014 року, заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у позові. У наступні судові засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № DNР0AE00000352 від 06.04.2007 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 уклали договір застави рухомого майна № DNР0AE00000352 від 06.04.2007 року, відповідно до умов якого відповідач ОСОБА_2 передав в заставу позивачу автомобіль марки Honda, модель: Accord, рік випуску: 2004, тип ТЗ: Легковий седан-В, № кузова/шасі: JHMCL95404C216268, реєстраційний номер: АЕ5477ВІ.

Постановою державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 02.10.2014 року ВП №44798628, при примусовому виконанні вимог №Ф-868-25 від 21.03.2014 року виданої ОСОБА_1 ОДПІ м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 боргу в розмірі 2 882 грн. 54 коп., з метою повного, своєчасного виконання зазначеного виконавчого документу, для недопущення можливості відчуження боржником належного йому майна, накладено арешт на все майно, що належить боржнику в межах суми звернення стягнення.

Відповідно до відгуку на позовну заяву Індустріальний ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції від 25 грудня 2014 року вказав, що оскільки боржник вимоги виконавчого документу в строк, встановлений для самостійного виконання не виконав, то державним виконавцем з метою перевірки майнового стану боржника було направлено запити до установ, що здійснюють реєстрацію та перереєстрацію права власності на рухоме та нерухоме майно. Згідно відповіді МРЕВ ОСОБА_3 України в Дніпропетровській області від 02.10.2014 року за боржником ОСОБА_2 зареєстрований транспортний засіб, а саме: автомобіль марки Honda, модель: Accord, рік випуску: 2004, тип ТЗ: Легковий седан-В, № кузова/шасі: JHMCL95404C216268, реєстраційний номер: АЕ5477ВІ, у звязку з чим державним виконавцем 02.10.2014 року було винесено постанову про арешт майна боржника. 22.10.2014 року до ВДВС надійшло повідомлення від державтоінспекції, в якому вказано, що в компютерну базу внесену санкцію «відчуження заборонено». 04.12.2014 року державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника. 24.12.2014 року державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження у звязку з розшуком майна боржника.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про заставу»від 02.10.1992 року №2654-ХІІ Застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Статтями 17 і 18 цього ж Закону передбачено, що заставодавець зберігає право розпорядження заставленим майном, якщо інше не передбачено законом або договором. Наступні застави вже заставленого майна допускаються в разі, якщо інше не передбачено законом і попереднім договором застави. Якщо предметом застави стає майно, яке вже є заставним забезпеченням іншого зобовязання (боргу), заставне право попереднього заставодержателя зберігає силу. Вимоги заставодержателя, у якого право застави виникло пізніше, задовольняються з вартості предмета застави після повного забезпечення вимог попередніх заставодержателів, крім випадків, передбачених частиною п'ятою цієї статті. Якщо предметом застави є рухоме майно, заставодержатель зареєстрованої застави має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна перед заставодержателями незареєстрованих застав та заставодержателями застав, які зареєстровані пізніше.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувана -заставодержателя. За постановою державного виконавця про стягнення виконавчого збору, винесеної у виконавчому провадженні про звернення стягнення на заставлене майно, стягнення звертається на вільне від застави майно боржника. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення-на заставлене майно боржника може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевиту; розмір заборгованості боржника заставо держателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майко або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту.

Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про заставу»право застави виникає з моменту укладення договору застави.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговій їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з-під арешту.

Право застави у ПАТ КБ «ПриватБанк» виникло, як зазначено вище 06.04.2007 pоку, а постанова про накладення арешту була винесена 02.10.2014 року, тобто пізніше ніж було укладено договір застави.

Тобто право застави у позивача виникло до винесення державним виконавцем постанови про арешт майна боржника ОСОБА_2, а саме зазначеного вище автотранспорту.

Таким чином, у випадку невиконання ОСОБА_2 зобов'язань по кредитному договору №DNР0AE00000352 від 06.04.2007 року, банк з метою задоволення своїх вимог за кредитним договором, має, у відповідності до ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», переважне право на звернення стягнення на рухоме майно, що є предметом застави.

Накладення арешту на автомобіль порушує права Банку, як кредитора (заставодержателя) одержати задоволення з вартості заставленого майна при невиконанні боржником зобов'язання, який в силу застави має переважне право на це перед іншими кредиторами. Тому порушене право Банку підлягає захисту шляхом звільнення майна з під арешту.

При таких обставинах, суд вважає за можливе позов задовольнити, звільнити автомобіль марки Honda, модель: Accord, рік випуску: 2004, тип ТЗ: Легковий седан-В, № кузова/шасі: JHMCL95404C216268, реєстраційний номер: АЕ5477ВІ з-під арешту.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір, підлягає стягненню пропорційно з відповідачів ОСОБА_1 ОДПІ м.Дніпропетровська, ОСОБА_2 на його користь відповідно до розміру задоволених позовних вимог, а саме по 121 грн. 80 коп. з кожного.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 212-215 ЦПК України, Законом України «Про заставу», Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 ОДПІ м.Дніпропетровська, ОСОБА_2, третя особа Індустріальний відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту задовольнити.

Звільнити з-під арешту та зняти розшук автомобіля марки Honda, модель: Accord, рік випуску: 2004, тип ТЗ: Легковий седан-В, № кузова/шасі: JHMCL95404C216268, реєстраційний номер: АЕ5477ВІ, який накладено постановою державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 02.10.2014 року серії ВП №44798628, при примусовому виконанні вимог №Ф-868-25 від 21.03.2014 року виданої ОСОБА_1 ОДПІ м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 боргу в розмірі 2 882 грн. 54 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ОДПІ м.Дніпропетровська, ОСОБА_2 (49000, м.Дніпропетровськ, вул.Бєлінського, буд.102, ІПН: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати в розмірі по 121 грн. 80 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.П. Слюсар