У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Бондаренко Н.В., Василевича В.С., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 18 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Гощанської селищної ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Гощанська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів в Рівненській області про визнання права власності на нерухоме майно,

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін та третьої особи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 18 травня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Гощанської селищної ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Гощанська ОДПІ Головного управління Міндоходів в Рівненській області про визнання права власності на нерухоме майно, а саме: на гараж (два бокси), позначений у технічній документації літерою "В-1", загальною площею 36,9 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Незалежності, 31 в смт. Гоща, Гощанського району, Рівненської області та про скасування рішення Гощанської селищної ради Рівненської області "Про організацію діяльності щодо виявлених двох безхазяйних гаражів по вул. Незалежності, 31 в смт. Гоща" № 2120 від 01 жовтня 2010 року відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вказує, що рішення ухвалене з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, та з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зазначає, що суд безпідставно прийшов до висновку про відсутність доказів належності будівлі гаража (два бокси), що знаходиться за адресою: вул. Незалежності 31 в смт. Гоща, Гощанського району, Рівненської області Гощанському підприємству "Агропроменерго", оскільки в матеріалах справи наявні належні та достатні докази, що підтверджують належність спірного гаража спочатку на праві колективної власності Гощанському підприємству "Агропроменерго", а згодом - з 25 жовтня 1996 року на праві приватної власності ОСОБА_1, зокрема: відомість індексації балансової вартості основних фондів та їх зносу по Гощанському підприємству "Агропроменерго" станом на 1.01.1995року; карточки обліку основних засобів Гощанського підприємства "Агропроменерго".

Правомірність розпоряджання Гощанським підприємством "Агропроменерго" спірним гаражем, шляхом передачі його у власність позивачу ОСОБА_1, також підтверджується показами, допитаних в судовому засіданні свідків, які вказали що гараж було побудовано за власні кошти працівників підприємства, які вони заробляли власною працею в колгоспах.

Вважає, що суд, обгрунтувуючи свою позицію про відсутність належного документу підтверджуючого право власності на спірний гараж Гощанському підприємству "Агропроменерго", безпідставно вказав, що відповідно до Листа Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126 основним належним документом, який підтверджуватиме вказане право власності є документ про прийняття в експлуатацію даного майна або висновок БТІ про технічний стан будівлі, оскільки вказаний лист прийнятий після передачі спірного гаража у власність ОСОБА_1, не є нормативним документом та носить рекомендаційний характер.

Не зважаючи на те, що свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні вказала, що підпис на протоколі № 2 під 25.10.1996 року їй не належить, вона підтвердила той факт, що Гощанським підприємством "Агропроменерго" було прийнято рішення про передачу гаража (два бокси) у власність ОСОБА_1 у часткове погашення значної заборгованості по його заробітній платі.

Крім того, суд не врахувавши положення ст. 63 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) безпідставно не взяв до уваги основний доказ належності позивачу спірного гаража (два бокси), а саме договір купівлі-продажу від 25 жовтня 1996 року, який було укладено на підставі та на виконання прийнятого загальними зборами трудового колективу підприємства відповідного рішення.

Доводить, що оскільки будівля спірного гаража є приватною власністю позивача на законних підставах, тому рішення Гощанської селищної ради Рівненської області від 1.10.2010 року № 2120 "Про організацію діяльності щодо виявлених двох безхазяйних гаражів по вул. Незалежності 31 в смт. Гоща" порушує його законні права та інтереси та підлягає скасуванню.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Із протоколу №2 зборів трудового колективу Гощанського колективного виробничо-експлуатаційного підприємства по енергетиці та електрифікації сільського господарства "Агропроменерго" від 25 жовтня 1996 року вбачається, що на них вирішено питання про продаж гаража підприємства, залишковою вартістю 807 грн. 50 коп. у власне користування директору "Агропроменерго" ОСОБА_1

Вказаний протокол зборів трудового колективу містить підписи голови зборів ОСОБА_4 та секретаря Панасюк Г.В.

В цей же день між Гощанським колективним виробничо-експлуатаційним підприємством по енергетиці та електрифікації сільського господарства "Агропроменерго" в особі головного бухгалтера ОСОБА_5 та ОСОБА_1 в рахунок часткового погашення кредиторської заборгованості по заробітній платі у простій письмовій формі укладено договір купівлі-продажу гаража (двох боксів), що перебуває на балансі "Агропроменерго", площею 36,9 кв.м., який знаходиться за адресою: смт. Гоща Гощанського району Рівненської області по вул. Червоноармійській, 31 (на даний час вул. Незалежності), залишковою вартістю 807 грн. 50 коп.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження права власності спірного гаража (двох боксів) Гощанському підприємству "Агропроменерго".

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

У відповідності до ст.12 Закону України "Про власність" підставами виникнення права приватної власності є, зокрема укладення угод, не заборонених законом.

Згідно ст. 224 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

На підтвердження того, що гараж (два бокси), який знаходиться за адресою: в смт. Гоща вул. Незалежності, 31 належав Гощанському підприємству "Агропроменерго" та правомірно був проданий йому на підставі рішення зборів трудового колективу, позивач покликається на відомість індексації балансової вартості основних фондів та їх зносу по Гощанському підприємству станом на 1 січня 1995 року ( пункт №5), згідно якої будівництво гаражів (введення їх в експлуатацію) здійснено у 1981 році та карточки обліку основних засобів по Гощанському підприємству "Агропроменерго".

Проте, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що перебування спірного гаража на балансі підприємства не є безспірною ознакою його права власності, оскільки баланс підприємства (організації) є лише формою бухгалтерського обліку, визначення складу і вартості майна та обсягу фінансових зобов'язань на конкретну дату. Баланс не визначає підстав знаходження майна у власності (володінні) підприємства.

Аналогічна позиція викладена у п. 7 роз'яснення Вищого Арбітражного Суду України № 02-5/225 від 02.04.1994 року. Такої правової позиції притримується Верховний Суд України (постанова від 12.06.2007 у справі №4/793).

Будь-яких інших належних доказів, які б беззаперечно вказували на належність Гощанському підприємству "Агропроменерго" гаражу (два бокси) по вул. Незалежності, 31 в смт. Гоща позивачем надано не було та судом не здобуто. Дане майно ні за ким в органах БТІ не зараєстровано, як пояснила представник селищної ради ними розпочато процедуру визнання його безхозним.

Крім того, допитана у під час розгляду справи судом першої інстанції свідок ОСОБА_3 вказала, що на зборах трудового колективу, на яких би вирішувалося питання передачі гаража для ОСОБА_1 вона присутньою не була і підпис під протоколом №2 від 25 жовтня 1996 року їй не належить.

За наведеного, відсутність належних доказів належності зазначеного майна Гощанському підприємству "Агропроменерго" позбавляло його можливості ним розпоряджатися.

Суд першої інстанції дійшов законного і обґрунтованого висновку про не доведеність позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про помилковість висновку суду щодо відсутності у головного бухгалтера підприємства повноважень на укладення договору купівлі-продажу спірного гаража, оскільки рішення про продаж позивачу спірного гаража в рахунок оплати праці було прийняте всім колективом підприємства, що у відповідності до положень ст. 63 ЦК УРСР робить угоду дійсною з моменту її укладення, не заслуговують на увагу, оскільки прийняття зборами трудового колективу вказаного рішення позивачем не доведено.

Решта доводів позивача зводяться до переоцінки доказів, які були предметом дослідження судом першої інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

Рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313-315,317, 319, 323-325 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 18 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: Бондаренко Н.В.

ОСОБА_6

ОСОБА_7