Справа № 323/2353/15-ц
31.08.2015 року м. Оріхів
Оріхівський районний суд Запорізької області у складі судді О.В.Плечищевої, при секретарі О.С.Свириденко, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
03 серпня 2015 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, в якому зазначають, що вони є співвласниками житлового будинку №106 по вул.Луговій в с.Мала Токмачка Оріхівського району Запорізької області. 1/2 частка належить позивачу - ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, видане Виконавчим комітетом Малотокмачанської сільської ради Оріхівського району Запорізької області 26.04.2002 року. Інша 1/2 частка належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування, посвідченого нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори 09.07.2002 року.
З 09.02.2010 року в будинку за згодою позивачів був зареєстрований відповідач, що на той час був членом їхньої родини. З травня 2012 року відповідач за місцем реєстрації не проживає, точна адреса його фактичного місця мешкання невідома. Заочним рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 13.02.2014 року шлюб між відповідачем та позивачем ОСОБА_2 розірвано. Рішення набуло законної сили.
До теперішнього часу відповідач зареєстрований у належному позивачам будинку, які вважають це нічим іншим як прямим порушенням прав власників.
Право власності гарантується та захищається Конституцією України.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.
У відповідності до ст.ст. 319, 321 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування розпорядження своїм майном.
Позивачі в судовому засіданні прохають ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованого за адресою: вул. Лугова,106, с.Мала Токмачка, Оріхівського району, Запорізької області внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.
Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно, у встановлений законодавством спосіб, судовою повісткою з повідомленням, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав.
Звертаючи увагу, що Відповідач не зявився, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
На підставі чого судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, про що Позивачі не заперечують.
Суд, заслухавши Позивачів, вивчивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, дійшов до переконання про наявність підстав для задоволення позову.
Судом в судовому засіданні було встановлено, що позивачі є співвласниками житлового будинку №106 по вул.Луговій в с.Мала Токмачка Оріхівського району Запорізької області, що підтверджується технічним паспортом. (а.с.10-12).
1/2 частка належить позивачу - ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, видане Виконавчим комітетом Малотокмачанської сільської ради Оріхівського району Запорізької області 26.04.2002 року.(а.с.9).
Інша 1/2 частка належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування, посвідченого нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори 09.07.2002 року.
Відповідач та позивач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про шлюб серії І-ЖС №075502 (а.с.13), який заочним рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 13 лютого 2014 року розірваний.(а.с.14-15).
Те, що Відповідач зареєстровани за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, с.М.Токмачка, вул.Лугова,106, знаходить своє підтвердження згідно домової книги для прописки громадян (а.с.16).
Факт не проживання відповідача за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, с.М.Токмачка, вул.Лугова,106, з травня 2012 року підтверджується довідкою №254 виданої 24 липня 2015 року сільською головою Малотокмачанської сільської ради Оріхівського району Запорізької області.(а.с.17).
Суд вважає, що реєстрація відповідача у зазначеному домі перешкоджає власникам домоволодіння у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.
Як вбачається зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.
На підставі ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи із загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України.
Частиною 1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Для поновлення порушених прав позивача суд вважає за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки у відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач не проживає за місцем реєстрації більше трьох років, не користується житловим будинком, не утримує його, та реєстрація місця проживання ОСОБА_3 порушує права позивачів як власників, тому позов підлягає задоволенню, а відповідач визнанню таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованого за адресою: вул. Лугова,106, с.Мала Токмачка, Оріхівського району, Запорізької області внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 11, 27, 31, 60, ч.9 ст. 74, 88, 208, 209, 213-215, 218, 224-227 ЦПК України, ст.ст.71,72 ЖК України, суд, -
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованого за адресою: вул. Лугова,106, с.Мала Токмачка, Оріхівського району, Запорізької області внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя : О.В.Плечищева