справа № 156/1238/14-ц
Номер провадження: 2/156/12/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 року смт. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Нєвєрова І.М. за участю секретаря Киці Л.Ф.

представника позивача ОСОБА_1 відповідача, законного представника відповідачів-

малолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5 представника відповідача ОСОБА_6

представника органу опіки та піклування

Грядівської сільської ради Іваничівського району ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом звільнення відповідачами приміщення самовільного будівництва,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_8 звернулася до суду з позовом про виселення з самочинно збудованого житлового будинку № 2-б по вул. Адама Кисіля в с.Низкиничі Іваничівського району відповідача ОСОБА_5 разом з дітьми без надання іншого житлового приміщення. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 і у своїй власності має земельну ділянку загальною площею 0,4227 га. Право власності на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 294166 від 16 січня 2008 року, виданим на підставі рішення Грядівської сільської ради №14/7 від 25 червня 2004 року . На даній земельній ділянці побудований будинок, в якому вона проживає разом з чоловіком. 2 листопада 2003 року її син ОСОБА_9 одружився, і з дружиною ОСОБА_5 спочатку проживали разом у її будинку, а пізніше молода сімя почала будувати на її земельній ділянці житловий будинок. Будинок на даний час має статус самочинного будівництва, оскільки ніяких документів ні на земельну ділянку, на якій будується новий будинок, ні на будівництво даного будинку, відповідач не має. В 2014 році шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 був розірваний. Таким чином, ОСОБА_5 перестала бути членом її сім'ї, однак остання разом з дітьми продовжує проживати у недобудованому будинку. Відповідач на даний час являється їй чужою людиною, яка незаконно, без її дозволу перебуває на її земельній ділянці, що створює їй труднощі у користуванні власною земельною ділянкою. Крім того, незавершений будівництвом будинок підключений до електромережі через лічильник, який знаходиться на її будинку, а тому вона разом з чоловіком несе подвійні витрати по оплаті електроенергії, так як відповідач цю послугу не оплачує взагалі. Добровільно виселитися з незаконно побудованого незавершенного будівництва відповідач не бажає, хоча вона просила зробити це неодноразово, тому змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги і просить усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом звільнення відповідачами ОСОБА_5 з малолітніми дітьми ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 приміщення самовільного будівництва за адресою с.Низкиничі вул. А.Кисіля, 2-б Іваничівського району з тих же підстав, що наведені у позові.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала повністю, при цьому пояснила, що вона проживає разом з малолітніми дітьми у незавершенному будівництвом будинку, який ще перебуваючи в шлюбі з чоловіком ОСОБА_9 разом будували. Будинок хоча і почали будувати на земельній ділянці ОСОБА_8, але це відбулося з дозволу останньої. Оформити на даний час право власності на новостворене нерухоме майно не має можливості, оскільки після розірвання шлюбу позивач відмовляється надати їй необхідні документи для переоформлення переходу права власності на земельну ділянку на свого сина, таким чином будівництво є самочинним . Після розірвання шлюбу залишилася проживати у вказаному недобудованому будинку. Іншого житла , де б вона могла на даний час жити разом з малолітніми дітьми, у неї немає. За використану електроенергію платить самостійно і ніяких перешкод позивачу в користанні майном не здійснює.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала , посилаючись на те, що позивач не є власником чи володільцем самочинного будівництва і не має права вимоги про його звільнення.

Представник органу опіки та піклування Грядівської сільської ради питання відносно задоволення позову поклала на розсуд суду, однак при цьому висловила думку, що дійсно, відповідачу ОСОБА_5 з її малолітніми дітьми немає де проживати, крім недобудованого будинку, в якому сім'я на даний час перебуває. Даний недобудований будинок знаходиться на земельній ділянці, яка була виділена позивачем сімї сину для будівництва. З цього приводу позивач звернулася до сільської ради із заявою про поділ її земельної ділянки на дві частини і рішення сільської ради з цього приводу було прийнято, однак на даний час на окремі земельні ділянки державні акти не виготовлені.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_5, перебуваючи в шлюбі розпочали будівництво власного житлового будинку по вул. Адама Кисіля, 2-б в с.Низкиничі Іваничівського району, на земельній ділянці, яка належить позивачу ОСОБА_8, та яка була надана подружжю з ціллю будівництва та за згодою останньої. Дозвіл на будівництво житлового будинку не надавався, таким чином будівництво, яке є незавершеним, має статус самочинного. Будівництво тривало з 2007 року по 2010 рік, однак право власності документально оформлено не було. 17 лютого 2014 році шлюб припинено. ОСОБА_5 після розірвання шлюбу залишилася проживати разом з малолітніми дітьми ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у вказаному самочинно збудованому будинку.

Дані обставини ніким із сторін не оспорювалися і встановлені рішенням Іваничівського районного суду від 13 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_9 про поділ майна подружжя, яке набрали законної сили, і тому доведенню в судовому засіданні відповідно до ст. 61 ЦПК України не підлягають.

Позивач та її представник як на підставу своїх позовних вимог посилаються на ст. 391 ЦК України вказуючи, що позивач є власником земельної ділянки, на якій розташоване самочинне будівництво, в якому проживає відповідач з дітьми, чим створює позивачу перешкоди в користуванні своїм майном.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як вказав Пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Постанові від 7 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до положень статтей 391 , 396 ЦК позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Таким чином, суд приходить до висновку, що правовою підставою для задоволення позову є наявність двох доведених позивачем обставин - що позивач є власником або особою, яка володіє майном і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Позивачем суду надано державний акт про право власності на земельну ділянку № 294166 , згідно якого ОСОБА_8 являється власником земельної ділянки площею 0,4227 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства . Документів про те, що вона є власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку не надала.

Як встановлено в судовому засіданні позивач не є власником чи володільцем незавершеного будівництва за адресою вул. А.Кисіля, 2-б с. Низкиничі. Крім того, позивачем не надано документального підтвердження та не доведено, що вона являється власником чи володільцем земельної ділянки, що знаходиться за адресою вул. Адама Кисіля, 2- б в с. Низкиничі Іваничівського району та на якій розташоване самочинне будівництво.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення у зв'язку з його безпідставністю .

Керуючись ст. ст. 391, 396 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212 - 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_8 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом звільнення відповідачами приміщення самовільного будівництва відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Іваничівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_10

з оригіналом згідно

Суддя І.М. Нєвєров