Справа № 369/4665/15-ц
Провадження №2/369/2278/15
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

17.06.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Медвідь Н.О.

при секретарі Остролуцькій Ю.М.

за участю прокурора Вакуленка М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Першого заступника прокурора Київської області в і інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, ДП «Київське лісове господарство» до ОСОБА_1 про витребування земельних ділянок з незаконного володіння, -

в с т а н о в и в:

Перший заступник прокурора Київської області звернувся до суду даним з позовом в інтересах держави в особі: Кабінету Міністрів України, ДП «Київське лісове господарство» посилаючись на те, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.07.2014 у справі №369/3946/13-ц частково задоволено позов заступника прокурора області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та ДП «Київське лісове господарство», визнано незаконними і скасовано розпорядження голови Київської обласної державної адміністрації від 27.03.09 № 214, від 07.05.09 № 357. Визнано недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки, які отримані на підставі вказаних вище розпоряджень голови Київської обласної державної адміністрації: серії ЯД № 772039 на право власності на земельну ділянку площею 0,9900 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району, з кадастровим номером :09:004:0130, виданий на ім'я ОСОБА_2; серії ЯД № 772041 на право власності на земельну ділянку площею 0,9900 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району, з кадастровим номером :09:004:0129, виданий на ім'я ОСОБА_3

Однак, вказані земельні ділянки не витребувані судом з незаконного володіння відповідачів, у звязку з тим, що позивачем не доведено, що вищевказані особи володіють спірними земельними ділянками.

Підставами для прийняття оскаржуваних розпоряджень Київської обласної державної адміністрації були виключно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.12.2008 та додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду від 10.03.2009, які на час прийняття даних розпоряджень набрали законної сили і повинні були бути виконані в силу ч. 5 ст. 124 Конституції України, проте в подальшому були скасовані ухвалою Апеляційного суду Київської області від 27.07.2011.

Прокуратурою області встановлено подальшого власника спірних земельних ділянок, державні акти на які скасовані в судовому порядку: ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №2213 від 04.11.2009 відчужив земельну ділянку з кадастровим номером :09:004:0129 на користь ОСОБА_1, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-015 від 20.03.15.

Тому просив витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь держави в особі Кабінету Міністрів України та у постійне користування Державного підприємства «Київське лісове господарство» земельні ділянки загальною площею 1,98 га з наступними кадастровими номерами: :09:004:0130, :09:004:0129, загальною ринковою вартістю 4 022 568 грн.

В судовому засіданні прокурор позов підтримав.

Представники позивачів позов підтримали.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, своїх заперечень проти позову не надав. Зі згоди представників позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.07.2014 у справі №369/3946/13-ц частково задоволено позов заступника прокурора області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та ДП «Київське лісове господарство» , визнано незаконними і скасовано розпорядження голови Київської обласної державної адміністрації від 27.03.09 № 214, від 07.05.09 № 357. Визнано недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки, які отримані на підставі вказаних вище розпоряджень голови Київської обласної державної адміністрації: серії ЯД № 772039 на право власності на земельну ділянку площею 0,9900 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району, з кадастровим номером :09:004:0130, виданий на ім'я ОСОБА_2; серії ЯД № 772041 на право власності на земельну ділянку площею 0,9900 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району, з кадастровим номером :09:004:0129, виданий на ім'я ОСОБА_3

Проте, земельні ділянки не витребувані судом з незаконного володіння відповідачів, у звязку з тим що позивачем не доведено, що вищевказані особи володіють спірними земельними ділянками.

Підставами для прийняття оскаржуваних розпоряджень Київської обласної державної адміністрації були виключно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.12.2008 та додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду від 10.03.2009, які на час прийняття даних розпоряджень набрали законної сили і повинні були бути виконані в силу ч. 5 ст. 124 Конституції України, проте в подальшому були скасовані ухвалою Апеляційного суду Київської області від 27.07.2011.

Водночас вказані розпорядження були прийняті під час дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.04.2008 № 610-р «Про деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками», яким було з метою недопущення фактів порушення інтересів держави і суспільства під час відчуження та зміни цільового призначення земельних лісових ділянок зупинено прийняття рішень про надання згоди на вилучення ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд встановив обставини вибуття земель з державної власності поза волею власника і цей факт відповідно до вимог законодавства не підлягає доказуванню в іншій справі.

Судом встановлено , що ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №2213 від 04.11.2009 відчужив земельну ділянку з кадастровим номером :09:004:0129 на користь ОСОБА_1, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-015 від 20.03.15.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (індексний номер 34016312) від 23.02.2015 на земельну ділянку з кадастровим номером :09:004:0129 згідно ухвали Києво-Святошинського суду від 05.05.2014 №369/3946/14-ц накладено арешт.

ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №2210 від 04.11.2009 відчужила земельну ділянку з кадастровим номером :09:004:0130 на користь ОСОБА_1, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-015 від 20.03.15.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (індексний номер 34015228) від 23.02.2015 на земельну ділянку з кадастровим номером :09:004:0130, яка знаходиться на території Дмитрівської сільської ради, згідно ухвали Києво-Святошинського суду від 05.05.2014 №369/3946/14-ц накладено арешт.

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 388 цього ж Кодексу, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно, серед іншого, вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Наведене вище свідчить про можливість застосування віндикації для захисту порушених інтересів держави.

Відповідно до ч. 8 ст. 122, ч. 9 ст. 149 ЗК України розпорядником лісових земель є лише Кабінет Міністрів України.

За ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Незаконною передачею спірних земельних ділянок у приватну власність порушено право власності держави на землі лісового фонду, які не можуть передаватися з державної у приватну власність, а також інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною земель, ефективного використання лісогосподарських земель, їх відтворення.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст..ст, 392, 396 ЦК України,ст.. ст.. 122, 149 ЗК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212-214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь держави в особі Кабінету Міністрів України та у постійне користування Державного підприємства «Київське лісове господарство» земельні ділянки загальною площею 1,98 га з наступними кадастровими номерами: :09:004:0130, :09:004:0129, загальною ринковою вартістю 4 022 568 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 3654 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: