Провадження № 22-ц/780/2558/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 22.06.2015
УХВАЛА

Іменем України

22 червня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - Коцюрби О.П.,

Суддів - Сержанюка А.С., Суханової Є.М.,

При секретарі - Петленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 лютого 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали цивільної справ, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з зазначеним позовом, вказавши на те, що 27.05.2008 року з відповідачем Токаленко О.В. був укладений кредитний договір №"5"5-27-05/58 МФ, відповідно до якого, позивач надав на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності відповідачу кредит в розмірі 30000 доларів США, для придбання земельної ділянки зі сплатою за користування кредитом у розмірі 17% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк до 26.05.2023 року. Однак, позичальник свого обовязку не виконав, внаслідок чого, станом на 26.07.2014 року утворилась заборгованість 28671,30 доларів США (за курсом НБУ за 1 долар США - 11,7528 грн.- 336968,06 грн.), та 975507,39 грн. - пеня по простроченій заборгованості за період з 26.07.2013 року по 26.07.2014 року, а всього -1312475,45 грн. Так як відповідач Токаленко Л.В. зобовязалась відповідати за зобовязаннями позичальника як поручитель, просив стягнути з відповідачів зазначену суму солідарно.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від

04.02.2015 року позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 280571, 65 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом та 1341229,45 грн. заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків, а всього: 1621801, грн.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» судові витрати в сумі 3654 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2, ОСОБА_3 оскаржили його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просили, скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.02.2015 року, ухвалити по справі нове рішення про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог. Зазначили, що рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.02.2015 року є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.02.2015 року в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2, ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов*язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до положень ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасн

не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, а якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Згідно з ч.ч. 1, 2, ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обовязку боржників, кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будького з них окремо; солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний у повному обсязі.

З кредитного договору №"5"5-27-05/58 МФ, від 27.05.2008 року судом встановлено, що позивач надав відповідачу ОСОБА_2 кредит в розмірі 30000 доларів США для придбання земельної ділянки зі сплатою за користування кредитом у розмірі 17% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк до 26.05.2023 року.

Згідно з договором №"5"-27-05/58-МФ-П від 27.05.2010 року, відповідач ОСОБА_3 виступила поручителем за належне виконання позичальником своїх обовязків.

З рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.06.2010 року вбачається, що позичальник та поручитель свїх обовязків не виконали, внаслідок чого. з них було солідарно стягнуто 338694,02 грн. заборгованості, що утворилась станом на 10.12.2009 року, яка складалась з основного боргу у сумі 29437,03 доларів США та 5428,67 доларів США - проценти за користування кредитом, а всього за поточним курсом НБУ - 338694,02 грн.

З постанови від 29.08.2013 року вбачається судом, що державний виконавець МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ Київської області відмовив у відкритті виконавчого провадження за цим судовим рішенням у звязку з пропуском встановленого строку предявлення документа до примусового виконання.

Відповідно до п. 17 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2013 року "Про тпрактику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до ст. ст. 526, 599 ЦК України.

З наданого позивачем уточненого розрахунку вбачається, що станом на

31.12.2014 року у позичальника утворилась заборгованість по процентах за користування кредитом - 25688, 72 доларів США (за курсом НБУ за 1 долар США - 157686 грн. - 405075,16 грн), та 1341229,45 грн. - пеня по простроченій заборгованості.

Згідно ст. ст. 257, 258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, до вимог про стягнення неустойки, (штрафу, пені) встановлена спеціальна позовна давність в один рік.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідачів солідарно процентів за користування кредитом лише в межах трьохрічного строку: з липня 2011 року по серпень 2014 року, та пені визначеної позивачем в межах річного стро

Коленгія суддів не приймає до уваги доводів відповідачів про невідповідність розрахунку заборгованості умовам договору, наданого позивачем, та застосуванням строків позовної давності щодо вимог ПАТ»Банк «Фінанси та Кредит», так як вони спротовуються доказами, які є в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 необхідно відхилити, а рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.02.2015 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: