Номер провадження: 22-ц/785/4597/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Ізмаїльська міська рада Одеської області, ОСОБА_7, про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою, зміну черговості одержання права на спадщину, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 березня 2015 року,

встановила:

У травні 2014 р. ОСОБА_4 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому з врахуванням доповнень у грудні 2014 р. просила: 1) встановити факт її спільного проживання з ОСОБА_8 без перебування у шлюбі в період з 2004 р. по 30.03.2013 р., за адресою - м. Ізмаїл, вул. Чернишевського, 18; 2) встановити факт її спільного проживання однією сімєю з ОСОБА_8 не менше пяти років до часу відкриття спадщини, в період з 1988 р. по 30.03.2013 р., за адресою - м. Ізмаїл, вул. Чернишевського, 18; 3) змінити черговість отримання права на спадкування майна після смерті ОСОБА_8, померлого 30.03.2013 р., надавши їй право на спадкування разом із спадкоємцем першої черги ОСОБА_5.

Свої вимоги ОСОБА_4 мотивувала тим, що вона з 1988 р. проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу разом з ОСОБА_8 за адресою м. Ізмаїл, вул. Чернишевського, 18. Вони вели спільне господарство, у них був спільний бюджет. За спільні кошти вони провели капітальний ремонт належних ОСОБА_8 ? ч. житлового будинку. У 2000 р. ОСОБА_8 переніс інсульт. Вона протягом останніх 13 років опікувала ОСОБА_8, матеріально забезпечувала та доглядала його. У звязку з похилим віком і тяжкою хворобою ОСОБА_8 був у безпорадному стані.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх в поновному обсязі.

Відповідач ОСОБА_5 та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. Посилалися на те, що позивачка не могла матеріально утримувати його батька, оскільки її пенсія у два рази була меншою пенсії останнього. Відсутні докази знаходження батька протягом тривалого часу в безпорадному стані.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не зявилася. Про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином. Причини неявки не повідомила, заяв та клопотань не надала.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.03.2015. р. позов ОСОБА_4 задоволено частково. Встановлено факт спільного проживання однією сімєю ОСОБА_8 та ОСОБА_4, які не перебували у шлюбі, у період з 2004 р. по 30.03.2013 р. в м. Ізмаїлі Одеської області по вул. Чернишевського, 18.

ОСОБА_4 в апеляційній скарзі оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмовлених у задоволенні позовних вимог. Просить рішення суду першої інстанції в цій частині скасувати. Ухвалити нове рішення, яким: 1) встановити факт її спільного проживання однією сімєю з ОСОБА_8 не менше пяти років до часу відкриття спадщини, в період з 1988 р. по 30.03.2013 р., за адресою - м. Ізмаїл, вул. Чернишевського, 18; 3) змінити черговість отримання права на спадкування майна після смерті ОСОБА_8, померлого 30.03.2013 р., надавши їй право на спадкування разом із спадкоємцем першої черги ОСОБА_5. Посилається на те, що рішення в оскарженій частині ухвалено при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася. Про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином. Причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань не надала.

ОСОБА_5 в письмових запереченнях на апеляційну скаргу вважав необхідним скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін. Посилався на те, що доводи скарги не відповідають обставинам справи. Хоча шлюб між батьком та матірю ОСОБА_9 був розірваний у 1989 р., однак батько до останнього вважав своєю дружиною його матір. Зміна черговості отримання права на спадкування можлива за наявності сукупності таких фактів, як: 1) здійснення опіки над спадкодавцем; 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві; 4) тривалий час здійснення вищевказаних дій; 5) безпорадний стан спадкодавця. Відсутні докази безпорадного стану батьки. Позивачка отримувала пенсію у два рази меншу розміру пенсії батька.

ОСОБА_10, представник ОСОБА_5, в судовому засіданні підтримала доводи та вимоги, які викладені в письмових запереченнях на апеляційну скаргу.

ОСОБА_6 письмових заперечень на апеляційну скаргу не надала. В судове засідання не зявилася. Про час і місце розгляду справи сторони сповіщена належним чином. Причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань не надала.

Треті особи - Ізмаїльська міська рада Одеської області, ОСОБА_7 письмових заперечень/пояснень на апеляційну скаргу не надали. В судове засідання особисто не зявилися, свого представника не направили. Про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Заяв та клопотань не надали.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторони або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухвалені рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду захистом своїх порушених прав. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Перелік можливих способів захисту міститься в ст. 16 ЦК України. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з доведеності факту спільного проживання однією сімєю позивачки разом із ОСОБА_8, які не перебували у шлюбі, в період з 2004 р. по 30.03.2013 р., за адресою Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Чернишевського, 18. Встановивши вищевказаний факт, відсутні підстави повторного встановлення факту спільного проживання однією сімєю позивачки з ОСОБА_8 не менше пяти років до часу відкриття спадщини, в період з 1988 р. по 30.03.2013 р.. Відсутні докази знаходження ОСОБА_8 протягом тривалого часу у безпорадному стані (а. с. 262 - 266).

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, на підставі наданих сторонами і досліджених судом доказів, дійшов правильного висновку про необхідність часткового задоволення позову. Висновки суду відповідають обставинам справи, вимогам діючого законодавства (ст. ст. 1259, 1264 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 15, 16, 60, 179, 213 ЦПК України). Доводи апеляційної скарги не спростовують вказаних висновків суду.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Висновки суду першої інстанції зроблені, відповідні правовідносини між сторонами встановлені на підставі наявних у справі і наданих сторонами доказів.

Встановлено, що 13.09.1963 р. ОСОБА_8 та ОСОБА_11 зареєстрували шлюб (а. с. 124).

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.05.1989 р. (а. с. 133) шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 розірвано.

ОСОБА_5 є сином (а. с. 125) померлого 30.03.2013 р. (а. с. 11) ОСОБА_8, якому належала ? ч. житлового будинку по вул. Чернишевського, 18 в м. Ізмаїл Одеської області (а. с. 68, 69).

Відповідно до виписки з будинкової книги ОСОБА_4 зареєстрована в будинку по вул. Чернишевського, 18 в м. Ізмаїлі з 11.07.2002 р. (а. с. 16). Проживання ОСОБА_4 разом із ОСОБА_8 підтвердили також свідки ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14.

Згідно довідки Управління пенсійного фонду України в м. Ізмаїл та Ізмаїльському районі Одеської області № 19258/06 від 12.11.2014 р. (а. с. 144) ОСОБА_8 з 10.04.1984 р. призначена пенсія за віком. ОСОБА_4 отримує пенсію за віком з 02.03.2007 р.. Відповідно до довідок про розмір пенсій (а. с. 145 150) пенсія ОСОБА_8 майже у два рази перевищувала пенсію ОСОБА_4.

З листа Ізмаїльської державної нотаріальної контори від 05.06.2014 р. (а. с. 35) вбачається, що після померлого 30.03.2013 р. ОСОБА_8 до нотаріальної контори надійшли заяви про прийняття спадщини від ОСОБА_5 та ОСОБА_15. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Між сторонами виникли правовідносини щодо спадкування.

За правилами, передбаченими ст. ст. 1259, 1264 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкоємцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. У четвергу чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкоємцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до розяснень, які містяться в п. 5.2 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.13 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які без посередньо закликаються до спадкування. Право на предявлення позову про зміну черговості спадкування мають тільки спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх пяти вищезазначених обставин.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні вимог позивачки про зміну черговості одержання права на спадкування, оскільки із вищевказаної сукупності фактів не встановлено матеріального утримання позивачкою померлого ОСОБА_8 та безпорадного стану останнього.

Щодо відмови у задоволенні вимог позивачки про встановлення факту її спільного проживання однією сімєю з ОСОБА_8 не менше пяти років до часу відкриття спадщини, в період з 1988 р. по 30.03.2013 р., за адресою - м. Ізмаїл, вул. Чернишевського, 18 колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, за передбаченими ст. ст. 11, 27, 31 ЦПК України правилами, правом визначати предмет та підставу позову наділений лише позивач.

ОСОБА_4 в позові посилається зокрема на те, що протягом проживання однією сімєю разом із ОСОБА_8 з 1988 р. по 30.03.2013 р. за спільні кошти двічі, протягом 1990 1992 р. р. та 2005 2007 р. р., було проведено капітальний ремонт ? ч. житлового будинку, встановлені металопластикові вікна, металеву огорожу земельної ділянки (а. с. 2 зворотна сторона, 3). Але жодної вимоги щодо майна (ст. ст. 62, 74 СК України) у позові заявлено не було.

Таким чином, обраний позивачкою спосіб захисту права шляхом встановлення факту її спільного проживання однією сімєю з ОСОБА_8 не менше пяти років до часу відкриття спадщини, в період з 1988 р. по 30.03.2013 р., за адресою - м. Ізмаїл, вул. Чернишевського, 18 є невірним, оскільки як вказано вище нею не заявлено жодної майнової вимоги, а факт проживання однією сімєю у період з 2004 р. по 30.03.2013 р., що необхідно для вирішення питання щодо спадщини, вже встановлено.

Виходячи з вищенаведеного, а також що, відповідно до наявних у справі листів КУ «Ізмаїльській міський центр первинної медики-санітарної допомоги» від 26.06.2014 р. (а. с. 52), КУ Ізмаїльська міська лікарня» від 08.09.2014 р. (а. с. 92) ОСОБА_8 звертався у лікарню тільки 13.03.2013 р. і з цього часу знаходився під наглядом лікарів, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про надання нею матеріального забезпечення померлому ОСОБА_8, який потребував стороннього догляду, знаходився у безпорадному стані, був неспроможний самостійно забезпечувати свої потреби.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_4, а також для прийняття доводів апеляційної скарги останньої у суду апеляційної інстанції відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: Л. А. Гірняк

ОСОБА_3