Оболонський районний суд міста Києва
Справа № 2-2435/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2011 року Оболонський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Маринченко М.М.,

при секретарі Задорожному А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення порядку володіння та користування квартирою,

в с т а н о в и в:

В лютому 2011 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення порядку володіння та користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом виділення позивачу у користування та володіння кімнати площею 16,0 кв.м, з залишенням у загальному користуванні коридору, кухні, балконів, вбиральні та ванни.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що вказана квартира розпорядженням № 682 Державного комунального управління житлового господарства Мінського району м. Києва передана у власність позивачу та відповідачам в рівних долях і складається з трьох кімнат, площею 13,9 кв.м, 14,2 кв.м та 16,0 кв.м.

Враховуючи, що з середини 2010 року між позивачем та відповідачами склалися неприязні стосунки у зв'язку з одруженням позивача та виникли суперечки стосовно розподілу плати за комунальні послуги, позивач просила виділити їй в користування кімнату, площею 16,0 кв.м, яку вона займає на протязі тривалого часу.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному обсязі та зазначив, що на даний час позивач разом зі своїм чоловіком та дитиною проживає у зазначеній кімнаті.

Відповідачі проти позову заперечували, посилаючись на те, що між ними та позивачем не виникало суперечок щодо порядку користування квартирою, всі кімнати у квартирі не мають замків на дверях, до них є вільний доступ. Позивач користувалася і продовжує користуватися кімнатою 16, 0 кв.м., має вільний доступ до інших приміщень в квартирі. Не виникало між ними також і суперечок щодо оплати комунальних послуг, оскільки всі платежі повністю сплачує відповідач ОСОБА_2 Крім того відповідачі вказали, що загальна житлова площа квартири становить 44,10 кв.м, і на частку кожного з трьох співвласників припадає жила площа у розмірі 14,7 кв.м., в той час як позивач просить виділити їй у володіння та користування кімнату площею 16,0 кв.м, що перевищує розмір жилої площі, що відповідає її частці в квартирі.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні показали, що позивач вільно користується квартирою, зокрема, більшою кімнатою, перешкод у користуванні квартирою їй відповідачі не чинять.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності (в рівних долях) ОСОБА_2 та членам її сім'ї ОСОБА_1 (дочка) та ОСОБА_3 (внучка). Згідно довідки форми 3 від 23 березня 2011 року у вказаній квартирі, яка має жилу площу 44,10 кв.м, зареєстровані та проживають ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Особистий рахунок відкрито на ОСОБА_2

Спірна квартира має загальну площу 66,8 кв.м., жилу площу 44,10 кв.м. і складається з трьох ізольованих кімнат: площею 13,9 кв.м., 14,2 кв.м, та 16,0 кв.м. Таким чином кожна із сторін, як співвласники квартири, мають право користуватися жилою площею 14,7 кв.м.

Згідно з ч.1 ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 р. N 20 „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Проте, надання позивачу у користування кімнати площею 16,0 кв.м. порушить права інших співвласників, оскільки по відношенню до відповідачів матиме місце відступ від встановленого розміру жилої площі, що припадає на одну особу в зазначеній квартирі (14,7 кв.м.) в сторону зменшення, тоді як позивач отримає у користування на 1,3 кв.м. жилої площі більше встановленої норми, що призведе до порушення права інших співвласників щодо володіння та користування квартирою.

Крім того, зі змісту позовної заяви, пояснень представника позивача та відповідачів, показань свідків вбачається, що за домовленістю між сторонами позивач користується кімнатою 16,0 кв. м, відповідачі іншими двома кімнатами, кухня, ванна кімната, вбиральня знаходяться у їх спільному користуванні. Будь-яких доказів порушення відповідачами права позивача на володіння і користування квартирою, в тому числі і кімнатою 16,0 кв.м, позивачем не надано.

За таких обставин позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369 ЦК України, ст.ст. 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення порядку володіння та користування квартирою АДРЕСА_1 а саме виділення у володіння та користування позивача кімнати площею 16,0 кв.м., з залишенням у загальному користуванні кухні, коридорів, ванної кімнати, вбиральні та балконів відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.М.Маринченко