Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1067/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Лях М.М.
Доповідач Черненко В. В.
УХВАЛА

Іменем України

29.04.2015 колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого судді: Черненко В.В.

Суддів: Кодрула М.А., Потапенка В.І.

За участю секретаря: Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 18.02.2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон», третя особа ОСОБА_3, про стягнення страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулася у суд з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон», третя особа ОСОБА_3, про стягнення страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 09.03.2013 року на автодорозі Полтава-Олександрія М-22 в Онуфріївському районі Кіровоградської області відбулася дорожньо-транспортна пригода, за участі належного їй на праві власності автомобіля Mercedes-Benz 311 CDI під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля Toyota Corolla під керуванням громадянина Росії ОСОБА_3, в яких обидві автомобіля зазнали пошкоджень.

Позивач зазначив, що водій автомобіля Toyota Corolla ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Еталон» згідно полісу АЕ 2378279, свою вину в ДТП визнав, про що засвідчив в повідомленні про ДТП від 09.03.2013 року.

Позивач зазначив, що по факту ДТП було сповіщено ПАТ «СК «Еталон», а 04.04.2013 року до ПАТ «СК «Еталон» було направлено заяву про виплату страхового відшкодування за фактом настання 09.03.2013 року страхового випадку.

Позивач зазначив, що на сьогоднішній день страхове відшкодування так і не виплачено, а на неодноразові телефонні дзвінки інформаційний центр страхової компанії повідомляє, що справа знаходиться в черзі на виплату.

Позивач зазначив, що 22.01.2014 року направив до ПАТ «СК «Еталон» листа з вимогою невідкладно здійснити виплату страхового відшкодування, однак це звернення залишилося без відповіді.

Позивач зазначив, що відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження від 15.03.2013 року встановлена вартість матеріального збитку, спричиненого автомобілю Mercedes-Benz, що складає 13199,41 грн. За проведення експертного дослідження сплачено суму в розмірі 430 грн.

Позивач зазначив, що за період з 03.07.2013 року по 21.02.2014 року з ПАТ «СК «Еталон» на користь позивача підлягає стягненню пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України в розмірі 1122,75 грн., 3% річних - 253,86 грн.

Просив суд стягнути з ПАТ «СК «Еталон» на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 13199,41 грн., пеню в розмірі 1122,75 грн., 3% річних в розмірі 253,86 грн. та витрати за проведення експертного дослідження в розмірі 430 грн.

Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 18.02.2015 року позов задоволено частково.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції у зв'язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що 09 березня 2013 року о 10 год. 15 хв. на автодорозі Полтава - Олександрія М-22 (138 км 920 м) в Онуфріївському районі Кіровоградської області мала місце дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участі належного позивачу на праві власності автомобіля Mercedes-Benz 311 CDI

під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля Toyota Corolla (реєстраційний номер НОМЕР_1, країна реєстрації Росія) під керуванням громадянина Росії ОСОБА_3, в якій обидва автомобілі зазнали пошкоджень. При цьому протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП не складався.

Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Суд першої інстанції зазначив, що водій автомобіля Toyota Corolla ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якого застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Еталон» згідно полісу АЕ 2378279 (копія якого мається в матеріалах справи), свою вину в ДТП визнав, про що засвідчив в повідомленні про ДТП від 09.03.2013 року /а.с.7-8,30/.

По факту ДТП було сповіщено відповідача, а 04.04.2013 року позивачем до ПАТ «СК «Еталон» було направлено заяву про виплату страхового відшкодування по справі № 7083 за фактом настання 09.03.2013 року страхового випадку /а.с.3,6/.

Суд першої інстанції зазначив, що за вимогами ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній в договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

На підставі ст.ст. 1 і 4 Закону України "Про страхування" метою страхування при укладанні договору майнового страхування є погашення за рахунок страховика ризику майнової відповідальності перед іншими особами, чи ризику виникнення інших збитків у результаті страхового випадку.

Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до ст.. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні стразового випадку.

Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних ТЗ застрахованим був вищезазначений ТЗ - TOYOTA COROLLA, державний номерний знак НОМЕР_1. Страховик, яким є страхова компанія «Еталон» забезпечує відшкодування шкоди, завданої третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участі забезпеченого ТЗ, і внаслідок цієї пригоди настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована.

Суд першої інстанції зазначив, що згідно із ст.9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхові відшкодування виплачуються по кожному страховому випадку, що настав протягом періоду дії відповідного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності в межах ліміту відповідальності страховика.

Статтею 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.. 990 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника або іншої особи, і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком.

Згідно ст..ст. 979,988 ЦК України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку виплатити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно із ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику відповідну заяву.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після розгляду страховиком наданих йому визначених у статті 35 цього Закону документів про ДТП страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до вимоги абзацу 2 ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст.. 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження №46-13, складеного 15.03.2013 року експертом - автотоварознавцем, встановлена вартість матеріального збитку, спричиненого належному позивачу автомобілю Mercedes-Benz 311 CDI (реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 13199,41 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 13199,41 гривень з відрахуванням податку на додану вартість складає 10999,51 грн. страхового відшкодування, крім того ця сума зменшується на суму франшизи , розмір якої згідно п.5 страхового полісу складає 1000 грн. /а.с. 30/, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 9999,51 гривень.

Суд першої інстанції зазначив, що вимога позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 1122,75 копійок та трьох відсотків річних в розмірі 253,86 грн. не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.36.5. ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Суд першої інстанції зазначив, що згідно копії заяви про виплату страхового відшкодування поданої ОСОБА_2 до страхової компанії «Еталон» вбачається, що заява датована 04.04.2013 року, але в самій заяві та в матеріалах справи відсутні будь які дані щодо дати отримання даної заяви страховою компанією «Еталон» та дати прийняття рішення про виплату страхового відшкодування у зв'язку з чим неможливо встановити коли сплинув строк в 90 днів передбачений ст. 36 Закону України з якого часу повинна нараховуватись пеня за прострочення виплати страхового відшкодування. Крім того сума пені та 3 % річних позивачем нараховувалась на суму 13199,41 гривень, а не на суму 9999, 51 гривень простроченої заборгованості.

Суд першої інстанції зазначив, що не підлягає задоволенню також вимога позивача про стягнення на її користь витрати за проведення експертного дослідження в сумі 430 гривень, оскільки нею не надано відповідних доказів, що підтверджують дані витрати.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог в задоволенні яких відмовлено, в зв'язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зокрема зазначається , що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволені позовних вимог в частині стягнення пені у зв'язку з прострочення виплат страхового відшкодування з вини страховика , 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України та витрат в сумі 430 грн. за проведення експертного дослідження.

Колегія суддів перевірила доводи викладені в апеляційній скарзі і дійшла висновку, що вказані доводи не спростовують висновків суду першої інстанції так як позивачем не надано належних доказів на підтвердження зазначеного.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст.. ст.. 10 , 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів.

В матеріалах справи (а.с.11) знаходиться копія квитанції №46 за підписом фізичної особи підприємця ОСОБА_6 з якої вбачається, що за надані послуги з визначення вартості матеріальної шкоди автомобіля МЕРСЕДЕС БЕНЦ 31СДІ реєстраційний номер НОМЕР_2 сплачено 430грн. на яку позивач посилається як належний доказ на підтвердження позовних вимог.

Колегія суддів дійшла висновку, що вказана квитанція не може бути визнана судом як належний доказ оскільки в квитанції відсутня інформація відносно дати оплати та видачі, що унеможливлює зробити висновок, що дана квитанції відноситься саме до експертного дослідження від 15.03.2013 року.

Крім того в квитанції відсутні дані проте , що саме позивач здійснив зазначену оплату. Докази того , що позивач уповноважив ОСОБА_4 здійснювати оплату за надані послуги в матеріалах справи відсутні.

В частині відмови суду першої інстанції у задоволенні позовних вимог про стягнення грошових коштів відповідно до статті 625 ЦК України у зв'язку з несвоєчасним виконанням зобов'язань за договором страхування , колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції зробив правильний висновок відмовивши у задоволені позовних вимог, оскільки положення статті 625 ЦК не застосовується до відносин з відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю,а не грошовим зобов'язанням яке виникає з договірних зобов'язань.

В частині відмови суду першої інстанції у задоволенні позовних вимог про стягнення пені в зв'язку з простроченням виплат страхового відшкодування з вини страховика на підставі п. 36.5 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності наземних транспортних засобів», колегія суддів погодилась з висновками суду першої інстанції, що в матеріалах відсутні належні докази на підтвердження того, що відповідач отримав заяву від позивача про виплату страхового відшкодування , прийняв рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування і своєчасно не виконав свої зобов'язання за договором.

Колегія суддів, приймаючи до уваги встановлені обставини, дійшла висновку, що суд першої інстанції розглянув справу в межах доводів позовної заяви та наданих сторонами доказів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не підтверджуються належними доказами, суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню, рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307,ст.ст. 308 , 313- 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 18.02.2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: