Справа № 2- 985/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2010 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Лічмана Л.Г.

при секретарі - Гамарц Т.В.

з участю адвоката - Каменєвої Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою, усунення перешкод у користуванні квартирою та стягнення судових витрат

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2007 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовними вимогами до ОСОБА_3, в яких вона просила визнати за нею право приватної власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. Одночасно ОСОБА_2 просила суд поділити квартиру в натурі. В процесі слухання справи позивач змінила позовні вимоги в частині поділу квартири в натурі і просила суд встановити порядок користування квартирою, виділивши їй в користування житлову кімнату площею 10,8 кв.м., а ОСОБА_3 житлову кімнату площею 17,0 кв.м.. Кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор залишити у загальному користуванні. Крім того, ОСОБА_2 просить суд зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні квартирою та стягнути з неї судові витрати.

Відповідач, ОСОБА_3, позовні вимоги ОСОБА_2 визнала частково. Вона не заперечувала проти виділення в користування ОСОБА_2 житлової кімнати площею 10,8 кв.м. з залишенням у загальному користуванні кухні, ванної кімнати, вбиральні, коридори. Позовні вимоги ОСОБА_2 про зобов'язання ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні квартирою та стягнення з неї судових витрат ОСОБА_3 не визнала. Відповідач вказала, що ніколи не перешкоджала ОСОБА_2 у користуванні квартирою. ОСОБА_3 визнає за ОСОБА_2 право приватної власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 23 березня 2010 року провадження у справі в частині позовних вимог про визнання за ОСОБА_2права приватної власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 закрито у зв'язку з тим, що справа у цій частині не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Судом встановлені наступні обставини справи.

ОСОБА_5, рідна бабуся сторін по справі, мала двох синів: ОСОБА_6 і ОСОБА_4, відповідно батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ОСОБА_6 помер у 1992 році. ( а.с. 9, 12,13, 14)

ОСОБА_5 належало право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1, яке зареєстроване в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» 14.01.1993 року в реєстровій книзі № 8к, реєстровий № 184 на стр. 189, що підтверджується дублікатом реєстраційного свідоцтва від 22.01.2007 року і відповідними довідками (а.с. 241, 16, 24, 242 ) 5.01.1998 року ОСОБА_5 померла, не залишивши заповіту. (а.с. 10) На зазначену квартиру відкрилася спадщина, яку прийняли спадкоємець першої черги, ОСОБА_4 і в порядку ч. 2 ст. 529 ЦК України 1963 року, як онучка, ОСОБА_3 На день смерті ОСОБА_5 і після її смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проживали в цій квартирі, фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується сторонами по справі та письмовими доказами ( а.с. 6,15, 16) Окрім того, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулися до 7-ої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 За даними нотаріальної контори інші спадкоємці не звертались, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. ( а.с. 33) Таким, чином, відповідно до вимог ст. ст. 548 і 549 ЦК України 1963 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 фактично і юридично прийняли в рівних частках спадщину після смерті ОСОБА_5 Одержання свідоцтва про право на спадщину являлося правом ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ( ст. 560 ЦК України 1963 року)

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, залишивши після себе нотаріально посвідчений заповіт, в якому на випадок своєї смерті заповідав усе своє майно ОСОБА_2 (а.с. 11, 6-8) ОСОБА_2 відповідно до вимог ст. ст. 1268-1270 ЦК України прийняла спадщину, звернувшись у шестимісячний строк до 1-ої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яку вона не відкликала. ( а.с. 40)

Зазначені обставини визнаються сторонами і підтверджуються належними письмовими доказами. Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 стали у рівних частках спадкоємцями на спадщину у виді квартири АДРЕСА_1. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Крім того, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. ( ст.1299 ЦК України) Разом з тим, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. ( ч. 3 ст. 1296 ЦК України) Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. ( ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. ( ч.1 ст. 14 ЦК України) Системне тлумачення зазначених правових норм, а також інших норм, що містяться у главах 87 і 89 ЦК України, дає підстави суду вважати наступне. Чинні акти цивільного законодавства не передбачають засобів відповідальності спадкоємця у разі не реєстрації права на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Спадкоємці, які прийняли спадщину, вправі отримати свідоцтво про право на спадщину. Законами України, в тому числі, Законом «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» не встановлена верхня межа строку одержання такого свідоцтва і реєстрації права на спадщину. До його отримання особи, що прийняли спадщину мають статус спадкоємців, а не власників майна. Такий статус надає їм право володіння та користування спадковим майном, право його захисту, тощо, а також зобов'язує задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, управляти спадщиною. Такі відносини щодо права володіння та користування спадковим майном не врегульовані ЦК України. Застосовуючи аналогію закону ( ч. 1 ст. 8 ЦК України), суд виходить з норм, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини. До таких відносин належать право співвласників визначити право володіння та користування частиною спільного майна в натурі, які відповідають їх часткам у праві спільної часткової власності. ( ст. ст. 355, 356, 358 ЦК України)

Вказана квартира складається з двох житлових кімнат площею 10,8 кв.м. і 17,0 кв.м., кухні, ванної кімнати, вбиральні, коридора. ( а.с. 80-82) Між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 склався порядок користування квартирою, відповідно до якого ОСОБА_4 користувався кімнатою площею 10,8 кв.м., ОСОБА_3 користувалась кімнатою площею 17, кв.м. Кухня, ванна кімната, вбиральня, коридор залишались у загальному користуванні. Саме такий порядок користування квартирою АДРЕСА_1 суд встановлює між ОСОБА_2 та ОСОБА_3

В позові про зобов'язання ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 суд відмовляє. ОСОБА_2 не доказала, що ОСОБА_3 чинить їй перешкоди у користуванні квартирою. Відповідач з самого початку розгляду справи, коли ще позов про усунення перешкод у користуванні квартирою не пред'являвся, не оспорювала права ОСОБА_2 в користуванні квартирою.

Судові витрати ОСОБА_2 понесла у зв'язку з пред'явленням позову про визнання за нею право приватної власності на 1/2 частину квартири, поділ квартири в натурі. Ухвалою суду м. Одеси від 23 березня 2010 року провадження у справі в частині позовних вимог про визнання права приватної власності на 1/2 частину квартири закрито. За клопотанням представника позивача судом призначалась судова будівельно-технічна експертиза з метою визначення варіантів реального розділу квартири. ( а.с. 2, 3, 198) Тільки після скасування рішення суду 1-ої інстанції від 17.12.2008 року в апеляційному порядку 13.03.2009 року, ОСОБА_2 змінила предмет позовних вимог в частині поділу квартиру в натурі на позовну вимогу про визначення порядку користування квартирою. Суд визначив порядок користування квартирою без посилання висновок судової будівельно-технічна експертиза отриманий при першому розгляді справи, в даному випадку, непотрібне. Витрати ОСОБА_2 на оголошення в газеті не пов'язані з викликом до суду ОСОБА_3 Тому, відповідно до вимог ст. ст. 79 і 88 ЦПК України суд відмовляє ОСОБА_2 у стягненні з ОСОБА_3 зазначених судових витрат.

Керуючись ст. ст. 79,88, 209, 212-215 ЦПК України

С У Д

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і виділити в користування ОСОБА_2 житлову кімнату площею 10,8 кв.м. квартири АДРЕСА_1; ОСОБА_3 житлову кімнату площею 17,0 кв.м. квартири АДРЕСА_1. Кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор залишити у загальному користуванні.

В позові про зобов'язання ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у користуванні квартирою АДРЕСА_1, у стягненні з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судових витрат - відмовити.

На рішення суду може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо заява про апеляційне оскарження була подана, але апеляційна скарга не була подана у двадцятиденний строк після подання заяви про апеляційне оскарження, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

СУДДЯ