Справа № 203/5132/14-ц
УХВАЛА

20 лютого 2015 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Місюра К.А.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

представника третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АХДУС», ОСОБА_4, ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДПРОМКОНСАЛТ», третя особа без самостійних вимог на сторони відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Вента», про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м.Дніпропетровська перебуває вищезазначена цивільна справа.

20.02.2015 року представником позивача було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «АХДУС», заборонивши вказаному товариству та його посадовим особам вчиняти будь-які дії по відчуженню зазначеного рухомого майна та передати його на відповідальне зберігання Публічному акціонерному товариству «Радікал Банк».

В судовому засіданні представник позивача підтримав заяву та просив її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 та третьої особи в судовому засіданні заперечував проти заяви та просив відмовити в її задоволенні за необґрунтованістю.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.п.1,2,7 ч.1 ст.152 ЦПК України позов може бути забезпечено шляхом накладення арешту на майно та кошти, що належать відповідачу; забороною вчиняти певні дії; а також передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такій захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову позивач посилався на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «АХДУС» продовжує систематично допускати порушення договірних відносин, має невиконані зобовязання перед іншими особами, строк оренди приміщення, яке орендує товариство та в якому знаходиться рухоме майно (виробниче обладнання), стосовно якого ставиться питання про вжиття заходів забезпечення позову, закінчується в грудні 2015 року, виробництво фактично зупинено, а тому існує велика ймовірність того, що даний відповідач розпорядиться належним йому рухомим майном, що утруднить або зробить неможливим виконання рішення та відновлення прав позивача.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та підтвердив представник позивача в судовому засіданні рухоме майно (виробниче обладнання), що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «АХДУС» та стосовно якого ставиться питання про вжиття заходів забезпечення позову, є предметом застави за відповідним нотаріально посвідченим договором, укладеним між цим товариством та позивачем 31.07.2013 року.

На підставі вказаного договору до Реєстру обтяжень рухомого майна внесено відповідний запис про обтяження, що виключає можливість відчуження вказаного майна відповідачем на користь інших осіб та надає позивачу переважне право на задоволення своїх вимог в подальшому за рахунок вказаного майна.

Також суд враховує, що відповідно до умов договору застави позивач має право на проведення перевірки заставного майна, з метою встановлення його фактичної наявності та стану.

А відповідно до акту перевірки від 12.02.2015 року, проведеної банком, встановлено, що заставне майно знаходиться за місцем здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю «АХДУС» підприємницької діяльності, знаходиться в задовільному стані та в повній комплектації. Перешкод у доступі до огляду заставного майна відповідачем не чинилось.

Таким чином, суд вважає, що на момент подачі розглядаємої заяви позивачем, відсутні достатні підстави вважати, що не вжиття запропонованих останнім заходів забезпечення позову ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду та відновлення прав позивача.

Окрім цього, суд вважає необґрунтованими вимоги в частині передачі забезпечувального майна на зберігання позивачу, оскільки останнє не є предметом спору та така передача унеможливить в подальшому здійснення господарської діяльності товариством.

В звязку з цим, в задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову слід відмовити за необгрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151,152,153,208-210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.Ю.Казак