№ 274/1704/15-ц
провадження № 2/0274/1009/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
03.07.2015 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Замеги О.В., при секретарі Павлюк - Жук А.В., розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Бердичівський районний сектор ДМС України в Житомирській області про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням (будинком), та позбавлення права користування житловим приміщенням (будинком),-
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоду в користуванні належним йому будинком за адресою: м. Бердичів, вул. Ціолковського, 13, шляхом позбавлення відповідача права користуватися даним приміщенням, та зобов"язати Бердичівський районний сектор ДМС України в Житомирській області провести зняття з реєстрації відповідача за вищевказаною адресою.
Позовні вимоги мотивує тим, що 11.03.2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, від імені якої за дорученням діяв ОСОБА_4, було укладено договір купівлі - продажу житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: м. Бердичів, вул. Ціолковського, 13. В подальшому 02.09.2008 року будинок було подаровано позивачу. На момент укладання договору купівлі - продажу, а в подальшому договору дарування в будинку був зареєстрований відповідач. Відповідач добровільно не знявся з реєстрації з даного будинку. Він не є членом сім"ї позивача. Фактично відповідач не проживає в даному будинку з 2008 року. Така поведінка відповідача порушує його права як власника. Він змушений сплачувати комунальні послуги з розрахунку на всіх зареєстрованих.
У судове засідання позивач не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує.
В судове засідання відповідач не з"явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи в його відсутності суду не надав.
В судове засідання представник третьої особи не з"явилась, надала суду заперечення, з якого вбачається, що Бердичівський районний сектор ДМС України в Житомирській області не є третьою особою, та вимога про зняття з реєстрації є похідним правом від права користування житлом.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Зясувавши обставини справи, на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 11.03.2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, від імені якої за дорученням діяв ОСОБА_4, було укладено договір купівлі - продажу житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: м. Бердичів, вул. Ціолковського, 13(а.с.7).
02.09.2008 року зазначений будинок було подаровано ОСОБА_1, що підтверджується договором дарування(а.с.10).
Крім того, право власності позивача на будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: м. Бердичів, вул. Ціолковського, 13 підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно(а.с.13).
Згідно домової книги, на момент укладання договору купівлі - продажу, а в подальшому договору дарування в будинку був зареєстрований ОСОБА_2В.(а.с. 11, 12).
ОСОБА_2 в будинку за адресою: м. Бердичів, вул. Ціолковського, 13 не проживає з 2008 року, даний факт сторони не оспорюють.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
У відповідності до ч. 1 ст. 383 цього ж Кодексу, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
Перераховані вище норми цивільного законодавства дають підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Виходячи з того, що даний Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, то положення ст. 7 Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.
У відповідності до частини другої ст. 405 Цивільного Кодексу України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
А тому суд вважає, що оскільки відповідач без поважних причин був відсутній більше одного року, доказів щодо домовленості між ним і власником житла щодо користування житлом суду не надав, то він втратив право на користування вищезазначеним житлом, яке належить позивачу, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Що стосується позовної вимоги про зобов"язання Бердичівський районний сектор ДМС України в Житомирській області провести зняття з реєстрації відповідача за вищевказаною адресою, то на думку суду, вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст. 3, 7, 10, 11 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання фізичної особи може бути проведено органом з питань реєстрації на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, само по собі є підставою для зняття його з реєстрації органом з питань реєстрації, а тому додаткового вирішення не потребує.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., понесення якого підтверджено документально( а.с.1).
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214 215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 391, 405 Цивільного Кодексу України, суд,-
Усунути перешкоду в користуванні належним ОСОБА_1 житловим приміщенням - будинком, що знаходиться за адресою: м. Бердичів, вул. Ціолковського, 13, шляхом позбавлення права ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, права користування житловим приміщенням - будинком за адресою: Житомирська м. Бердичів, вул. Ціолковського, 13.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії даного рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: О.В. Замега