Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 302/626/15-ц
Номер рядка звіту 42
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повний текст)

29.06.2015 р.

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді Цімбота В.І.,

при секретарі Куруц В.І.,

з участю: представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача сільського голови ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Міжгір'я справу за позовом ОСОБА_4 до Лозянської сільради Міжгірського району про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування,-

В С Т А Н О В И В :

11.06.2015 р. ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом про визнання недійсним рішення сесії Лозянської сільради від 23.02.2015 р. за № 19 про визнання дороги загального користування в ур. «Чертеш» з верхньої частини земельної ділянки ОСОБА_4

Мотивує свої вимоги тим, що Лозянська сільська рада розпорядилась земельною ділянкою, яка є приватною власністю і таке рішення порушує її права.

Представники позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вимоги підтримали і суду пояснили, що земельна ділянка в 0,15 96 га ур. «Чертеж» села Лозянське належить на праві приватної власності ОСОБА_5 і цю ділянку вона має право спадкувати.

Сільський голова ОСОБА_3 позов заперечив і пояснив, що при обмірі у ОСОБА_5 виявлено більше площі ділянки на 0, 03 га в ур. Чертеж» і цю частину ділянки вирішено використати як дорогу.

Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Державним актом серії ІІІ ЗК № 016351 від 18.01.2003 р. ОСОБА_5 передано у приватну власність 0, 1596 га земельної ділянки в урочищі «Чертеж» села Лозянське, в акті є опис меж , з верхньої частини ділянка ОСОБА_5 межує з ділянкою ОСОБА_6

ОСОБА_5 помер 04.06.2010 р., а ОСОБА_4 була дружиною померлого, що сторонами не оспорюється.

Приймаючи рішення № 19 від 23.02.2015 р. про дорогу загального користування відповідач на думку суду, вийшов за межі своїх повноважень.

Судом встановлено, що межі земельної ділянки ОСОБА_5 встановлено не було, тобто суду не доведено, що саме та частина земельної ділянки, через яку виділена дорога, не є власністю померлого.

Сільській раді з участю позивачки слід було спочатку встановити точні межі та координати ділянки ОСОБА_5, а уже потім приймати рішення, виходячи з того, що захоплена ділянка повертається у фонд сільради і тільки після цього приймати рішення.

За ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки чи землекористувач, може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Тому суд вважає, виходячи із змісту ст. 60 ЦПК України, Лозянська сільрада суду не довела, що спірна земельна ділянка, через яку вирішено виділити дорогу, не є обєктом права приватної власності позивачки та спадкоємців померлого ОСОБА_5, таку належним чином не було передано у комунальну власність і прийняте рішення не є юридично вірним.

Керуючись ст.ст. 213 - 215 ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_4 задоволити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення № 19 від 23.02.2015 р. Лозянської сільради «Про дорогу загального користування».

Стягнути з Лозянської сільради в користь ОСОБА_4 ОСОБА_7 243 грн. 60 коп. понесених судових витрат.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Закарпатської області протягом 10 днів з часу проголошення такого.

Суддя: ОСОБА_8