Рішення

ІмЕНЕм України

31 березня 2010 року справа № 2-686/10

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

Головуючого судді Михайлюк О.А.,

при секретарі Бондаренко Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

Встановив:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та просить суд стягнути з відповідача 4 431,78 гривень в рахунок відшкодування матеріальних збитків заподіяних дорожньо-транспортною пригодою; 216,50 гривень в рахунок оплати проведення експертизи; 7,38 гривень в рахунок вартості поштових переказів; 150,00 гривень в рахунок витрат на юридичну допомогу; 104,00 гривень в рахунок сплаченого державного мита; 30,00 гривень в рахунок витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи; 5 000,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що 28 липня 2006 року приблизно в 9:50, відповідач, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вулиці Заньковецької в місті Одесі з боку вулиці Степова у напрямку вулиці Балківська, при виконанні повороту ліворуч, не впевнився в безпеці для інших учасників руху, в наслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням позивача, чим порушив п. 10.1 ПДР.

В наслідок ДТП автомобілю позивача були завдані механічні пошкодження. У звязку з тим, що до наступного часу відповідач добровільно не відшкодував заподіяну шкоду, він змушений звернутись з цим позовом до суду.

Крім того, через те, що трапилось позивач втратив душевний спокій, на тривалий час був позбавлений транспортного засобу, з вини відповідача, який порушив його цивільні права, він нервував, переживав, чим відповідач заподіяв йому моральну шкоду.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, в задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі, пояснив суду, що дійсно 28 липня 2006 року приблизно в 9:50 керував автомобілем НОМЕР_1 по вулиці Заньковецької в місті Одесі з боку вулиці Степова у напрямку вулиці Балківська, при виконанні повороту ліворуч сталося зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням позивача, який виконував обгін його автомобіля. Вважає, що ДТП сталася з вини позивача, оскільки він почав обгін до перехрестя з провулком Інтернаціональним, обганяючи автомобіль який рухався позаду автомобіля ОСОБА_3 саме на перехресті, чим порушив п. 14.6 ПДР. Крім того, виконуючи обгін, ОСОБА_2 не переконався в тому, що зможе без перешкоди повернутися в свою смугу руху, чим порушив п. 14.2г ПДР. Також на думку відповідача, позивач рухався зі швидкістю більш ніж 60 км/г, що також призвело до ДТП.

Суд, вислухавши сторони, експерта, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що згідно висновку інспектора дізнання ВЗДП ДПС УДАІ України в Одеській області Пивоварського, В.Є., за наслідками розгляду матеріалів дорожньо-транспортної пригоди від 07.08.2006 року, 28 липня 2006 року приблизно в 9:50, ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вулиці Заньковецької в місті Одесі з боку вулиці Степова у напрямку вулиці Балківська, при виконанні повороту ліворуч, не впевнився в безпеці для інших учасників руху, в наслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, чим порушив п. 10.1 ПДР.

Постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 11.09.2006 року ОСОБА_3 визнаний винним скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України.

Постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 27.11.2006 року був задоволений протест прокурора Малиновського району міста Одеси, постанова суду від 11.09.2006 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 скасована, у звязку з розглядом адміністративної справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, провадження по справі закрито на підставі ст. 38 КпАП України у звязку з закінчення терміну притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно висновку № 11285 від 04.01.2010 року судової авто технічної експертизи по дослідженню обставин зіткнення автомобілів НОМЕР_1 та Мазда д/н НОМЕР_3, водію автомобіля ВАЗ-2103 для забезпечення безпеки належало діяти відповідно до вимог пунктів 9.4 і 10.1 Правил дорожнього руху, згідно із якими подавати сигнал показником повороту треба завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50100 м у населених пунктам і перед будь якою зміною напрямку руку він повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху.

З технічної точки зору, водій автомобіля ВАЗ-2103 належним чином виконуючи вимоги наведених пунктів Правил дорожнього руху мав технічну можливість запобігти зіткненню автомобілів.

Дії водія автомобіля "Мазда 626" по забезпеченню безпеки руху регламентувалися вимогами пункту 12.3 Правил дорожнього руху, відповідно до яких у момент виникнення небезпеки для руху водій повинен негайно вжити заходів по зниженню швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

Водій автомобіля "Мазда 626" з моменту виконання водієм автомобіля ВАЗ-2103 маневру повороту ліворуч, не мав технічної можливості запобігти зіткненню автомобілів. Дії водія автомобіля ВАЗ-2103, які не відповідали вимогам пунктів 9,4 і 10.1 Правил дорожнього руху призвели до виникнення дорожньо-транспортної пригоди.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача, відносно того, що позивач почав виконувати обгін транспортних засобів на перехресті, а також рухався зі швидкістю більш ніж 60 км/г, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, оскільки із схеми пригоди вбачається, що зіткнення автомобілів відбулося на прямій ділянці вулиці поза перехрестям, таким чином, обгін транспортних засобів на ділянці проїзної частини вулиці, де відбулося зіткнення автомобілів, Правилами дорожнього руху не заборонений, крім того згідно висновку № 11285 від 04.01.2010 року, на схемі пригоди зафіксовано шлях гальмування коліс автомобіля Мазда, довжина якого складає 15.2 м, котрі закінчуються біля коліс передньої його осі. При технічно справній гальмовій системі автомобіля, зниження його швидкості відбувається за рахунок гальмування всіх коліс автомобіля. За такими умовами, швидкість руху автомобіля "Мазда 626" на асфальтобетоні горизонтального профілю у сухому стані, яка відповідає зафіксованій на проїзній частині слідовій інформації, складає біля 51-53 км/ч.

З матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, також вбачається, що водій автомобіля "Мазда 626" у відповідь на дії водія автомобіля ВАЗ-2103, який раптово подав сигнал повороту ліворуч і приступив до виконання маневру повороту, прийняв міри до екстреного гальмування і при русі його автомобіля у загальмованому стані відбулося зіткнення автомобілів.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_4, повністю підтвердив висновки вказані в експертному дослідженні, вважає, що саме дії водія автомобіля ВАЗ-2103 призвели до виникнення дорожньо-транспортної пригоди.

З викладеного суд робить висновок про винність ОСОБА_3 в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди яка мала місце 28 липня 2006 року за участю автомобілів НОМЕР_1 та Мазда д/н НОМЕР_3.

Згідно акту № 225 від 7.08.2006 року автотоварознавчого дослідження зясування вартості відновлювального ремонту, матеріальної шкоди по автомобілю НОМЕР_2, в наслідок ДТП, сума матеріальної шкоди складає 4 431,78 гривень, вартість проведення експертизи 216,50 гривень, 7,38 гривень вартість поштових переказів, а всього 4 656,06 гривень.

Відповідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За таких обставин суд вважає можливим, стягнути з відповідача на користь позивача суму матеріальної шкоди.

У судовому засіданні також встановлено, що у зв'язку з ДТП, ушкодженням автомобіля, відмовою відповідача від добровільного відшкодування збитку, позивач втратив душевний спокій, нервував та переживав, на тривалий час був позбавлений засобу пересування.

Тому, суд вважає, що з вини відповідача порушені цивільні права позивача, що виразилися в порушенні нормальних життєвих зв'язків. Позивач переніс моральні переживання.

У відповідності ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд, враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості визначає суму моральних збитків в розмірі 2000,00 гривень.

Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 150,00 гривень в рахунок витрат на юридичну допомогу, 104,00 гривень в рахунок сплаченого державного мита та 30,00 гривень в рахунок витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст. ст. 10, 58, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 - 4 656,06 гривень в рахунок відшкодування матеріальних збитків; 150,00 гривень в рахунок витрат на юридичну допомогу, 104,00 гривень в рахунок сплаченого державного мита та 30,00 гривень в рахунок витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 2000,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 6 940 гривень 06 копійок.

На рішення суду може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення та апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: /підпис/ О.Михайлюк