Номер провадження: 22-ц/785/2605/15
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Варикаша О. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Варикаші О.Д.

суддів - Бабія А.П.

- ОСОБА_2

при секретарі - Стадніченко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 представника ОСОБА_4 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 13.09.2012 року по справі за позовом заступника прокурора м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_4, ОСОБА_5 Державного комітету України із земельних ресурсів в м. Одесі про визнання недійсним та скасування державного акту на земельну ділянку, витребування майна із чужого незаконного володіння,-

встановила:

Заступник прокурора м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернувся з позовом до суду до ОСОБА_4, ОСОБА_5 Державного комітету України із земельних ресурсів в м. Одесі про визнання недійсним та скасування державного акту на земельну ділянку, витребування майна із чужого незаконного володіння (а. с. 1-4), в якому просив: визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Рибальська, 45/1 від 02.10.2007 року за реєстр. № 76, серії ЯЕ № 662425, виданий на імя ОСОБА_4; скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Рибальська, 45/1 з державного реєстру земель; витребувати земельну ділянку, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Рибальська, 45/1 із чужого незаконного володіння ОСОБА_4 на користь Одеської міської ради, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що спірна земельна ділянка первинно вибула з комунальної власності територіальної громади м. Одеси на підставі рішення суду, яке в подальшому було скасовано.

В судовому засіданні в суді першої інстанції, як зазначено в рішенні суду, представник прокуратури позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов в повному обсязі, ухваливши рішення у відсутності відповідачів (заочне).

Відповідач ОСОБА_4, представник Одеської міської ради, ОСОБА_5 Державного комітету України з земельних ресурсів в місті Одесі в судове засідання не зявилися, сповіщалися належним чином про час та місце слухання справи, причини неявки суду не відомі, заяв про розгляд справи за їх відсутністю до суду не надходило.

Представник відповідача ОСОБА_5 Державного комітету України з земельних ресурсів в місті Одесі в наступному судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13.09.2012 року позов прокурора, який діє в інтересах держави в особі Одеської міської ради задоволено частково. Скасовано державний акт від 02 жовтня 2007 року серії ЯЕ № 662425 на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану за адресою: м. Одеса, вулиця 45/1, виданий ОСОБА_5 земельних ресурсів у м. Одесі ОСОБА_4, зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 76. В решті позовних вимог відмовлено. Встановлено порядок виконання рішення суду, відповідно до якою у разі набрання ним законної сили це рішення є підставою для скасування державної реєстрації державного акту серії ЯЕ № 662425 на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: м. Одеса, вулиця Рибальська, 45/1, виданого ОСОБА_4, шляхом виключення відомостей з книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4 через свого представника, подав апеляційну скаргу на заочне рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13.09.2012 року, в якій просить заочне рішення суду від 13.09.2012 року скасувати, ухвалити рішення, яким в задоволенні позовних вимог прокуратури м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що вважає оскаржуване рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому суд неповно зясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, обєктивному та неупередженому її розгляду, а тому оскаржуване рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Іншими учасниками процесу рішення суду не оскаржується.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 підтримала апеляційну скаргу, прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Інші учасники процесу в судове засіданняне зявилися, причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи від них на адресу суду не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог та наданих доказів і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позов прокурора, який діє в інтересах держави в особі Одеської міської ради, суд першої інстанції виходив з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, у січні 2007 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Одеської міської ради, Одеської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» з вимогами визнати право власності на земельну ділянку загальною площею 1 000 кв. м., яка знаходиться в м. Одесі по вул. Рибальська, 45/1, посилаючись на те, що відповідно до рішення ВК Київської районної ради народних депутатів м. Одеси № 82 від 04 березня 1992 року затверджено акт прийому в експлуатацію домоволодіння № 45/1 по вул. Рибальська в м. Одесі, яке складається з трьох кімнат жилою площею 29,7 кв. м. з оформленням права приватної власності за ОСОБА_6 та за ним закріплена земельна ділянка площею 1000,19 кв. м. Бажаючи реалізувати своє право на безкоштовне отримання у власність вищезазначену земельну ділянку, він звернувся до Одеського міського управління земельних ресурсів з приводу приватизації вказаної земельної ділянки, але отримав відмову та у звязку з цим ОСОБА_6 вимушений звернутися до суду.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2007 року по справі № 0/07 за ОСОБА_6 визнано право власності на земельну ділянку, площею 1 000 кв. м., розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Рибальська, 45/1.

08 травня 2007 року ОСОБА_5 земельних ресурсів у м. Одесі видало ОСОБА_6 державний акт серії ЯЕ № 111823 на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Рибальська, 45/1 та зареєструвало його в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 07.

Підставою видачі державного акту на право власності на земельну ділянку було рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2007 року по справі № 2-2310/07.

29 травня 2007 року ОСОБА_6 подарував ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,1000 га, що знаходиться в місті Одесі по вулиці Рибальська, 45/1, що підтверджено договором дарування земельної ділянки, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8, реєстровий номер 5999.

На підставі вищезазначеного договору дарування 04 липня 2007 року ОСОБА_5 земельних ресурсів у м. Одесі видало ОСОБА_7 державний акт серії ЯГ № 655936 на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану за адресою: м. Одеса вул. Рибальська, 45/1 та зареєструвало державний акт в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 77.

11 липня 2008 року ОСОБА_7 подарував ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,1000 га, що знаходиться в м. Одесі по вул. Рибальська, 45/1, що підтверджено договором дарування земельної ділянки, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8, реєстровий номер 2278.

На підставі вищезазначеного договору дарування 02 жовтня 2007 року ОСОБА_5 земельних ресурсів у м. Одесі видало ОСОБА_4 державний акт серії ЯН № 662425 на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Рибальська, 45/1 та зареєструвало державний акт в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 76.

З того часу зміна власників земельної ділянки не відбувалась, на цей час її власником є ОСОБА_4

В подальшому, 14 листопада 2008 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси було задоволено заяву Одеського міського управління земельних ресурсів Одеської міської ради про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2007 року по справі № 2-2310/07 за нововиявленими обставинами та рішення, за яким за ОСОБА_6 визнано право власності на земельну ділянку, площею 1000 кв. м., розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Рибальська, 45/1 скасовано.

19 грудня 2008 року Київським районним судом м. Одеси в порядку п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України постановлена ухвала, відповідно до якої, позовну заяву ОСОБА_9 до Одеського міського управління земельних ресурсів Одеської міської ради, Одеської регіональноїфілії «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» про визнання права власності на земельну ділянку залишено без розгляду.

Таким чином, на момент розгляду даної цивільної справи Київським районним судом м. Одеси, рішення Київського районного суду м. Одеси, яке стала підставою для видачі державного акту та визнання права власності на земельну ділянку № 45/1 по вулиці Рибальська в місті Одесі за ОСОБА_6, скасовано.

Разом із тим, суд першої інстанції дійшов висновку, що дії ОСОБА_4 не свідчать про самовільне та незаконне зайняття земельної ділянки, оскільки на спірній земельній ділянці розташовано домоволодіння, які знаходяться в приватній власності, а з виникненням права власності на будівлю чи споруду до власника переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташована належна йому будівля чи споруда. Тобто, у даному випадку, суд першої інстанції вважав, що можливо лише стверджувати про землекористування без належно оформлених документів, а повернення земельної ділянки призведе до порушення положень ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що оскільки державний акт від 08 травня 2007 року на право власності на земельну ділянку, серії ЯЕ № 111823 було видано ОСОБА_5 земельних русурів у м. Одеса ОСОБА_6 на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2007 року по справі № 2-2310/07, яке на даний час скасоване та не є чинним, зазначений державний акт слід скасувати, що автоматично приводить до визнання вказаних договорів дарування недійсними та скасування державного акту серії ЯК 662425 від 02 жовтня 2007 року, виданого на імя ОСОБА_4 на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Рибальська, 45/1 та зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 50501576.

Таким чином, власником земельної ділянки до моменту її відчуження на підставі рішення суду, була Одеська міська рада як орган, що уповноважений по закону розпоряджатися землями комунальної власності, чиї інтереси в даному випадку порушені.

Отже, передачею земельної ділянки у власність відповідачів порушено права та інтереси держави в особі Одеської міської ради, яка встановлює єдиний порядок для громадян та юридичних осіб по реєстрації, перереєстрації земельних ділянок, зміні їх цільового призначення, нерухомого майна, а також отримання у власність земельних ділянок і отримання державних актів на них.

За таких обставин, керуючись ст. 121 Конституції України, ст. ст. 88. 213, 215, 217, 224-226 ЦПК України, ст. 36-1 ЗУ «Про прокуратуру», ст. ст. 1, 88, 118, 125, 126, 153 Земельного Кодексу України, ст. ст. 215, 216, 317, 319, 321, 328, 373 Цивільного кодексу України, ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»; п. 1.16 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року № 43, суд першої інстанції вважав, що наведені вище обставини та законодавчі положення свідчать про необхідність задоволення позовних вимог в частині скасування Державного акту серії ЯЕ № 662425 від 02 жовтня 2007 року, виданого на імя ОСОБА_4 на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Рибальська, 45/1 та зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 76.

Разом з тим, суд першої інстанції вважав за необхідне відмовити у задоволенні позову в частині скасування державної реєстрації вказаного державного акту на право власності на земельну ділянку, оскільки суд не є тим органом, який відповідно до закону здійснює державну реєстрацію державних актів та їх скасування, а тому суд не може ні зареєструвати державний акт ні скасувати його реєстрацію.

Суд має право зобовязати орган державної влади чи місцевого самоврядування (в даному випадку відповідача ОСОБА_5 Держкомзему у м. Одеса) здійснити скасування державної реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку. Однак, такі позовні вимоги не були заявлені, а навіть якби позов і містив такі вимоги, на думку суду першої інстанції, їх слід було б розглядати в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства і лише після відмови ОСОБА_5 Держкомзему у м. Одеса здійснити скасування державної реєстрації державного акту.

На підставі наведеного, суд першої інстанції частково задовольнив позов прокурора, який діє в інтересах держави в особі Одеської міської ради.

Судова колегія, враховуючи, що прокурором та Одеською міською радою рішення суду не оскаржується, вважає, що суд першої інстанції, в межах позовних вимог, повно, всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та прийшов до правильного висновку на підставі наданих та досліджених доказів, частково задовольнивши позов прокурора в інтересах держави в особі Одеської міської ради.

Тому судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи, наданим доказам та відповідним нормам матеріального і процесуального права.

Оскільки, в судовому засіданні встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 09.02.2007 року за ОСОБА_6 визнано право власності на земельну ділянку площею 1 000 кв. м., розташовану за адресою: вул. Рибальська, 45/1, м. Одеса.

У подальшому вказана земельна ділянка відчужувалась шляхом укладення договорів дарування від 29.05.2007 року між ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та від 11.07.2008 року між ОСОБА_7 і ОСОБА_4 Всім власникам було видано державні акти на право власності на земельну ділянку, кожному окремо. Останнім власником спірної земельної ділянки є ОСОБА_4 Згідно із частинами 1, 2 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності та його державної реєстрації, а відповідно до ст. 126 ЗК України (в редакції на час отримання земельної ділянки позивачем) таким документом був державний акт, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14.11.2008 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 09.02.2007 року скасовано у звязку з нововиявленими обставинами, а ухвалою цього ж суду від 19.03.2008 року позовну заяву ОСОБА_6 про визнання права власності на спірну земельну ділянку залишено без розгляду.

Приписами ст. 717 ЦК України визначено, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобовязується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Державний акт на право власності ОСОБА_6 видано на підставі рішення суду, яке в подальшому було скасовано, право власності на земельну ділянку в останнього виникло з моменту отримання ним державного акта та його державної реєстрації, оскільки зазначені норми встановлювали нерозривний звязок між виникненням права власності на земельну ділянку з обовязковим одержанням її власником державного акта, який посвідчував його право власності.

Таким чином, враховуючи, що рішення суду, на підставі якого ОСОБА_6 отримав державний акт та набув права власності на спірну земельну ділянку і в подальшому її відчужив скасовано, то судом першої інстанції правомірно скасовано державний акт від 02.10.2007 року серії ЯЕ № 662425 на право власності на спірну земельну ділянку останнього власника ОСОБА_4, враховуючи вимоги ст. 21, ч. 1 ст. 393 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що на момент отримання у власність ОСОБА_4 земельної ділянки від ОСОБА_7 його право на земельну ділянку не було скасовано, тобто на момент угоди він був власником земельної ділянки, з посиланням на ст. 204 ЦК України, яка визначає презумпцію правомірності правочину, судова колегія не приймає до уваги.

Оскільки, ці доводи не мають правового значення в даному випадку, так як правова підстава, на підставі якої ОСОБА_6 отримав державний акт та набув права власності на спірну земельну ділянку, і на підставі якої в подальшому відчужувалася спірна земельна ділянка, шляхом укладення вище вказаних договорів дарування та набувалося право власності іншими власниками на спірну земельну ділянку і, зокрема, ОСОБА_4, скасована та, враховуючи нерозривний звязок між виникненням права власності на земельну ділянку з обовязковим одержанням її власником державного акту, який посвідчував його право власності, на момент виникнення спірних правовідносин.

Також судова колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо порушення, на думку апелянта, судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки ці доводи не спростовують висновки суду першої інстанції та відповідно до ст. 309 ЦПК України не є підставою, враховуючи вище викладене, для скасування оскаржуваного рішення суду.

Інші доводи апеляційної скарги, судова колегія також не приймає до уваги, так як вони не спростовують висновки суду першої інстанції, приймаючи до уваги вище наведене.

Таким чином, приймаючи до уваги вище зазначене, надані докази, обставини, якими прокурор в інтересах держави в особі Одеської міської ради обґрунтовував позовні вимоги, доводи апеляційної скарги те, що ні прокурором, ні Одеською міською радою рішення суду не оскаржується, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню, а доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони не спростовують висновки суду.

За таких обставин, апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 необхідно відхилити, а рішення Київського районного суду м. Одеси від 13.09.2012 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 13.09.2012 року по справі за позовом заступника прокурора м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_4, ОСОБА_5 Державного комітету України із земельних ресурсів в м. Одесі про визнання недійсним та скасування державного акту на земельну ділянку, витребування майна із чужого незаконного володіння залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області О.Д. Варикаша

ОСОБА_10

ОСОБА_2