Ухвала

іменем україни

17 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гончара В.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П.,

Карпенко С.О., Остапчука Д.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 до ОСОБА_13, ОСОБА_14, третя особа - комунальне підприємство «Черкасиводоканал» (далі - КП «Черкасиводоканал»), про встановлення сервітуту, за касаційною скаргою ОСОБА_15, який діє в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, на рішення апеляційного суду Черкаської області від 09 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року позивачі звернулися до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вони є мешканцями житлових будинків, розташованих по АДРЕСА_1, які не підключені до центральної каналізаційної мережі. Маючи намір здійснити таке підключення, вони звернулися до КП «Черкасиводоканал», яке на їх звернення щодо надання висновку про можливість підключення до будь-якої з наявних біля АДРЕСА_1 каналізаційних мереж повідомило, що найближчим та єдиним технічно можливим місцем підключення їх житлових будинків до каналізації є приватна каналізаційна мережа по АДРЕСА_2, що належить на праві приватної власності ОСОБА_13 та ОСОБА_14 Крім того, на підставі даних топографічної зйомки фахівцями КП «Черкасиводоканал» з'ясовано, що підключення до колектора існуючої каналізаційної мережі по АДРЕСА_1, яка в свою чергу, підключена до колектора каналізації по вул. Джаліля, є технічно неможливим. Вони звернулись до відповідачів з проханням надати дозвіл на підключення до приватної каналізаційної мережі та пропонували сплатити за це грошову компенсацію, але отримали від них відмову. Відповідачі не пропонували їм взяти участь у будівництві каналізаційної мережі та збудували її на власний розсуд, чим позбавили їх єдиної технічної можливості підключитись до каналізаційної мережі по АДРЕСА_2. Вважають, що відмова відповідачів від надання дозволу на підключення до каналізаційної мережі порушує їх право на доступ до мінімальних норм житлово-комунальних послуг з водовідведення. Посилаючись на наведене, просили суд зобов'язати ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не чинити їм перешкоди у користуванні центральною каналізацією, встановити безоплатний безстроковий сервітут на частину каналізаційної труби від АДРЕСА_1 до АДРЕСА_3 в частині відведення каналізаційних вод від житлових будинків НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6 по АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідачів надати доступ для підключення їх житлових будинків до каналізаційної труби.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 вересня 2014 року позов задоволено частково. Встановлено безстроковий сервітут на частину каналізаційної труби водовідведення від АДРЕСА_1 до АДРЕСА_3, розташованої по АДРЕСА_2, яка належить на праві власності ОСОБА_13 та ОСОБА_14, в частині відведення каналізаційних вод від житлових будинків НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6 по АДРЕСА_1, з покладенням обов'язку на ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 обслуговувати каналізаційну мережу на рівні з власниками каналізаційної мережі; зобов'язано ОСОБА_13 та ОСОБА_14 надати доступ для підключення житлових будинків НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, розташованих по АДРЕСА_1, до системи каналізації.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 09 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції в частині встановлення безстрокового сервітуту на частину каналізаційної труби та зобов'язання відповідачів надати доступ для підключення позивачів до цієї труби скасовано і ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_15, який діє в інтересах позивачів, просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судами установлено, що позивачі, які проживають по АДРЕСА_1, у червні 2013 року звернулися із заявою до КП «Черкасиводоканал» про надання їм дозволу на підключення їх будинків до каналізаційної мережі.

КП «Черкасиводоканал» повідомило позивачів, що найближчим та єдиним технічно можливим місцем підключення житлових будинків мешканців АДРЕСА_1 до каналізаційної мережі є приватна каналізаційна мережа по АДРЕСА_2. Для отримання технічних умов на під'єднання до зазначеної приватної каналізаційної мережі необхідно отримати письмовий дозвіл від власників мережі.

Позивачі звернулися до власників приватної каналізаційної мережі з проханням на підключення, але отримали відповідь, що вони нададуть таку згоду після сплати позивачами 46 000 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачі зазначали, що єдиним технічним можливим способом під'єднання їх будинків до централізованої каналізаційної мережі є належна відповідачам приватна каналізаційна мережа. Крім того, позивачі зазначали, що відповідачі не пропонували їм взяти участь у будівництві приватної каналізаційної мережі, збудували її на власний розсуд, позбавивши їх можливості прокласти власну каналізаційну трубу, а тому вважають, що вони не повинні платити за власну каналізаційну мережу.

Заперечуючи проти позову, відповідачі зазначали, що вони не заперечують проти підключення до їх приватної каналізаційної мережі будинків позивачів, але на платній основі, оскільки при будівництві каналізаційної мережі ними понесені витрати, частину яких вони бажають компенсувати за рахунок осіб, що мають намір під'єднатися до каналізації.

Згідно з ч. 1 ст. 401 ЦК України <nau://ukr/435-15|st401> право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

У ст. 402 ЦК України <nau://ukr/435-15|st402> зазначено, що земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Особа, яка користується сервітутом, зобов'язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду (ч. 3 ст. 403 ЦК України <nau://ukr/435-15|st403>).

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на зазначені вимоги закону, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, правильно визначивши, які правовідносини випливають із встановлених обставин справи, апеляційний суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, виходячи з того, що відповідачі понесли значні витрати на будівництво спірної каналізаційної труби, а тому вправі вимагати встановлення оплатного сервітуту, але позивачі такі вимоги не заявляли.

Статтею 337 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st337> визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Наведені в скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваних судових рішень.

Докази та обставини, на які заявник посилається в касаційній скарзі, були предметом дослідження апеляційного суду та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_15, який діє в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, відхилити.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 09 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.П. Гончар Головуючий
Судді:В.І. Амелін Т.П. Дербенцева С.О. Карпенко Д.О. Остапчук Судді: В.І. Амелін