РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

22.09.2015 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова,

в складі:

головуючого судді- Ванівського Ю.М.

при секретарі- Буюклі В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра», Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про стягнення безпідставно набутих коштів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, яким просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» у користь ОСОБА_1 11139,11 грн. безпідставно набутих коштів та стягнути з Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції у користь ОСОБА_1 555,70 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 30.10.2013 року ПП «Нива-В.Ш.» в особі філії № 14 ПП «Нива-В.Ш.» на підставі подання державного виконавця Франківського ВДВС Львівського МУЮ проведено прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна квартири АДРЕСА_1. Реалізація квартири відбувалася в межах виконавчого провадження по стягненню з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості. На підставі протоколу № 1413422-6 від 30.10.2013 року позивача визнано переможцем вказаних торгів. Цим же протоколом його зобовязано сплатити на депозитний рахунок Франківського ВДВС Львівського МУЮ кошти за придбане майно в сумі 11139,11 грн., які були ним сплачені 31.10.2013 року. Вказану суму коштів перераховано з депозитного рахунку Франківського ВДВС Львівського МУЮ на рахунок ПАТ «КБ «Надра». В подальшому, рішенням апеляційного суду Львівської області від 28.11.2014 року прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна квартири АДРЕСА_2 і протокол цих торгів визнано недійсними у звязку із порушенням порядку організації та проведення торгів. Дане рішення набрало законної сили. У звязку із визнанням прилюдних торгів недійсними, в грудні 2014 року позивач звернувся до Пат «КБ «Надра» із заявою про повернення йому внесених ним коштів. Однак, сплачених нею коштів відповідач не повернув, натомість скерував листа про надання правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_3. На підставі наведеного просить задовольнити позов.

В судове засідання позивач не зявився, його повноважний представник подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності довірителя, позов підтримують, просять задовольнити, у разі неявки представника відповідача не заперечують проти заочного порядку розгляду справи.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, перевіривши доводи позову, вважаю що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі ст.ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як встановлено судом, 30.10.2013 року ПП «Нива-В.Ш.» в особі філії № 14 ПП «Нива-В.Ш.» на підставі подання державного виконавця Франківського ВДВС Львівського МУЮ проведено прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1. Реалізація даної квартири відбувалася в межах виконавчого провадження розпочатого згідно виконавчого листа виданого на виконання рішення Франківського районного суду м. Львова від 16.09.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» суми заборгованості. Протоколом № 1413422-6 від 30.10.2013 року ОСОБА_1 визнано переможцем вказаних торгів тазобовязано сплатити на депозитний рахунок Франківського ВДВС Львівського МУЮ кошти за придбане майно в сумі 11139,11 грн. 31.10.2013 року вказана сума коштів була сплачена позивачем та перерахована з депозитного рахунку Франківського ВДВС Львівського МУЮ на рахунок ПАТ «КБ «Надра».

Як вбачається із копії рішення апеляційного суду Львівської області від 28.11.2014 року, рішення Франківського районного суду м. Львова від 16.09.2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким прилюдні торги з реалізації нерухомого майна однокімнатної квартири за адресою: м. Львів вул. Єфремова, 23/8 визнано недійсними; скасовано протокол ПП «ОСОБА_3Ш.» від 30.10.2013 року № 1413422-6 про проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна квартири АДРЕСА_4. Дане рішення набрало законної сили.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається із заяви позивача про повернення безпідставно набутих коштів від 10.12.2014 року, останній звертався до ПАТ «КБ «Надра» із заявою про повернення йому грошових коштів у сумі 111139,11 грн., сплачених відповідно до протоколу прилюдних торгів.

У відповідь на вказану заяву відповідачем скеровано лист-відповідь з вимогою надання правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_3.

З наведеного беззаперечно вбачається факт недійсності прилюдних торгів, на яких було реалізовано майно.

Згідно Ухвали судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, від 27.08.2003, прилюдні торги - це продаж майна, на яке звернуто

стягнення і яке підлягає реалізації. Під час проведення

прилюдних торгів укладається угода про передачу майна

у власність, сторонами якої, з одного боку, є покупець

-учасник прилюдних торгів, котрим може бути фізична чи

юридична особа, а з другого - продавець - відділ державної виконавчої служби в особі спеціалізованої організації, яка організовує та провадить ці прилюдні торги за договором з Державною виконавчою службою. Визнання угоди недійсною можливе з підстав, передбачених Цивільним кодексом України.

Відтак, процедура реалізації будь-якого майна шляхом проведення прилюдних торгів носить характер правочину.

Відповідно до положень ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, що пов'язані з його недійсністю. Наведена стаття формує загальне правило, відповідно до якого недійсний правочин не спричиняє юридичних наслідків для сторін, чи то будь - яких інших осіб, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, тобто, застосування двосторонньої реституції. Двостороння реституція полягає у тому, що кожна сторона недійсного правочину має повернути іншій стороні все, що кожна одержала на виконання такого правочину.

Пунктом 10 Постанови № 9 від 06 листопада 2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", передбачено, що реституція, як спосіб захисту цивільного права (ч.1 ст.216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним.

Загальним наслідком недійсності правочину є реституція. Виходячи зі змісту реституції в зобов'язально-правових відносинах захисту права власності, її метою є поновлення того майнового становища сторін, яке існувало до вчинення недійсного правочину. При цьому, особливістю реституції, як наслідку недійсного правочину в захисті права власності полягає у можливості її застосування незалежно від наявності вини і заподіяної таким правочином шкоди.

З встановлених судом обставин справи вбачається, що правова підстава, на якій були набуті грошові кошти, відпала, а тому дані кошти підлягають поверненню позивачу, як безпідставно отримані.

Відповідно до ч. 4 ст. 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

А відтак, до наслідків визнання прилюдних торгів недійсними застосовуються наслідки визнання правочинів недійсними, передбачені ч.1 абз.2 ст. 216 ЦК України, за якою у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Основні майнові наслідки недійсності правочинів пов'язані з визначенням правової долі того, що отримано сторонами правочину. Це регламентується загальними правилами, які регулюють правову частку, отриману сторонами правочину.

До загальних правил майнових наслідків недійсності правочинів належить двостороння реституція - у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути іншій стороні у натурі все, що вона отримала від виконання цього правочину.

Тобто, при двосторонній реституції сторонами повертається все виконане ними відповідно до правочину, згідно ст. 216 ЦК України.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти у сумі 11139,11 грн., які безпідставно набуті банком.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Cудом встановлено, що кошти, які надійшли на депозитний рахунок Франківського ВДВС Львівського МУЮ від реалізації квартири та добровільно внесені боржником були розподілені державною виконавчою службою відповідно до вимог ст.43 Закону України "Про виконавче провадження".

Франківський ВДВС Львівського МУЮ, хоча і вважається стороною вказаного правочину, але він діяв не в своїх інтересах, забезпечував проведення лише реалізації арештованого майна та здійснював розподіл коштів відповідно до норм законодавства і не є вигодонабувачем у вказаному правочині.

Зважаючи на наведену вище специфіку правочину з примусової реалізації арештованого майна органом державної виконавчої служби, який вчиняється з метою задоволення майнових вимог стягувача у виконавчому провадженні та погашення боргу боржника перед стягувачем, суд приходить до висновку, що відповідач Франківський ВДВС Львівського МУЮ не є вигодонабувачем у цій справі.

Таким чином, позов у частині стягнення з Франківського ВДВС Львівського МУЮ 555,70 грн. матеріальної шкоди задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра», Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про стягнення безпідставно набутих коштів - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» на користь ОСОБА_1 11139,11 грн. безпідставно набутих коштів.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів, з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ванівський Ю.М.