АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/385/13-ц 22-ц/774/499/К/15 Справа № 177/385/13-ц Головуючий у 1-й інстанції
Провадження №22ц/774/499/К/15 суддя Приміч Г.І.
Категорія - 20 (IV) Доповідач Бондар Я.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.

суддів: Зубакової В.П., Соколан Н.О.

при секретарі: Петренко К.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового засідання технічними засобами, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-науково-виробниче об'єднання «Іскра-Агро» на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2014 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-науково-виробниче об'єднання «Іскра-Агро» до ОСОБА_1, третя особа приватний нотаріус Тищенко Олександр Іванович, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, повернення майна, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та визнання права власності,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-науково - виробничне об'єднання «Іскра Агро» (далі ТОВ АНВО «Іскра Агро») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа - приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Тищенко О.І., про визнання договору купівлі-продажу недійсним та повернення майна у власність товариства.

В обґрунтування позову зазначило, що 20.02.1995 року було створено ТОВ Агро науково-виробниче об'єднання «Іскра-Агро», учасниками якого є ОСОБА_3, ОСОБА_4 із розміром внеску до статутного фонду по 0,48 грн. та ОСОБА_5 із розміром внеску до статутного фонду 0,54 грн.

Зазначеному товариству на праві власності належало нерухоме майно у вигляді одноповерхової будівлі пекарні та мукомельного цеху з прибудовою, загальною площею 633,2 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

З 2007 року на підприємстві виник корпоративний конфлікт, в результаті якого учасники товариства ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були виключені зі складу учасників товариства та позбавлені права брати участь в його управлінні.

15 квітня 2010 року між ТОВ АНВО «Іскра Агро» в особі ОСОБА_6 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі - продажу нерухомого майна - одноповерхової нежитлової будівлі пекарні та мукомельного цеху з прибудовою, загальною площею 633,2 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до договору купівлі - продажу продажна ціна об'єкту нерухомого майна становить 68000 грн.

На думку позивача, спірний договір купівлі-продажу повинен бути визнаний недійсним, оскільки на момент його укладення було відсутнє вільне волевиявлення товариства на вчинення правочину, так як його учасники ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були усунуті від прийняття рішення про відчуження майна, а директор ОСОБА_6, яка діяла на підставі статуту від 09.02.2009 року, який пізніше був визнаний недійсним за рішенням суду, не мала повноважень на його вчинення.

Крім того, позивач посилався на те, що відповідач ОСОБА_7, працюючи юристом на підприємстві, був знайомий з усіма учасниками товариства, йому було відомо про існування корпоративного конфлікту між учасниками товариства, про те, що ОСОБА_6 не мала права на укладення договору. Крім того, зазначив, що ОСОБА_7 жодних коштів за спірним договором не передавав.

Позивач вважав, що відчуження майна товариства відбулося у незаконний спосіб без врахування норм закону та Статуту товариства, тому звернувся до суду з указаним позовом.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2014 року у задоволенні позову ТОВ АНВО «Іскра Агро» відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Зокрема, апелянт посилався на те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам норм ст.ст.212,213 та п.2 ст.215 ЦПК України, оскільки у ньому не викладено дійсні підстави звернення позивача до суду з позовом та його правова позиція. Судом не застосовано норми матеріального закону, які підлягали застосуванню, зокрема, ст.ст.202,203,215 ЦК України.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не взяв до уваги, що під час укладення спірного договору купівлі-продажу нерухомого майна товариства було порушено загальні засади правомірності, а саме: відсутнє волевиявлення товариства на укладання даного договору, що підтверджується відсутністю рішення загальних зборів учасників товариства про продаж спірного нерухомого майна.

Судом, на думку апелянта, залишено поза увагою, що на момент відчуження майна товариства 15.04.2010 року учасниками товариства були ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, однак, у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців станом на зазначену дату містилася недостовірна інформація про склад учасників товариства ОСОБА_8 та його директора ОСОБА_6 Відчуження спірного нерухомого майна відбулося на виконання рішень загальних зборів учасників товариства від 09.04.2010 року за участі ОСОБА_8, які рішенням господарського суду Дніпропетровської області визнані недійсними. Визначивши правову природу рішень загальних зборів учасників, як правочини, суд першої інстанції, на думку апелянта, неправильно встановив обставини справи та не дав їм належної правової оцінки.

Крім того, апелянт посилався на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що на момент укладення спірного договору діяв Статут товариства у редакції 1995 року, п.4.1.27 якого передбачено обмеження щодо відчуження будь-якого майна товариства, в тому числі, і нерухомого, це питання необхідно було вирішувати за рішенням загальних зборів усіх учасників товариства.

Суд, на думку апелянта, дійшов хибного висновку щодо того, що відповідач ОСОБА_1 на момент укладення спірного договору не знав про обмеження повноважень директора товариства ОСОБА_6 на укладення подібного правочину, оскільки з 01.01.2005 року по 01.05.2007 року працював у товаристві, у тому числі, на посаді юриста.

Також помилковим на думку представника ТОВ АНВО «Іскра Агро» є висновок суду першої інстанції про доведеність оплатності договору купівлі-продажу нерухомого майна товариства, оскільки відповідно до банківської довідки у період з 15.04.2010 року по 16.04.2010 року кошти за договором купівлі-продажу на рахунок товариства не надходили.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що згідно витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та статуту товариства, 20.02.1995 року відбулася державна реєстрація юридичної особи ТОВ Агро-Науково-Виробниче об'єднання «Іскра Агро» (ТОВ АНВО «Іскра-Агро»).

Учасниками товариства, згідно статуту товариства у редакції від 20.02.1995 року, були ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_12, ОСОБА_13

Згідно змін, внесених 17.05.2001 року до статуту товариства, статутний фонд товариства складає 1,5 грн., учасниками товариства є ОСОБА_9 з часткою 29% - 8 голосів; ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_12, ОСОБА_13 з часткою 13% кожен, що складає 4 голоси в кожного; а також ОСОБА_11 з часткою 6% - 2 голоси.

12.03.1999 року Красінською сільською радою було видано свідоцтво по право власності на будівлю-пекарні, мукомольного цеху, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до якого її власником є Агро-науково-виробниче об'єднання «Іскра-Агро».

На підставі рішення виконкому Красінської сільської ради № 12 від 22.03.2010 року адресу вказаного нерухомого майна змінено на АДРЕСА_1.

14.02.2007 року відбулися позачергові загальні збори учасників ТОВ «Агро-науково-виробниче об'єднання «Іскра-Агро». Згідно рішення зазначених зборів, безкоштовно передано частки ОСОБА_11 (6%), що вибув з товариства на користь інших засновників товариства в рівних частках - по 1% на кожного учасника.

Згідно протоколу № 4 від 14.02.2007 року на цих зборах було прийнято рішення про виключення зі складу засновників ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 На підставі вказаного протоколу зборів було внесено зміни до Єдиного Державного Реєстру.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.02.2009 року, яка набрала чинності 09.02.2009 року, скасовано рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2008 року (ухвалене за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 до ТОВ «Агро-науково-виробниче об'єднання «Іскра-Агро» про визнання недійсним рішення позачергових зборів в частинах), визнані недійсними рішення позачергових зборів від 14.07.2007 року учасників ТОВ «Агро-науково-виробничого об'єднання «Іскра-Агро» в частині виключення зі складу учасників ТОВ «Агро-науково-виробниче об'єднання «Іскра-Агро» ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3, а також в частині розподілу часток у статутному фонді товариства виключених учасників товариства, в частині внесення змін до установчих документів товариства.

11.09.2007 року відбулися загальні збори учасників товариства ТОВ «Агро-науково-виробничого об'єднання «Іскра-Агро», на яких були присутні ОСОБА_9, ОСОБА_13 та ОСОБА_12, які мали відповідно 51,72 %, 24,14 % та 24,14 % голосів.

На зазначених зборах учасниками товариства були прийняті рішення про збільшення розміру статутного капіталу до 44000 грн., поділ статутного капіталу на 40 часток, розподіл статутного капіталу між учасниками у гривнях, відповідно до якого частка ОСОБА_9 склала 22756,02 грн., а частки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 по 10621,24 грн. у кожного. Також було затверджено Статут ТОВ «Агро-науково-виробничого об'єднання «Іскра-Агро» в редакції від 11.09.2007 року. Вказані відомості були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців за номером 6000022.

26.11.2007 року відбулися загальні збори учасників ТОВ «Агро-науково-виробничого об'єднання «Іскра-Агро», на яких прийнято рішення про передачу частки ОСОБА_12 у розмірі 24,14 % статутного капіталу шляхом дарування на користь учасника ОСОБА_9, тобто ОСОБА_9 стало належати 75,86% статутного капіталу товариства.

Вказані зміни 27.11.2007 року були внесені до ЄДР, номер запису 7000022.

19.01.2009 року відбулися загальні збори учасників товариства, на яких були присутні ОСОБА_9 та ОСОБА_13, яким в сумі належало 100 % статутного капіталу. На зборах були прийняті рішення про передачу учасниками товариства ОСОБА_13 та ОСОБА_9 своїх часток третій особі ОСОБА_8 шляхом їх дарування, затверджено статут у новій редакції, а також прийнято рішення про вихід з учасників товариства ОСОБА_13 та ОСОБА_9

На підставі вказаного рішення було внесено зміни до ЄДР юридичних осіб за номером запису 0000022.

20.01.2009 року відбулися загальні збори учасників товариства за участю єдиного учасника ОСОБА_8, на яких було прийнято рішення про обрання ОСОБА_6 на посаду генерального директора товариства строком на 5 років, що підтверджується протоколом № 18 від 20.01.2009 року. На підставі вказаного рішення до ЄДР юридичних осіб внесено запис за № 1000022.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2010 року, яке набрало чинності 13.09.2010 року, та залишено в силі постановою Вищого господарського суду України від 07.12.2010 року, рішення загальних зборів від 11.09.2007 року визнано недійсним в частині: збільшення розміру статутного капіталу товариства до розміру 44000 грн., поділу статутного капіталу товариства на 40 часток, розподілу статутного капіталу товариства між учасниками у гривнях пропорційно їх часткам, відповідно до якого частці ОСОБА_9 відповідає 22756,80 грн., частці ОСОБА_13 відповідає 10621,24 грн., частці ОСОБА_12 відповідає 10621,24 грн., затвердження статуту в новій редакції; визнано недійсним статут ТОВ «Агро-науково-виробничого об'єднання «Іскра-Агро», в редакції 11.09.2007 року, номер запису 6000022; визнано недійсним рішення загальних зборів від 26.11.2007 року в частині: передачі частки статутного капіталу ОСОБА_12 в розмірі 24,14% - 10621,60 грн., що становить 9,66 грн. ОСОБА_9, та в частині затвердження статуту в новій редакції; визнано недійсним статут товариства у новій редакції від 27.11.2007 року номер запису в реєстрі № 7000022; визнано недійсним рішення загальних зборів від 19.01.2009 року в частині: передачі частки статутного капіталу ОСОБА_9 та частки ОСОБА_13 ОСОБА_8 та в частині затвердження статуту в новій редакції; визнано недійсним статут ТОВ АНВО «Іскра-Агро» в редакції від 09.02.2009 року номер запису 1 000022; визнано повністю недійсним рішення загальних зборів від 20.01.2009 року.

Рішенням позачергових зборів ТОВ «Агро-науково-виробничого об'єднання «Іскра-Агро» від 09.04.2010 року за участю учасника ОСОБА_8, якій в сумі належало 100 % статутного капіталу, було прийнято рішення про продаж спірного майна та уповноважено генерального директора ОСОБА_6 підписати від імені товариства договір купівлі- продажу спірного майна. Вказане рішення було прийняте без участі ОСОБА_5, ОСОБА_4, та ОСОБА_14, які володіли разом 42% голосів, та станом та момент укладання спірного договору купівлі- продажу, були поновлені в правах, однак відомості відносно них, як учасників товариства на зазначену вище дату, не були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Вище зазначене рішення позачергових зборів товариства від 09.04.2010 року було визнано недійсним рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.05.2012 року, яке набрало законної сили 01.06.2012 року.

15.04.2010 року між ТОВ «Агро-науково-виробничого об'єднання «Іскра-Агро», в особі генерального директора ОСОБА_6, яка діяла на підставі статуту, зареєстрованого 09.02.2009 року, та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу одноповерхової нежитлової будівлі пекарні мукомольного цеху під літ. А-1 з прибудовами, загальною площею 633,2 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, згідно умов якого ТОВ АНВО «Іскра-Агро» передало вказане нерухоме майно ОСОБА_1, а останній до моменту підписання договору сплатив за нього 68000 грн.

Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Агро-науково-виробничого об'єднання «Іскра-Агро» посилалося на те, що відчуження майна товариства відбулося у незаконний спосіб без врахування норм закону та Статуту товариства.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для його задоволення.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, згідно постанови Вищого господарського суду України від 07 грудня 2010 року рішення загальних зборів учасників товариства є недійсними з моменту їх прийняття, а не з моменту набрання законної сили судового рішення в апеляційній інстанції.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що станом на 15 квітня 2010 року учасниками товариства були ОСОБА_3 (13% +1%, переданий учасником ОСОБА_11 на загальних зборах учасників від 14 лютого 2007 року), ОСОБА_4 (13% + 1% переданий учасником ОСОБА_11 на загальних зборах учасників від 14 лютого 2007 року), ОСОБА_5 (13% + 1% переданий учасником ОСОБА_11 на загальних зборах учасників від 14 лютого 2007 року).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15 травня 2012 року було встановлено, що рішення позачергових зборів товариства від 09 квітня 2010 року про відчуження майна товариства було прийнято особою, в якої були відсутні правові підстави здійснювати управління ТОВ «АНВО Іскра-Агро».

Без рішення зборів учасників товариства, директор ОСОБА_8 не була наділена правом самостійного розпорядження майном товариства, оскільки її повноваження були обмежені.

У відповідності до ч. 2 ст. 98 ЦК України рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Рішення про внесення змін до статуту товариства, відчуження майна товариства на суму, що становить п'ятдесят і більше відсотків майна товариства, та про ліквідацію товариства приймаються більшістю не менш як у 3/4 голосів, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, про те, що ОСОБА_1 знав про обмеження повноважень директора свідчить і той факт, що його представник підчас першого розгляду справи долучив до матеріалів справи копію протоколу загальних зборів від 09.04.2010 року.

У відповідності до ст. 4.1.27 статуту товариства позивача воно має право відчужувати належне йому майно в тому числі і нерухоме майно в порядку встановленому зборами його учасників.

Згідно ст. ст.ст. 19.3, 19.7 статуту передбачено, що генеральний директор має право розпоряджатись майном товариства включаючи і грошові кошти в межах, визначених зборами учасників. Директор має право приймати рішення по всім питанням, крім тих, що приймаються тільки рішенням зборів.

При цьому ОСОБА_1 будучи юристом товариства позивача та знайомим із статутом товариства, складом його засновників на травень 2007 року міг передбачити, що інформація, яка містилась в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб станом на 15.04.2010 року є хибною, оскільки відповідно до цих відомостей змінено склад учасників товариства на невідому третю особу ОСОБА_8, а будучи особисто знайомим з директором ОСОБА_9, який приймав його на посаду юриста, мав можливість засумніватись в інформації, що містилась в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб про ОСОБА_8, як директора товариства.

Тож, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо необізнаності ОСОБА_1 щодо обмеженості повноважень ОСОБА_8 на момент укладення нею спірного правочину в інтересах ТОВ «АНВО «Іскра-Агро», у зв'язку з чим колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги щодо вказаної обставини такими, що заслуговують на увагу.

Так, колегія суддів вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 статті 92 Цивільного кодексу України, юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Відповідно до статті 97 Цивільного кодексу України, управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариства є загальні збори його учасників виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про господарські товариства», товариство із обмеженою відповідальністю діє на підставі Статуту товариства.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно частини 2 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Стаття 203 Цивільного кодексу України містить загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме:

- зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства,

- особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності,

- волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі,

- правочин має вчинятися у формі, встановленій законом,

- правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Підстави недійсності правочину викладені в статті 215 Цивільного кодексу України, а саме: підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

На момент укладання спірного договору купівлі продажу, діяв Статут товариства у редакції 1995 року, відповідно до якого товариство має право відчужувати належне товариству майно у порядку встановленому зборами його учасників( статті 4.1.27 Статуту товариства) (а.с. 17-28) .

Відповідно до п 17.2 Статуту товариства, вищим органом товариства є загальні збори учасників. Рішення зборів учасників оформлюється Протоколом загальних зборів, що підписується усіма учасниками, присутніми на зборах.

Згідно Статуту товариство повинно було вирішувати питання відчуження належного товариству майна, тільки за рішенням загальних зборів учасників товариства, що свідчить про вільне волевиявлення товариства.

Відповідно до статті 216 ЦК України недійний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності, правочину кожна з сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього право чину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалюючи оскаржуване рішення припустився порушення норм матеріального та процесуального права і таким чином ухвалив необґрунтоване рішення, яке підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, а апеляційна скарга, відповідно, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, ст.309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-науково-виробниче об'єднання «Іскра-Агро» задовольнити.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-науково-виробниче об'єднання «Іскра-Агро» до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, повернення майна, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та визнання права власності задовольнити .

Визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна - одноповерхової нежитлової будівлі пекарні та мукомельного цеху з прибудовою, загальною площею 633,2 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, укладений 15.04.2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-науково-виробниче об'єднання «Іскра-Агро» та фізичною особою ОСОБА_1 та посвідчений приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Тищенком Олександром Івановичем, реєстровий номер 2175.

Повернути нерухоме майно одноповерхову нежитлову будівлю пекарні та мукомольного цеху з прибудовою, загальною площею 633,2 кв.м, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 у власність товариства із обмеженою відповідальністю «Агро-науково- виробниче об'єднання «Іскра Агро».

Скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - одноповерхову нежитлову будівлю пекарню та мукомельний цех з прибудовою, загальною площею 633,2 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, та зареєстрована за ОСОБА_1 у Єдиноиму державному реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-науково-виробниче об'єднання «Іскра-Агро» право власності на нерухоме майно - одноповерхову нежитлову будівлю пекарню та мукомельний цех з прибудовою, загальною площею 633,2 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: