Номер провадження: 22-ц/785/4031/15
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Троїцька Л. Л.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Троїцької Л.Л.,

суддів - Таварткіладзе О.М., Фальчука В.П.,

при секретарі - Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна", за участю третьої особи ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

20.10.2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ТОВ "ОТП Факторинг Україна", за участю третьої особи ОСОБА_3 та просила визнати договір поруки №SR-500/073/2008, укладений 28.05.2008 року між нею та ЗАТ «ОТП Банк» на забезпечення виконання кредитного договору №ML-500/073/2008 від 28.05.2008 року, припиненим на підставі ч.4 ст.559 ЦК України та звільнити її від виконання зобов'язань за договором поруки.

Позов обґрунтувала тим, що 28.05.2008 року між нею та ЗАТ «ОТП Банк» був укладений договір поруки №SR-500/073/2008, відповідно до якого вона зобов'язалась відповідати за невиконання ОСОБА_3 зобов'язання перед Банком за вищевказаним кредитним договором.

Договір поруки був укладений на невизначений строк до повного припинення всіх зобов'язань боржника за договором кредиту, термін виконання якого встановлювався до 28.05.2023 року.

23.09.2011 року між ЗАТ «ОТП Банк» і ТОВ "ОТП Факторинг Україна" були укладені договори: купівлі-продажу кредитного портфелю (№ б/н) та відступлення права вимоги за договорами забезпечення №PML-500/073/2008.

ОСОБА_3 порушив терміни виплат по кредиту, у зв'язку з чим 27.02.2012 року, ТОВ "ОТП Факторинг Україна" надіслав на її адресу та на адресу боржника досудові вимоги щодо дострокового виконання боргових зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі протягом 30 календарних днів з дати отримання вимоги.

04.07.2014 року, тобто майже через 2,5 роки після настання строку виконання основного зобов'язання, зумовленого досудовими вимогами відповідача, було відкрито провадження у справі №522/11258/14ц щодо солідарного погашення ОСОБА_3 і нею заборгованості за кредитним договором, яке на теперішній час зупинено.

Посилаючись на викладене, позивач просила задовольнити позов (а.с.2-6).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено (а.с.99-101).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на те, що рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої

інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів, заслухав суддю-доповідача, який виклав зміст рішення, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги, заперечень на неї, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду 1-ої інстанції - скасуванню, з ухваленням нового з наступних підстав.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи те, що 28.05.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №ML-500/073/2008, згідно з яким Банк надав позичальнику грошову суму у розмірі 75 850,00 дол. США з остаточним строком повернення кредиту 28.05.2023 року (а.с.9-17).

В забезпечення виконання основного зобов'язання за вищевказаним кредитним договором 28.05.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та позивачкою укладений договір поруки №SR-500/073/2008, який діє до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором (ст. 4 Договору) (а.с.18-19).

Внаслідок невиконання ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним договором у нього виникла прострочена заборгованість, у зв'язку з чим 27.02.2012 року боржнику була направлена досудова вимога про погашення заборгованості в повному обсязі протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати отримання цієї вимоги, шляхом сплати на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" суми заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитом та інших передбачених договором платежів (а.с.28-29; 30-31).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд 1-ої інстанції виходив з того, що строк виконання кредитного договору визначений датою 28.05.2023 року, відтак такий строк і є строком дії договору поруки. В даному випадку, строк виконання основного зобов'язання за кредитним договором не настав, у зв'язку з чим поруку не можна вважати припиненою.

При вирішенні спору по суті суд керувався вимогами ст.ст.525, 526, ч.1 ст.530, ст. 559, ст.ст.1050,1054 ЦК України, умовами договору поруки та відповідними нормами цивільно-процесуального законодавства.

Між тим, з такими висновками суду колегія погодитись не може.

Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України, у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно з положеннями ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Порядок виконання боргових зобов'язань за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_3 встановлений пунктом 1.5 (з підпунктами) частини №2 кредитного договору. Зокрема, відповідно до підпункту 1.5.1 погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів (додаток №1 до договору), шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок. Нараховані в порядку, передбачені договором проценти, сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту в строк, передбачений в графіку повернення кредиту та сплати процентів.

Згідно п.1.9.1 частини №2 кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній Банком частині у випадку невиконання Позичальником та/або Поручителем своїх боргових та інших зобов'язань за кредитним договором.

При цьому, зобов'язання Позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому настає з дати відправлення Банком на його адресу відповідної вимоги та повинно бути проведено ним протягом 30 календарних днів з дати одержання цієї вимоги.

Пред`явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред`явлення до нього позову. В разі пред'явлення вимоги до поручителя, кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов`язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст.252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (постанова Пленуму ВССУ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 вперше Банком надіслано досудову вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором 27.02.2012 року, відповідно до якої останній був зобов'язаний протягом 30 календарних днів з дня її отримання сплатити на користь Банку належні суми кредиту, процентів та штрафних санкцій за кредитним договором (а.с.28-31).

ОСОБА_2 Банком також неодноразово направлялись досудові вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, що підтверджується запереченнями Банку на позовну заяву про визнання договору поруки припиненим, на апеляційну скаргу, копією позовної заяви про стягнення з ОСОБА_2 повної заборгованості за кредитним договором, з якою Банк звернувся до суду лише в червні 2014 року. Вказані обставини позивачкою не заперечуються, однак вона стверджує про те, вперше від Банку отримала досудову вимогу у 2009 році (а.с.65,136).

Колегія вважає, що Банк використав своє право, передбачене умовами кредитного договору, щодо дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором, надіславши Боржнику та Поручителю 27.02.2012 року досудові вимоги про дострокове повернення всієї суми кредиту і пов'язаних із ним платежів відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України та умов договору, змінив таким чином строк виконання основного зобов'язання.

У разі зміни Кредитором на підставі ч.2 ст.1054 ЦК України строку виконання основного зобов'язання, передбачений ч.4 ст.559 ЦК України шестимісячний строк, підлягає обрахуванню від дня дострокового повного погашення заборгованості, зазначеного у вимозі Кредитора до Боржника.

Однак, після зміни строку виконання основного зобов'язання, Банк до суду з позовом звернувся лише в червні 2014 року, тобто більш ніж через 2 роки після зміни строку виконання основного зобов'язання і після надіслання досудових вимог.

З урахуванням викладеного, колегія приходить до висновку, що порука ОСОБА_2 вважається припиненою відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України.

Що стосується позову в частині звільнення позивачки від виконання зобов`язань за договором поруки, то вони, на думку колегії, заявлені надмірно, оскільки охоплюються позовом про припинення самої поруки.

При вирішенні спору по суті, суд 1-ої інстанції вищевказані обставини до уваги не приймав, не враховував роз'яснення Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» та не враховував правову позицію Верховного Суду України у подібних правовідносинах, яка стосується припинення договору поруки та викладена в постановах ВСУ у справах: №6-20цс11; №6-78цс12; №6-28цс14; №6-125цс14 і є обов'язковою для всіх судів України.

Так як суд 1-ої інстанції постановив рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, то воно підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення - про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, ст.317 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2015 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна", за участю третьої особи ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим задовольнити частково.

Визнати припиненою поруку ОСОБА_2 за договором поруки №SR-500/073/2008 від 28.05.2008 року, укладеного в якості забезпечення виконання зобов'язання ОСОБА_3 за кредитним договором №МL-500/073/208 від 28.05.2008 року.

В решті позову відмовити

Рішення апеляційного суду набирає законної сили негайно, однак може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20-ти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду

Одеської області: Л.Л.Троїцька

О.М.Таварткіладзе

В.П.Фальчук