Справа № 296/600/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" квітня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

Головуючого-судді Колупаєва В.В.

При секретарі Долецькій Ж.С.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання права власності на нерухоме майно та витребування майна,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання її матері ОСОБА_4, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, що відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_2 після смерті ОСОБА_5, про встановлення факту прийняття ОСОБА_4 спадщини після смерті ОСОБА_5, оскільки її мати була прописана за однією адресою з останньою, про визнання за нею, ОСОБА_1, право приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 як за спадкоємцем за законом, про витребування від ОСОБА_3 її майно-будинок АДРЕСА_1 оскільки вона на момент смерті проживала спільно із спадкодавцем і фактично прийняла спадщину.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов повністю з викладених у ній підстав.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав повністю з тих підстав, що на момент смерті ОСОБА_5 спірний будинок не був зданий в експлуатацію і ОСОБА_5 не була його власником.

Відповідачка ОСОБА_2 подала до суду заяву в якій позов визнала повністю із викладених у ньому підстав та просила розглядати справу у її відсутності.

Відповідно до вимог ст.169 ЦПК України, суд приймає рішення у відсутності відповідача ОСОБА_2

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно ст.256 ЦПК України, в судовому порядку може бути встановлений факт, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 являється рідною дочкою ОСОБА_4, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 були зареєстровані в будинку АДРЕСА_1.

Однак суду не надано доказів того, що ОСОБА_4, ОСОБА_1 постійно проживали в будинку АДРЕСА_1 до дня смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Крім того суду не було надано доказів (свідоцтва про народження та одруження ) того, що ОСОБА_1 являється родичкою (правнучкою) ОСОБА_5

Також суду не було надано доказів того, що після смерті ОСОБА_5 позивачка та її матір ОСОБА_4 звертались до нотаріальної контори м.Житомира із відповідними заявами про прийняття спадщини.

Згідно довідки Першої Житомирської державної нотаріальної контори за №642/01-09 від 09.04.2015 року спадкові справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 та до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 не заводились.

Отже позовні вимоги позивача в цій частині є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Не підлягають до задоволення і вимоги позивачки, щодо визнання за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 і витребування його від ОСОБА_3, оскільки на дату смерті ОСОБА_5 спірний будинок не був введений в експлуатацію, а також не був зареєстрований на праві власності за ОСОБА_5

Відповідно до вимог ст.331 ЦК України, житловий будинок у випадку його будівництва стає об'єктом цивільних правовідносин виключно з моменту здачі його в експлуатацію, а до його завершення особа вважається власником лише матеріалів, які були використані в процесі будівництва.

Земельна ділянка, на якій розташований спірний будинок, на день смерті ОСОБА_5 на праві власності останній також не належав.

ОСОБА_3 придбала спірний будинок на підставі договору купівлі-продажу від 19.07.2011 року у свого батька ОСОБА_6, який у свою чергу придбав його по договору купівлі-продажу від 09.12.2011 року у ОСОБА_2, яка набула право власності на нього за рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 01.11.2011 року, яке в подальшому було скасовано 11.06.2013 року рішенням апеляційного суду Житомирської області.

Судовим рішенням Вищого Спеціалізованого суду України від 12.03.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу недійсним було встановлено, що на момент укладання ОСОБА_2 договору купівлі-продажу спірного будинку остання була його власником та мала право розпоряджатися належним їй на праві власності нерухомим майном, ОСОБА_4 не є стороною правочину і нею не доведено порушення її права, оскільки остання не набула права власності на будинок у відповідності до вимог діючого законодавства.

Відповідно до вимог ст.61 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню, оскільки були встановлені судовим рішенням у іншій справі, в якій брали участь ті самі особи, щодо яких встановлені ці обставини.

Право на витребування майна від добросовісного набувача відповідно до вимог ст.388 ЦК України, має лише власник такого майна.

ОСОБА_4 не являється власником будинку АДРЕСА_1, тому не має законних підстав витребувати його у добросовісного набувача.

На час прийняття рішення по даній справі договір купівлі-продажу спірного будинку від 09.12.2011 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 не визнаний у встановленому порядку недійсним і законом не встановлено його нікчемність.

Згідно ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже вимоги позивача є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з позивача на користь держави 3654 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.204, 331, 388, 392, 1266, 1268-1270,1278 ЦК України, ст.ст. 10, 11,30, 60, 61, 88, 169, 209, 215, 256-259 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання права власності на нерухоме майно та витребування майна залишити без задоволення за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 3654 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Житомирської області через Корольовський місцевий суд м. Житомира на протязі 10 днів з дня його проголошення подачею апеляційної скарги.

Головуючий суддя В. В. Колупаєв