У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів:Іваненко Ю.Г., Маляренка А.В.,Парінової І.К., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, треті особи: Чернігівська міська рада, комунальне підприємство «Новозаводське» Чернігівської міської ради, орган опіки та піклування Новозаводської районної у м. Чернігові ради, ОСОБА_8, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, виселення без надання іншого жилого приміщення, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 листопада 2014 року та рішення апеляційного суду Чернігівської області від 23 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року ОСОБА_6 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_7 перебував у шлюбі з його матір'ю - ОСОБА_9 з 14 листопада 1997 року, 23 липня 1998 року ОСОБА_7 був зареєстрований та вселився до квартири АДРЕСА_2, наймачем якої у той час була ОСОБА_9 Зазначав, що до реєстрації цього шлюбу ОСОБА_7 набув право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1. У 2003 року ОСОБА_7 припинив подружні стосунки з ОСОБА_9 та переїхав до квартири АДРЕСА_1, забравши всі свої особисті речі, після чого у спірній квартирі залишилися проживати він та його мати.

03 липня 2003 року шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 було розірвано. 08 серпня 2006 року ОСОБА_7 одружився з ОСОБА_10, а ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилася донька ОСОБА_11, яку без згоди ОСОБА_9 було зареєстровано у спірній квартирі. ІНФОРМАЦІЯ_4 його мати - ОСОБА_9 померла. Не маючи змоги залишитися у спірній квартирі після смерті матері, він у січні 2008 року тимчасово виїхав до с. Олешня.

У лютому 2008 року, під час його перебування у баби, ОСОБА_7, зламавши двері, незаконно проник до спірної квартири і встановив нові вхідні двері. Виявивши це, у березні 2008 року ОСОБА_6 звернувся до ОСОБА_7 з вимогою надати йому ключі від квартири. Цю вимогу ОСОБА_7 задовольнив за умови встановлення нових вхідних дверей та унітазу. Влітку 2008 року ОСОБА_7 самовільно, без його згоди, вселив до квартири свою дружину - ОСОБА_10 з донькою, після чого ІНФОРМАЦІЯ_3 в них народилася друга дитина, яку теж незаконно було зареєстровано у спірній квартирі.

Позивач вважає, що ні ОСОБА_7, ні ОСОБА_10, ні їхні діти не мають законного права користування спірною квартирою, вселення останніх до спірної квартири суперечить нормам житлового законодавства, і такими діями відповідачів йому завдано моральну шкоду, яка полягає у стражданнях, принижені гідності, порушені звичного та нормального способу життя.

У зв'язку із цим позивач просив визнати протиправним створення відповідачами перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_2, вселити його до цієї квартири і виселити із неї ОСОБА_7, ОСОБА_10 та їх неповнолітніх дітей: ОСОБА_11 і ОСОБА_12, а також стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_10 солідарно 10 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 грудня 2013 року відмовлено ОСОБА_6 в задоволенні позову.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 17 березня 2014 року рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 грудня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_6 задоволено. Визнано ОСОБА_7 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2. Виселено ОСОБА_7 та неповнолітніх ОСОБА_11, ОСОБА_12 з квартири АДРЕСА_2. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 липня 2014 року вищезазначені судові рішення скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 листопада 2014 року позов задоволено. Встановлено факт непроживання ОСОБА_7 у квартирі АДРЕСА_2 з 01 січня 2003 року по лютий 2008 року. Визнано ОСОБА_7 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 з 01 січня 2003 року. Визнано ОСОБА_7 таким, що не набув права користування квартирою АДРЕСА_2 після самовільного незаконного вселення у лютому 2008 року. Виселено ОСОБА_7 разом з неповнолітніми дітьми: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з квартири АДРЕСА_2 без надання іншого жилого приміщення. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 судові витрати в розмірі 572 грн 90 коп.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 23 лютого 2015 року рішення суду першої інстанції у частині визнання ОСОБА_7 з 01 січня 2003 року таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2, змінено, визнано його таким, що втратив право користування квартирою з 01 липня 2003 року. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ст. 71 ЖК <nau://ukr/5464-10|st71> Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.

Статтею 72 ЖК Української РСР встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судами встановлено, що спірна квартира АДРЕСА_2 належить до державного жилого фонду і знаходиться на балансі комунального підприємства «Новозаводське» Чернігівської міської ради, що підтверджується копією особового рахунка цієї квартири.

Рішенням виконкому Деснянської районної ради народних депутатів м. Чернігова від 09 січня 1989 року № 4 вказану квартиру надано сім'ї ОСОБА_13, що підтверджується копією витягу з цього рішення.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 квітня 1997 року шлюб між ОСОБА_13 та ОСОБА_9 розірвано.

Рішенням Новозаводської районної ради м. Чернігова від 13 липня 1998 року № 111 дозволено відкрити особовий рахунок на спірну квартиру на ОСОБА_9, що підтверджується копією витягу з даного рішення.

З 14 листопада 1997 року по 03 липня 2003 року ОСОБА_9 перебувала у шлюбі з ОСОБА_7

Згідно з копією особового рахунку квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_13 виписано з неї 25 червня 1998 року у зв'язку із зміною місця проживання, після чого у ній залишилися проживати ОСОБА_9 (квартиронаймач) із сином ОСОБА_6, а 23 липня 1998 року в цій квартирі прописався ОСОБА_7

До моменту прописки у спірній квартирі ОСОБА_7 набув права власності на 1/2 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1, яка йому належить на даний час. Це право ОСОБА_7 зареєстроване у КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації». Дані факти підтверджуються копією свідоцтва про право власності від 20 вересня 1994 року, що видане виконкомом Новозаводської районної ради народних депутатів м. Чернігова на підставі розпорядження від 08 вересня 1994 року № 1233.

08 червня 2006 року ОСОБА_7 уклав шлюб з ОСОБА_10, від вказаного шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання яких ОСОБА_7 зареєстровано у спірній квартирі. Дані обставини підтверджуються копіями відповідних свідоцтв та особового рахунка спірної квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_9, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

ОСОБА_6 у спірній квартирі проживав з дня свого народження і до смерті матері (з 1989 року по 2008 рік).

Крім того, судами встановлено, що відповідач самовільно, змінивши вхідні двері та замки, вселився в квартиру після смерті матері позивача під час його тимчасової відсутності, якому на день смерті матері виповнилось лише 18 років, та чинив перешкоди у проживанні позивача.

Також встановлено, що ОСОБА_7 разом з дітьми вибув зі спірної квартири 03 квітня 2013 року.

Відповідно до постанов про закінчення виконавчого провадження від 17 червня 2013 року № № 37372829 та 37373416 за виконавчим листом № 2/751/56/2013, виданим 01 квітня 2013 року Новозаводським районним судом м. Чернігова, згідно з якими виселено ОСОБА_7, ОСОБА_10 разом з малолітніми дітьми: ОСОБА_11, 2006 року народження, та ОСОБА_12, 2010 року народження, з квартири АДРЕСА_2, без надання іншого житлового приміщення, виконавче провадження закрито у зв'язку з фактичним виконанням.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_7 без поважних причин був відсутній у спірній квартирі понад шість місяців - з 2003 року по 2008 рік, а тому він втратив право на житлову площу, відповідно, ОСОБА_11, ОСОБА_12 і ОСОБА_10 вселилися до квартири не як члени сім'ї наймача цієї квартири, а як члени сім'ї ОСОБА_7

З урахуванням наведеного колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Керуючись ст. ст. 336 <nau://ukr/1618-15|st336>, 337 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st337>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 23 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді: Ю.Г. Іваненко А.В. Маляренко І.К. Парінова О.В. Ступак