Справа № 463/1759/13 Головуючий у 1 інстанції: Мармаш В.Я.
Провадження № 22-ц/783/2242/15 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

при секретарі: Ясиновській Я.М.

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 25 липня 2013 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ "ОТП Банк" звернувся з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № ML-600/234/2007 від 29.11.2007 року в розмірі 2178349.86 грн.

12.07.2013 р. ПАТ «ОТП Банк» подано заяву про забезпечення позову у виді накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Оскаржуваною ухвалою заяву представника позивача Коссея Олександра Мікловшовича про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1), ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_2), ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, місце проживання: АДРЕСА_3) в межах розміру позовних вимог 2 178 349,86 грн..

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Покликається на те, що ПАТ «ОТП Банк» при поданні заяви про забезпечення позову не було дотримано вимог ст. 151 ЦПК України, оскільки, в заяві не обгрунтовано причини, в зв"язку з якими потрібно забезпечити позов та необхідність в цьому, не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Разом з тим апелянт вважає, що суд першої інстанції постановивши оскаржувану ухвалу не забезпечив повного та всебічного розгляду питання про забезпечення позову та не зв"ясував, чи насправді обгрунтованими є підстави для забезпечення позову, якими доказами це підтверджується, чи не забезпечено основне зобов"язання іпотекою (заставою), чи не завдасть вжиття таких заходів забезпечення позову збитків та шкоди відповідачам. Також апелянт зазначає, що відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову", вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв"язку із застосуванням відповідних заходів. Забезпечивши позов ПАТ "ОТП Банк" шляхом накладення арешту на все інше рухоме та нерухоме майно співвідповідачів суд першої інстанції застосував неспівмірні із заявленими позивачем вимогами види забезпечення позову, чим порушив інтереси інших осіб, необгрунтовано обмеживши їх в праві розпорядження належним таким особам нерухомим та рухомим майном. З наведених підстав просить оскаржувану ухвалу скасувати, та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи заяву ПАТ «ОТП Банк» про забезпечення позову та накладаючи арешт на рухоме та нерухоме майно відповідачів в межах розміру позовних вимог, суд першої інстанції виходив із зазначених у позовній заяві обставин справи, змісту спірних правовідносин, реальної можливості відповідача розпорядитися майном до вирішення спору в судовому порядку, та прийшов до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 1 ч.1 ст. 152 ЦПК України передбачено, що позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно з роз»ясненнями п. п.1, 4, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь - якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, обґрунтовуючи причини, у зв»язку з якими потрібно забезпечити позов, ПАТ «ОТП Банк» просив накласти арешт на рухоме та нерухоме майно відповідачів, які ухиляються від виконання від обов»язків за кредитним договором та договорами поруки, та з метою уникнення від виконання цих зобов»язань можуть вжити дії щодо відчуження належного їм рухомого та нерухомого майна, що призведе до неможливості виконання в майбутньому рішення суду та поновлення порушених прав позивача.

Забезпечуючи позов та накладаючи арешт на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в межах розміру позовних вимог, суд першої інстанції взяв до уваги надані позивачем докази та врахував обставини, які, на думку суду, вказують на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На думку колегії суддів такий висновок суду ґрунтується на неповному з»ясуванні судом першої інстанції обставин, які мають значення для вирішення питання про забезпечення позову, не з»ясовано, чи є обґрунтованими зазначені заявником підстави для забезпечення позову, якими доказами це підтверджується, чи не забезпечене виконання основного зобов»язання іпотекою (заставою).

Забезпечивши позов та наклавши арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, суд першої інстанції не з»ясував обсяг майна, що належить їм на праві власності, а пат «ОТП Банк» не надав суду інформацію про обсяг рухомого і нерухомого майна, належного на праві власності відповідачам.

Суд першої інстанції не врахував того, що ПАТ «ОТП Банк», звернувшись із заявою про забезпечення позову, не був позбавлений можливості з»ясувати обсяг належного на праві власності ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, як рухомого так і нерухомого майна.

У відповідності до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції в порушення вимог п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України не з»ясував питання наявності у власності відповідачів майна, його перелік, не з»ясував яке конкретно нерухоме та рухоме майно є у власності відповідачів, наявність відкритих на їх ім»я рахунків та коштів на цих рахунках, наклавши при цьому арешт на все рухоме та нерухоме майно без винятків, в тому числі і на грошові кошти. Суд першої інстанції не врахував, що відповідно до ч.4 ст. 152 ЦПК України не допускається накладення арешту на заробітну плату, пенсію, стипендію і таке інше.

Як вбачається з договору іпотеки №РМL -600/234/2007, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 29.11.2007 р. для забезпечення повного і своєчасного виконання іпотекодавцем боргових зобов»язань за кредитним договором №МL -600/234/2007, укладеним між цими ж сторонами 29.11.2007 р., боржник ОСОБА_2 передала в іпотеку належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1, яка складається з п»яти житлових кімнат житловою площею 114.4 кв.м, загальною площею 148,6 кв.м, вартість предмету іпотеки в розмірі 304671.68 дол. США визначено за згодою сторін. Розмір заявлених позовних вимог складає суму еквівалентну 272533.39 дол. США.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги ту обставину, що виконання зобов»язань за кредитним договором забезпечене іпотекою майна, вартість якого повністю покриває розмір заборгованості, про стягнення якої з відповідачів звернувся ПАТ «ОТП Банк».

Як вбачається із заяви ПАТ «ОТП Банк» про забезпечення позову, банк не вказав у заяві про наявність укладеного між ПАТ «ОТП Банк» і ОСОБА_2 договору іпотеки, не долучив його копію до матеріалів справи, а суд не з»ясував цієї обставини.

Забезпечивши позов ПАТ «ОТП Банк» та наклавши арешт на нерухоме та рухоме майно ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, суд першої інстанції не з»ясувавши обсяг рухомого та нерухомого майна, належного на праві власності саме відповідачам, застосував неспівмірний із заявленими позивачем вимогами вид забезпечення позову, обмеживши відповідачів у праві користування та розпорядження належним їм всім рухомим і нерухомим майном.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не забезпечив повного та всебічного розгляду питання про забезпечення позову та не з»ясував, чи насправді обгрунтованими є підстави для забезпечення позову всім рухомим та нерухомим майном, належним на праві власності відповідачам, якими доказами це підтверджується, не з»ясував питання про те, чи не забезпечене виконання основного зобов»язання іпотекою чи заставою, чи не завдасть вжиття таких заходів забезпечення позову збитків та шкоди відповідачам чи іншим особам.

На думку колегії суддів наявність договору іпотеки та наявність в іпотеці ПАТ «ОТП Банк» квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, вартість якої в розмірі 304671.68 дол. США визначено за згодою сторін, з врахуванням розміру заявлених позовних вимог, який складає суму еквівалентну 272533.39 дол. США, спростовує висновок суду першої інстанції про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки вимоги ПАТ «ОТП Банк» можуть бути задоволені за рахунок іпотечного майна.

Оскільки виконання основного зобов»язання за кредитним договором №МL-600/234/2007, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 29.11.2007 р., щодо якого позивачем подано позов про стягнення заборгованості, забезпечено нерухомим майном за договором іпотеки №МL -600/234/2007, укладеним між цими ж сторонами 29.11.2007 р., колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяви ПАТ «ОТП Банк» про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, належне їм на праві власності.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції необгрунтовано вжив заходів забезпечення позову, чим допустив істотні порушення норм процесуального права.

Оскільки оскаржувана ухвала постановлена з порушенням вимог закону, така підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви ПАТ «ОТП Банк» про забезпечення позову.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.2 ст. 307, п.2 ч. 1 ст. 312, ст. 313, п.6 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 25 липня 2013 року - скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити ПАТ «ОТП Банк» у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуюча: Шеремета Н.О.

Судді: Зверхановська Л.Д.

Цяцяк Р.П.