АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження : 22ц/790/5916/15 Головуючий 1-ї інстанції - Хайкін В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Шевченко Н.Ф.

суддів - Івах А.П., Пономаренко Ю.А.

при секретарі - Каплоух Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, заступника директора Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради - начальника управління служб у справах дітей про визнання дій незаконними, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, заступника директора Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради - начальника управління служб у справах дітей про визнання дій незаконними щодо складання та підписання висновку про визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із матір'ю ОСОБА_5.

В обґрунтування позову посилався на те, що під час складання та винесення даного висновку відповідачами було вчинено дії не на підставі законодавства та у спосіб, який не визначений законодавством про діяльність органів опіки. Ними не було враховано усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, через те, що діяли упереджено та не забезпечили йому принципу рівності перед законом та права на участь у процесі прийняття рішення.

Представники відповідачів в судове засідання не з'явились, заперечень проти позову не надали.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2015 року позов задоволено.

Визнано незаконними дії Заступника директора Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради - начальника управління служб у справах дітей Малько О.П. по складанню та підписанню висновку про визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із матір'ю ОСОБА_5.

Визнано незаконними дії Уаправління Служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради щодо складання висновку про визначення місця проживання малолітніх доньок разом із матір'ю.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 травня 2015 року заяву Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову і судові витрати покласти на позивача.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом норм процесуального і матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце слухання справи, не перешкоджає розглядові справи.

З урахуванням вимог процесуального закону щодо дотримання розумних строків розгляду справи судом апеляційної інстанції та належного повідомлення учасників процесу про слухання справи, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вирішив спір з порушенням процесуального закону щодо виду судочинства.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Правилами частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 КАС України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або іншій суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Зокрема, за п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що позивач, посилаючись на норми Цивільного процесуального кодексу України, оскаржує дії Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, заступника директора Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради - начальника управління служб у справах дітей щодо складання та підписання висновку про визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із матір'ю ОСОБА_5, наданому при розгляді у суді цивільного спору про визначення місця проживання малолітніх дітей.

Аналіз суб'єктного складу відповідачів, зазначених позивачем, та характеру правовідносин свідчить про те, що даний спір підвідомчий адміністративній юрисдикції.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом до суб'єктів владних повноважень щодо реалізації ними своїх управлінських функцій під час складання та винесення висновку про визначення місця проживання малолітніх, що відповідачами було вчинено дії не на підставі законодавства та у спосіб, який не визначений законодавством про діяльність органів опіки. Ними не було враховано усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, через те, що діяли упереджено та не забезпечили йому принципу рівності перед законом та права на участь у процесі прийняття рішення.

Між тим, вирішуючи спір, суд першої інстанції уваги на вищезазначені обставини не звернув та розглянув справу в порядку, визначеному цивільним процесуальним законодавством.

За таких обставин колегія суддів вважає, що зазначений спір є публічно-правовим і повинен вирішуватися в порядку адміністративного судочинства відповідно до пункту 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 205 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, рішення суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі відповідно до частини 1 статті 310 Цивільного процесуального кодексу України.

Виходячи з наведеного та керуючись статтями 303, 307, 310, 314, 315 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради задовольнити частково.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2015 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, заступника директора Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради - начальника управління служб у справах дітей про визнання дій незаконними закрити.

Роз'яснити ОСОБА_1, що розгляд справи віднесений до юрисдикції адміністративного суду відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: