Справа № 490/9234/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(резолютивна частина)

11 червня 2015 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Подзігун Г.В.

при секретарі - Кошевій О.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1 представника відповідача Слободянюка Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСББ "Мир-9" про усунення перешкод у користуванні майном шляхом знесення самовільно збудованої будівлі.

Керуючись ст. ст. 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСББ "Мир-9" про усунення перешкод у користуванні майном шляхом знесення самовільно збудованої будівлі - відмовити.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ Г.В. ПОДЗІГУН

справа 490/9234/13-ц

н/п 2/490/128/2015

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Подзігун Г.В.

при секретарі - Кошевій О.С.

за участю представника позивача - ОСОБА_1 представника відповідача - Слободянюка Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСББ "Мир-9" про усунення перешкод у користуванні майном шляхом знесення самовільно збудованої будівлі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСББ "Мир-9", в якому просила зобов'язати відповідача знести незавершену будівництвом самочинно збудовану ним будівлю літ. Л', яка розташована між житловим будинком літ. Т-2 та гаражем літ. С по АДРЕСА_1, що належать ОСОБА_3

Позивач у судове засідання не з'явився, направив для участі у справі свого представника.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та суду пояснив, що вказана будівля порушує права позивача, оскільки вона побудована впритул до гаража позивача літ С, просив про задоволення позову.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Вказував, що ОСББ "Мир-9" не має ніякого відношення до будівництва зазначеної у позові будівлі.

Вивчивши доводи позову, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Згідно договорів дарування від 09 лютого 2012 року, посвідчених приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ласурія С.А. за р. №№ 279, 281, ОСОБА_5 є власником житлового будинку АДРЕСА_1.

Зазначений житловий будинок в цілому складається з літ. Т-2 - житлового будинку, камінь, житловою площею - 64,0 кв.м., загальною площею 163,2 кв.м., відсоток зносу 5 та літ. С - гараж, камінь, відсоток зносу 5; № ІІ - споруди.

На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 від 31.10.2012 року, що виданий на підставі рішення Миколаївської міської ради від 21 серпня 2012 року за №19/44, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,0147 га, яка фактично розташована під житловим будинком літ. Т-2.

Також на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 від 31.10.2012 року, що виданий на підставі рішення Миколаївської міської ради від 21 серпня 2012 року за №19/44, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,0062 га, яка фактично розташована під гаражем літ. С.

Таким чином між житловим будинком літ. Т-2 та гаражем літ.С, що належать ОСОБА_3, розташована земельна ділянка, яка перебуває у загальному користуванні мешканців будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1.

ОСББ "Мир-9" є юридичною особою, яка створена мешканцями квартир будинку АДРЕСА_2 в м.Миколаєві, що підтверджено копією рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 26 квітня 2013 року № 407.

Як зазначає у позові ОСОБА_3, відповідач на вказаній земельній ділянці загального користування по АДРЕСА_2, яка межує з належними їй земельними ділянками, між житловим будинком літ. Т-2 та гаражем літ. С, здійснює самочинне будівництво будівлі літ. Л' впритул до належних ОСОБА_3 будівель, розміром 5,93х4,1 м., площею забудови 24,31 кв.м. Оскільки вказана будівля порушує її право на користування своїм гаражем та його обслуговування, просила суд про задоволення даного позову.

Однак, суд не може погодитися з цією позицією виходячи з наступного.

Згідно з ст. 124 Конституції України та ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтями 28, 29 ЦПК України передбачено, що здатність мати цивільні права та обов'язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи. Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді ( цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Відповідно до ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні чи юридичні особи, а також держава.

Як вбачається зі змісту ст. ст. 33, 36, 119 ЦПК України на позивача покладено обов'язок визначати відповідача у справі. При цьому суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Якщо позивач помилився відносно обов'язку відповідача щодо поновлення порушеного права, суд має виходити із положень ст. 33 ЦПК України та з урахуванням ч. 4 ст. 10 ЦПК України і роз'яснити позивачеві право на заміну неналежного відповідача.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин

Таким чином, суд, як державний орган, на який покладено обов'язок вирішення справи відповідно до закону, має право й зобов'язаний визначити суб'єктний склад спору залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню. Це передбачено п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України та іншими нормами процесуального права, які передбачають заміну неналежного відповідача чи залучення співвідповідачів.

Посилання представника позивача на висновок судової будівельно-технічної експертизи №125-019 від 16.03.2015 року, якою підтверджено наявність самовільно побудованої споруди літ. Л' на земельній ділянці АДРЕСА_2 між житловим будинком літ. Т-2 та гаражем літ. С., що належать ОСОБА_3, не є підставою для задоволення позову, оскільки ОСОБА_3 пред'явила позов про усунення перешкод у користуванні майном шляхом знесення самовільно збудованої будівлі до ОСББ "Мир-9", яке не є власником земельної ділянки на якій розташована вказана будівля та не є її забудовником.

Таким чином суд приходить до висновку, що позивачем пред'явлено позов до неналежного відповідача, що є підставою для відмови у його задоволенні.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачений при подачі позову.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСББ "Мир-9" про усунення перешкод у користуванні майном шляхом знесення самовільно збудованої будівлі - відмовити.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Г.В. Подзігун