Справа № 296/5357/15-ц
У Х В А Л А

про скасування заочного рішення

"26" травня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Шалоти К.В. ,

за участі: секретаря судового засідання Яковенко О.В.

заявника (відповідача) ОСОБА_1,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 20 травня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 20 травня 2015 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість у розмірі 25047 грн. 19 коп. та судовий збір у розмірі 250 грн. 47 коп.

26 травня 2015 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулася відповідача ОСОБА_1 з заявою про перегляд заочного рішення, в якій просить скасувати вказане рішення суду від 20 травня 2014 року та призначити справу до розгляду в загальному порядку, посилаючись на те, що вона не зявилася в судові засідання з поважних причин, оскільки ухвалу про відкриття провадження та судові виклики не отримувала, а також, що при вирішення справи судом не були встановлені та досліджені факти, що впливають на законність ухваленого рішення.

В судовому засіданні відповідач заяву підтримала в повному обсязі з підстав викладних у ній, просила скасувати заочне рішення суду та призначити справу до розгляду.

Представник позивача, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду заяви, у судове засідання не з"явився, відповідно до ст.231 ЦПК України, його неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що в судові засідання 08.04.2014 та 20.05.2014 року відповідач не з"явилася, судові повістки, що направлялись відповідачу за зареєстрованим місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не були їй вручені та повернені до суду відділенням поштового звязку з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

При цьому, відповідач у поданій заяві посилалася на порушення вимог п.5 ч.3 ст. 18, ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», що має істотне значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція), яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У пункті 24 рішення далі ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та пункті 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи обставини, що відповідачем судові повістки дійсно не отримувалися, хоча судом вчинялися всі передбачені законом дії для повідомлення сторін про дату, час і місце судового розгляду справи, остання не мала можливості реалузувати своє право на участь у судовому засіданні та надати заперечення щодо заявлених відносно неї вимог, а також враховуючи, що докази, на які посилається відповідач, мають значення для правильного вирішення справи, та не були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заява відповідача підлягає до задоволення.

У відповідності до пункту 2 частини 3 статті 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатом розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 231, 232 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задовольнити.

Заочне рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 20 травня 2014 року у цивільній справі №296/10313/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - скасувати.

Призначити справу до судового розгляду у загальному порядку в приміщенні Корольовського районного суду м. Житомира на 10 червня 2015 р. о 10 год. 00 хв.

Відповідно до ст. 293 ЦПК Ухвала ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя К. В. Шалота