АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6314/15 Справа № 201/7738/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Черненкової Л.А., Глущенко Н.Г., при секретареві Прудченко В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровськ від 13 березня 2015 року за поданням старшого державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 про звернення стягнення грошових коштів, що знаходяться на рахунках у порядку ст.377 ЦПК України,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровськ від 13.03.2015р. відмовлено у задоволенні подання старшого державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 про звернення стягнення у порядку ст.377 ЦПК України на грошові кошти боржника ОСОБА_4, що належать йому та знаходяться на рахунках юридичних осіб для погашення заборгованості перед стягувачем ОСОБА_2 Ухвалою того ж суду від 21.08.2015р. останню доповнено та відмовлено у задоволенні подання державного виконавця і в частині накладення арешту на зазначені грошові кошти.

В підписаній представником ОСОБА_2 апеляційній скарзі остання просила скасувати ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на необґрунтованість відмови у задоволенні подання державного виконавця.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Постановами старшого державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 22.10.2013р. відкрито виконавче провадження з виконання виданого 17.10.2013р. Бабушкінським райсудом м.Дніпропетровськ виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 215000грн. на повернення авансу та 1609грн.50коп. на повернення судових витрат (а.с.5,6,8,9).

У червні 2014 року старший державний виконавець Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням (у порядку ст.377 ЦПК України) про накладення арешту та звернення стягнення на грошові кошти боржника ОСОБА_4 з метою забезпечення виконання вимог виконавчих документів у сумі 216609грн.50коп. на підставі виконавчих листів та у сумі 1609грн.50коп. на підставі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, що належать йому та знаходяться на рахунках юридичних осіб: ТОВ «Корпорація Укральянс», ТОВ «ДВК-Пром», ТОВ «Зем-Інвест», ТОВ «Мясна фабрика «Левиця», ТОВ «Дніпромінерал». Вимоги подання обгрунтовані тим, що боржник ОСОБА_5 є відповідно керівником товариств, а також засновником останнього.

До подання додано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, за відомостями якого ОСОБА_4 є засновником ТОВ «Дніпромінерал» з розміром внеску до статного фонду у сумі 103048грн.98коп., а також керівником у ТОВ «Мясна фабрика «Левиця», ТОВ «Зем-Інвест», ТОВ «Корпорація Укральянс» та ТОВ «ДВК-Пром», співзасновником останнього якого є ТОВ «Дніпромінерал» розміром внеску до статного фонду у сумі 17500грн. (а.с.7,12-23).

Вимогами ч.1 ст.377 ЦПК України передбачено вирішення судом за поданням державного виконавця питання про звернення стягнення на належні боржнику від інших осіб грошові кошти, що знаходяться на рахунках цих осіб в установах банків та інших фінансових установах.

Враховуючи встановлені обставини про відсутність передбачених законом підстав для арешту та звернення стягнення на грошові кошти на рахунках товариств у порядку ст.377 ЦПК України, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні подання державного виконавця.

Твердження ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про неправильність ухвали суду першої інстанції не можуть бути прийняті до уваги.

Відповідно до положень ст.ст.32,52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі, якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб є заходом примусового виконання рішень. На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Вимогами ст.55 Закону регулюється порядок звернення стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов'язані подати на запит державного виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває в них, та майно чи кошти, які вони мають передати боржнику. Після надходження від зазначених осіб відомостей про наявність майна боржника державний виконавець описує таке майно, вилучає його і реалізує у встановленому цим Законом порядку. Готівкові кошти та майно, що належать боржнику від інших осіб, вилучаються державним виконавцем у таких осіб у присутності понятих на підставі ухвали суду. На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, стягнення звертається державним виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

Однак для вирішення вказаного питання державним виконавцем не витребувано від зазначених ним у поданні юридичних осіб та не надано суду відомостей про належні боржнику кошти, які вони мають передати боржнику, та які перебувають у них, та про належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах. Фактично у поданні державного виконавця ставилось питання щодо арешту та звернення стягнення на конкретні грошові суми, які знаходяться на рахунках юридичних осіб, навіть без посилання на те, що зазначені грошові суми перебувають на рахунках цих юридичних осіб та належать боржнику (або мають бути передані йому або вже передані йому). Тобто, подання мало характер припущення, що такі грошові кошти боржника повинні міститись на рахунках товариств. При цьому обгрунтування подання зводилось лише до того, що боржник є керівником в одних товариствах та засновником (співзасновником) в інших. Такі ж доводи містить і апеляційна скарга ОСОБА_2 Проте саме по собі перебування боржника у трудових відносинах з ТОВ «Мясна фабрика «Левиця», ТОВ «Зем-Інвест», ТОВ «Корпорація Укральянс» та ТОВ «ДВК-Пром» не є підставою для звернення стягнення на грошові кошти, які перебувають на рахунках цих товариств. Факт того, що боржник є засновником ТОВ «Дніпромінерал» з розміром внеску до статного фонду у сумі 103048грн.98коп., а вказане товариство ТОВ «Дніпромінерал», у свою чергу, є співзасновником ТОВ «ДВК-Пром» з розміром внеску до статного фонду у сумі 17500грн. не є підставою для звернення стягнення на грошові внески у статних фондах товариств. Зазначені товариства ТОВ «Дніпромінерал» та ТОВ «ДВК-Пром» - самостійні юридичні особи, які не є боржниками перед стягувачем ОСОБА_2 Крім того, вирішення питання щодо звернення стягнення на частину майна товариства з обмеженою відповідальністю, пропорційну частці учасника товариства у статутному капіталі за його особистими боргами, передбачено законодавством в іншому порядку (ст.149 ЦК України). Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі з посиланням на небажання суду захистити її права стягувача у виконавчому провадженні безпідставні, оскільки захист прав має здійснюватись у передбачений законом спосіб без порушень прав та інтересів інших осіб.

Таким чином за доводами апеляційної скарги ухвала суду першої інстанції та його додаткова ухвала скасуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.303,307,311,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровськ від 13 березня 2015 року та додаткову ухвалу того ж суду від 21.08.2015р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : Пономарь З.М.

ОСОБА_6

ОСОБА_7