Номер провадження: 22-ц/785/8583/15
Головуючий у першій інстанції Мишко В. В.
Доповідач Бабій А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Бабія А. П.

суддів Варикаші О. Д., Ступакова О. А.

при секретарі Желєзнові В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27. 08. 2015 р.,

в с т а н о в и л а:

23. 07. 2015 р. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») є правонаступником прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі ЗАТ КБ «Приватбанк» і звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за укладеним між відповідачем та ЗАТ КБ «Приватбанк» кредитним договором у розмірі 36390,04 грн. і судових витрат у розмірі 363,9 грн. з тих підстав, що відповідно до укладеного договору № ODXRRX 10960027 від 02. 05. 2007 р. відповідач отримав кредит у розмірі 3117,6 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, але порушив зобов'язання за кредитним договором і станом на 03. 07. 2015 р. має заборгованість - 39063,87 грн., яка складається з 421,00 грн. - заборгованість за кредитом, 16005,91 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 763,8 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 21873,16 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, з зазначенням, що від цієї суми віднімається сума у розмірі 4882,88 грн., яка була задоволена судовим наказом Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17. 04. 2008 р., і різниця становить 34180,99 грн., а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1709,05 грн. - штраф (процентна складова) з наданням розрахунку суми заборгованості.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27. 08. 2015 р. у задоволенні зазначеного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» відмітив, що відмовляючи у задоволенні позову суд застосував строк позовної давності з чим банк не погоджується і просить скасувати рішення суду як незаконне та необгрунтоване і повністю задовольнити позов банку з тих підстав, що за кредитним договором від № ODXRRX 10960027 від 02. 05. 2007 р. в цей день відповідач отримав кредит в розмірі 3117,6 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02. 05. 2008 р. і у зв'язку з невиконанням зобов'язань по договору банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з наданням відповідного розрахунку заборгованості.

В скарзі вказано, що з цього розрахунку вбачається, що на погашення боргу за кредитом відповідачем 03. 11. 2011 р. сплачено 200,00 грн., 29. 05. 2012 р. - 371,17 грн., 25. 07. 2012 р. - 1818,18 грн., 29. 08. 2013 р. - 20,00 грн., з чого видно, що остання сума проплати здійснена 29. 08. 2013 р. і таким чином відбулося переривання строку позовної давності, що проігнорував суд, що призвело до неправильного вирішення справи і як наслідок позбавлення банку законного права на стягнення боргу по договору.

В судовому засіданні Васильєва К. В., представник ПАТ КБ «Приватбанк», підтримала доводи апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши доводи скарги і перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного.

Відмовляючи у задоволенні зазначеного позову ПАТ КБ «Приватбанк» суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість відповідача перед банком за договором № ODXRRX 10960027 від 02. 05. 2007 р. складає 39063,87 грн. за станом на 03. 07. 2015 р., але банком пропущено строк позовної давності щодо вимог про повернення заборгованості по цьому кредитному договору та термін позовної давності з посиланням на норми ЦК України стосовно позовної давності та ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів».

Проте з таким висновком суду в повному обсягу погодитися не можна з таких підстав.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша статті 259 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Відповідно до ст. 264 ч. 1 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

ЦК України не передбачає заборони пред'явлення окремих вимог у зв'язку з пропущенням позовної давності, а пункт 7 ч. 11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, у системному зв'язку з самою ч. 11 ст. 11 зазначеного Закону стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямований на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту.

Судом встановлено, що за кредитним договором № ODXRRX 10960027 від 02. 05. 2007 р., укладеним між ЗАТ КБ «Приватбанк» (на теперішній час ПАТ КБ «Приватбанк») і ОСОБА_2, за якою банк надав ОСОБА_2 строковий кредит у сумі 3117,6 грн. на строк 12 місяців з 02. 05. 2007 р. по 02. 05. 2008 р. включно з умовами оплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1,0 % на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 76,38 грн. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 519,6 грн. в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії зазначені в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (далі Умов) строки.

Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку щомісяця в період сплати, за який приймається період з «6» по «10» число кожного місяця. Позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 353,62 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. Зазначено, що згідно з п. 4.2 Умов при порушенні позичальником зобов'язань із погашення кредиту позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 15,17 % в місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом.

За п. 5.1 Умов при порушенні позичальником зобов'язань банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочки платежу, а за п. 5.3 Умов при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості.

За п. 5.5 Умов терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років.

Вказаний договір укладено шляхом підписання заяви позичальника, в якій указано, що вона разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, тарифами складає між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 кредитно-заставний договір.

У зв'язку з порушенням позичальником ОСОБА_2 своїх зобов'язань за вказаним договором ЗАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з заявою про видачу судового наказу від 19. 02. 2008 р., в якій вказав на наявність у позичальника станом на 18. 02. 2008 р. заборгованості в розмірі 4882,88 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 2830,35 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 1282,23 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 611,04 грн., пені - 159,26 грн. за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором з наданням розрахунку суми заборгованості.

Судовим наказом судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17. 04. 2008 р. стягнуто з ОСОБА_2 на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за договором № ODXRRX10960027 від 02. 05. 2007 р. в розмірі 4882,88 грн. і судові витрати у розмірі 25,5 грн. та 15,00 грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду.

За наданим позивачем розрахунком заборгованості у даній справі за станом на 03. 07. 2015 р. ОСОБА_2 має заборгованість перед ПАТ КБ «Приватбанк» - 39063,87 грн., яка складається з 421,00 грн. - заборгованість за кредитом, 16005,91 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 763,8 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 21873,16 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, з зазначенням, що від цієї суми віднімається сума у розмірі 4882,88 грн., яка була задоволена судовим наказом Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17. 04. 2008 р., і різниця становить 34180,99 грн., а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1709,05 грн. - штраф (процентна складова) з наданням розрахунку суми заборгованості.

При цьому, за даним розрахунком заборгованості за вказаним договором № ODXRRX10960027 від 02. 05. 2007 р. з 19. 02. 2008 р. по 03. 07. 2015 р. відповідачем 03. 11. 2011 р. сплачено 200,00 грн., 29. 05. 2012 р. - 371,17 грн., 25. 07. 2012 р. - 1818,18 грн., 29. 08. 2013 р. - 20,00 грн. і вказані суми відмічені як погашення тіла кредиту.

З позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до ОСОБА_2 ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду 23. 07. 2015 р.

Відповідачем ОСОБА_2 у спорі надано заяву про застосування позовної давності у спорі до винесення судом першої інстанції рішення у даній справі.

Вказані фактичні обставини у справі сторонами не спростовані та підтверджені матеріалами справи.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Враховуючи встановлений сторонами строк позовної давності за договором у 5 років, факт дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача на користь банку за станом на 18. 02. 2008 р. в розмірі 4882,88 грн., що складається з невиплаченого тіла кредита в розмірі 2830,35 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 1282,23 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 611,04 грн., пені - 159,26 грн. за несвоєчасність виконання зобов'язань на підставі судового наказу від 17. 04. 2008 р., і, що строк виконання зазначеного кредитного договору сплив 02. 05. 2008 р., а позов у даній справі заявлено 23. 07. 2015 р., апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про сплив позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем у спорі до ухвалення рішення, що є підставою для відмови у позові за ч. 4 ст. 267 ЦК України.

При цьому, апеляційний суд вважає необґрунтованим посилання в апеляційній скарзі на переривання позовної давності з посиланням на те, що на погашення боргу за кредитом відповідачем 03. 11. 2011 р. сплачено 200,00 грн., 29. 05. 2012 р. - 371,17 грн., 25. 07. 2012 р. - 1818,18 грн., 29. 08. 2013 р. - 20,00 грн., тому, що за матеріалами справи вказані платежі були здійснені відповідачем та враховані банком як погашення тіла кредиту, який стягнуто ще за судовим наказом від 17. 04. 2008 р., і у справі відсутні дані, що відповідач вчиняв дії, які б свідчили про визнання ним боргу в розмірі заявленому банком у позові у даній справі, що виключає застосування у справі положення ст. 264 ч. 1 ЦК України.

Одночасно апеляційний суд з урахуванням положень ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» і правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20. 11. 2013 р. у справі № 6-126цс13 приходить до висновку, що посилання суду першої інстанції в рішенні на пункт 7 частини одинадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, не підлягає застосуванню до спірних правовідносин та підлягає вилученню з мотивувальної частини рішення суду, оскільки указана частина статті 11 Закону стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямована на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту.

Аналізуючи обставини справи з урахуванням наведених правових положень у сукупності апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно по суті відмовив у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованостіз викладенням цього у резолютивній частині рішення, але мотивувальна частина рішення підлягає зміні з урахуванням вищевикладених обставин.

З урахуванням зазначених обставин на підставі вимог ст. 11 ЦПК України щодо розгляду справи в межах заявлених позивачем вимог і відповідно до вимог ст. ст. 303, 309 ЦПК України апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції у даній справі підлягає зміні в мотивувальній частині з ухваленням нового рішення з підстав викладених вище, а в іншій частині рішення суду належить залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 313, 314, 317, 319, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Змінити мотивувальну частину рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27. 08. 2015 р. з підстав, викладених у даному рішенні апеляційного суду, а в іншій частині рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27. 08. 2015 р. залишити без змін.

Судове рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області А. П. Бабій

О. Д. Варикаша

О. А. Ступаков