АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/594/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1631/15Головуючий у 1-й інстанції Маханьков О. В. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Одринської Т.В.,

Суддів: Корнієнка В.І., Акопян В.І.

При секретарі: Гнатюк О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 на заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 березня 2015 року та на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», Кременчуцького відділення № 34 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про повернення депозитного вкладу,-

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про повернення депозитного вкладу з нарахованими відсотками - задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» (м. Київ, вул. Артема № 60 код банку 300131, ; реквізити: к/р 1 в ГУ НБУ по м. Києву і Київській області) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) суму банківського вкладу № 300131/4769/370-14 від 28.01.2014 року в розмірі 250 000 (двісті п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп., нараховані відсотки 2 446 (дві тисячі чотириста сорок шість) грн. 29 коп. станом на 02.02.2015 року.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» (м. Київ, вул. Артема № 60 код банку 300131, ; реквізити: к/р 1 в ГУ НБУ по м. Києву і Київській області) на користь держави 2524 (дві тисячі п'ятсот двадцять чотири) гривень 46 коп. судового збору в прибуток держави.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 квітня 2015 року в ухваленні додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», Кременчуцького відділення № 34 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про повернення депозитного вкладу з нарахованими відсотками - відмовлено за безпідставністю таких вимог.

З даним рішенням та ухвалою суду не погодилася ОСОБА_2 та подала на них окремі апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 березня 2015 року, апелянт прохає скасувати його частково та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнувши з відповідача ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» 21, 5% від простроченої суми вкладу понад строк дії договору, інфляцію та 3% річних. Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції в цій частині є незаконним та винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд не надав належної оцінки позовним вимогам про стягнення відсотків за несвоєчасне повернення вкладу.

В апеляційній скарзі на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 квітня 2015 року, ОСОБА_2 прохає її скасувати, та постановити додаткове рішення, яким задовольнити її вимоги про стягнення з відповідача суми наданої правової допомоги відповідно до квитанції наданої суду. Апелянт вважає, що ухвала суду є незаконною та винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 на заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 березня 2015 року підлягаєдо задоволення, а апеляційна скарга на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 квітня 2015 року не підлягає до задоволення за наступних підстав.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно п.1 ч.2 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушені права позивача, а тому стягнув суму банківського вкладу в розмірі 250000грн. При цьому вирішуючи позовні вимоги, щодо стягнення суми відсотків, суд виходив з того, що загальна сума відсотків, яка нарахована позивачу за період часу з 29.01.2014року по 31.01.2014 року складає - 54339.06грн., нараховано, сплачено та отримано позивачем 51892.77грн., а тому залишок становить 2446.29грн., який необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, відмовивши в стягненні відсотків поза межами строку дії договору.

Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача відсотків інфляції та 3%річних суд виходив з того, що в задоволенні вказаних вимог необхідно відмовити в зв'язку з необґрунтованістю.

З даним висновком місцевого суду колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, та також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

З матеріалів справи вбачається, що 28.01.2014року позивач ОСОБА_2 уклала з відповідачем ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» Договір банківського вкладу на вимогу №300131/4769/370-14 від 28 січня 2014року «Класик». 28.01. 2014 року позивач розмістив у Банку вклад в розмірі 250000грн. Строк повернення вкладу - до 02.02.2015 року.

Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до частини п'ятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, після закінчення строку дії договору - 02.02.2015 року відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, суму депозитного вкладу за її заявою від 02.02.2015 не повернув.

Позивачем надано розрахунок заборгованості відповідача в зв'язку з несвоєчасним поверненням депозитного вкладу станом на 10.03.2015 р., з врахуванням частково виплачених їй відсотків за умовами договору.

Звертаючись до суду з позовною заявою ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача на її користь суму внеску 250000 грн. та нараховані відсотки у розмірі 46 176,87 грн., а також 3% річних - 740, 44 грн. та індекс інфляції - 9181, 48 грн.

Задовольняючи позовні вимоги частково, місцевий суд не звернув уваги, на положення ст. 1061 ЦК України, і стягнув відсотки лише в межах дії договору, не врахувавши, що сума вкладу фактично не повернута позивачу.

Крім того, місцевим судом безпідставно відмовлено в задоволенні вимог про стягнення з відповідача відсотків інфляції та 3% річних, оскільки ст. 625 ЦК України, передбачено відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання. Дана позиція висловлена також в Постанові ВСУ по справі № 6-39цс13 від 29.05.2013 року.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення місцевого суду в цій частині слід скасувати, ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Рішення місцевого суду про стягнення депозитного вкладу в сумі 250000 грн. слід залишити без змін.

При вирішенні питання про стягнення відсотків за користування депозитними коштами слід врахувати, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2 446, 29 грн. - сума нарахованих, але не сплачених відсотків на день закінчення строку дії договору, а також, 5 650 грн. - сума відсотків, не сплачених станом на 10.03.2015 р., а всього - 8 096, 29 грн.

Позовні вимоги про стягнення 3% річних в сумі - 740,44 грн. та індексу інфляції в сумі - 9 181, 48 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду справи та прийняття рішення ні позивачем, ні його представником не було надано суду розрахунку витраченого часу особи, яка надавала правову допомогу позивачеві на виконання робіт, передбачених договором. Одночасно, як підставу відмови в задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу суд вказує відсутність даних про кількість годин, які затратив для надання правової допомоги адвокат по справі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду, враховуючи наступне.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.48 Постанови № 10 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 квітня 2015 року задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 312, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 березня 2015 року- задовольнити частково.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 березня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог та стягнення відсотків - скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» (м. Київ, вул. Артема № 60 код банку 300131, ; реквізити: к/р 1 в ГУ НБУ по м. Києву і Київській області) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) відсотки в сумі 8 096, 29 грн., 3% річних в сумі 740,44 грн. та індекс інфляції - 9181, 48 грн.

В іншій частині рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 березня 2015 року- залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 квітня 2015 року - відхилити.

Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 квітня 2015 року - залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Т.В. Одринська