АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

17 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Музичко С.Г., Саліхова В.В.

при секретарі: Бусленко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 липня 2014 року

в цивільній справі за позовом Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» до редактора і засновника Всеукраїнської незалежної газети «Правдошукач» ОСОБА_1 про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року Державне підприємство «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» звернулося до суду з позовом до редактора і засновника Всеукраїнської незалежної газети «Правдошукач» ОСОБА_1 про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди.

Посилаючись на те, що інформація розповсюджена у номері №3(65)2014 Всеукраїнської незалежної газети «Правдошукач» в статті «Мінекономрозвитку гальмує громадську експертизу корумпованої та монополізованої метрології», а саме: - «Як стало відомо журналістам, в Україні штучно створена монополія на повірку всіх лічильників: електроенергії, води, газу, тощо»;

- «Але коли приватні повірочні лабораторії звертаються до міністерства, їхні заявки футболять до Укрметртестстандарту, який готує експертні висновки про необхідність відмови у задоволенні заявок під різними абсурдними предлогами. Доходить до такого маразму, що експерти плутаються у технічній документації заявників і плутають градуси вимірювання кутів з градусами Цельсія. Фактично експерти не є об'єктивними, бо піклуються про збереження монополії «Укрметртестстандарту» і про збереження усіх корупційних схем, якими це держпідприємство обросло за багато років…»;

- «…а тим часом вже ходять чутки про нову конфігурацію нечесті. Мовляв буде новий директор, навіть можливо нове керівництво «Укрметртестстандарту», але його монополію ніхто не чіпатиме і корупційні схеми залишаться ті самі…

Показово, що ДП «Укрметртестстандарт» не дає жодної копійки в бюджет, а його допотопне обладнання давно відстало від сучасних стандартів.

Це реальні наслідки монополії, від яких програють усі. Перш за все держава. Адже поки Мінекономрозвитку дозволяє монополісту займатися казуїстикою та бумаготворчістю замість прийняття сучасних технологій та світових стандартів, збирати дань з бізнесу і третирувати вітчизняного виробника..»

порушує особисте немайнове право та недоторканість ділової репутації, позивач просив визнати цю інформацію недостовірною, зобов'язати відповідача спростувати її протягом тижня з часу набрання рішенням законної сили шляхом опублікування відповідної статті у пресі та стягнути моральну шкоду у розмірі 100 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24.07.2014 року позов задоволено.

Визнано відомості, поширені в статті «Мінекономрозвитку гальмує громадську експертизу корумпованої та монополізованої метрології», опубліковані в Всеукраїнській незалежній газеті «Правдошукач» №3 (65),2014 на аркуші 7, а саме:

- «Як стало відомо журналістам, в Україні штучно створена монополія на повірку всіх лічильників: електроенергії, води, газу, тощо»,

- «Але коли приватні повірочні лабораторії звертаються до міністерства, їхні заявки футболять до Укрметртестстандарту, який готує експертні висновки про необхідність відмови у задоволенні заявок під різними абсурдними предлогами. Доходить до такого маразму, що експерти плутаються у технічній документації заявників і плутають градуси вимірювання кутів з градусами Цельсія. Фактично експерти не є об'єктивними, бо піклуються про збереження монополії «Укрметртестстандарту» і про збереження усіх корупційних схем, якими це держпідприємство обросло за багато років…»,

- «…а тим часом вже ходять чутки про нову конфігурацію нечесті. Мовляв буде новий директор, навіть можливо нове керівництво «Укрметртестстандарту», але його монополію ніхто не чіпатиме і корупційні схеми залишаться ті самі…

Показово, що ДП «Укрметртестстандарт» не дає жодної копійки в бюджет, а його допотопне обладнання давно відстало від сучасних стандартів.

Це реальні наслідки монополії, від яких програють усі. Перш за все держава. Адже поки Мінекономрозвитку дозволяє монополісту займатися казуїстикою та бумаготворчістю замість прийняття сучасних технологій та світових стандартів, збирати дань з бізнесу і третирувати вітчизняного виробника..»,

недостовірними та такими, що порушують особисте немайнове право Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково - виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів (ДП «Укрметртестстандарт» на недоторканність ділової репутації.

Зобов'язано ОСОБА_1 спростувати відомості, що не відповідають дійсності та завдають шкоду діловій репутації позивача Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково - виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів (ДП «Укрметртестстандарт» ) способом, найбільш близьким до способу їх поширення, а саме: опублікувати спростування відомостей у найближчому випуску газети «Правдошукач» протягом тижня з дня набрання рішенням суду законної сили, і помістити під заголовком "Спростування" на тому ж місці шпальти, де була розміщена стаття «Мінекономрозвитку гальмує громадську експертизу корумпованої та монополізованої метрології», згідно тексту «Спростування»:

Повідомляємо, що поширена інформація в статті «Мінекономрозвитку гальмує громадську експертизу корумпованої та монополізованої метрології», опублікована в Всеукраїнській незалежній газеті «Правдошукач» № 3(65) на аркуші 7, а саме:

- «Як стало відомо журналістам, в Україні штучно створена монополія на повірку всіх лічильників: електроенергії, води, газу, тощо»;

- «Але коли приватні повірочні лабораторії звертаються до міністерства, їхні заявки футболять до Укрметртестстандарту, який готує експертні висновки про необхідність відмови у задоволенні заявок під різними абсурдними предлогами. Доходить до такого маразму, що експерти плутаються у технічній документації заявників і плутають градуси вимірювання кутів з градусами Цельсія. Фактично експерти не є об'єктивними, бо піклуються про збереження монополії «Укрметртестстандарту» і про збереження усіх корупційних схем, якими це держпідприємство обросло за багато років…»

- «…а тим часом вже ходять чутки про нову конфігурацію нечесті. Мовляв буде новий директор, навіть можливо нове керівництво «Укрметртестстандарту», але його монополію ніхто не чіпатиме і корупційні схеми залишаться ті самі…

Показово, що ДП «Укрметртестстандарт» не дає жодної копійки в бюджет, а його допотопне обладнання давно відстало від сучасних стандартів.

Це реальні наслідки монополії, від яких програють усі. Перш за все держава. Адже поки Мінекономрозвитку дозволяє монополісту займатися казуїстикою та бумаготворчістю замість прийняття сучасних технологій та світових стандартів, збирати дань з бізнесу і третирувати вітчизняного виробника..»,

є недостовірною та такою, що порушує немайнове право Держаного підприємства «Всеукраїнський державний науково - виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів (ДП «Укрметртестстандарт»).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача Держаного підприємства «Всеукраїнський державний науково - виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів (ДП «Укрметртестстандарт») моральну шкоду у розмірі 100 грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача Держаного підприємства «Всеукраїнський державний науково - виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів (ДП «Укрметртестстандарт») судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

Не погодившись з таким рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування судового рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповноту з'ясування обставин, що мають значення для справи, помилковість висновків суду та не належну правову оцінку поданим ним доказам. Вважає, що суд безпідставно не урахував, що відомості, які просить спростувати позивач є критичними оціночними судженнями, які за законом не підлягають спростуванню. Крім того, апелянт неодноразово пропонував позивачеві надати відповідь на статтю, від чого останній відмовився.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 22.10.2014 року апеляційну скаргу задоволено частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 липня 2014 року в частині визнання відомостей недостовірними та такими, що порушують особисте немайнове право Держаного підприємства «Всеукраїнський державний науково - виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів (ДП «Укрметртестстандарт») на недоторканність ділової репутації, а саме:

- «Як стало відомо журналістам, в Україні штучно створена монополія на повірку всіх лічильників: електроенергії, води, газу, тощо»;

- «Це реальні наслідки монополії, від яких програють усі. Перш за все держава. Адже поки Мінекономрозвитку дозволяє монополісту займатися казуїстикою та бумаготворчістю замість прийняття сучасних технологій та світових стандартів, збирати дань з бізнесу і третирувати вітчизняного виробника..» та зобов'язання їх спростувати, а також в частині стягнення моральної шкоди - скасоване та в цій частині ухвалене нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» до редактора і засновника Всеукраїнської незалежної газети «Правдошукач» ОСОБА_1 про визнання відомостей недостовірними та такими, що порушують особисте немайнове право Держаного підприємства «Всеукраїнський державний науково - виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів (ДП «Укрметртестстандарт») на недоторканність ділової репутації, а саме:

- «Як стало відомо журналістам, в Україні штучно створена монополія на повірку всіх лічильників: електроенергії, води, газу, тощо»;

- «Це реальні наслідки монополії, від яких програють усі. Перш за все держава. Адже поки Мінекономрозвитку дозволяє монополісту займатися казуїстикою та бумаготворчістю замість прийняття сучасних технологій та світових стандартів, збирати дань з бізнесу і третирувати вітчизняного виробника..» та зобов'язання їх спростувати, а також вимог щодо стягнення моральної шкоди - скасовано.

В іншій частині рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 липня 2014 року - залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 лютого 2015 року рішення Апеляційного суду м. Києва від 22.10.2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених в ній.

Представник ДП «Укрметртестстандарт» просив апеляційну скаргу відхилити, вважав рішення суду законним та обґрунтованим.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в цій частині колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Пунктом 1 ст. 91 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Частиною першою статті 94 ЦК України встановлено, що юридична особа має право на недоторканість її ділової репутації.

Згідно п. 1 ст. 277 Цивільного кодексу України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Пунктом 3 ст. 277 Цивільного кодексу України визначено, що негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Згідно частини 2 пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27 лютого 2009 року, під діловою репутацією юридичної особи розуміється оцінка її підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Відповідно до абз. 1, 5, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 р. "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом у Всеукраїнській незалежній газеті «Правдошукач» №3 (65), 2014 на аркуші 7, редактором та засновком якої є ОСОБА_1 опублікована стаття «Мінекономрозвитку гальмує громадську експертизу корумпованої та монополізованої метрології».

Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з того, що відомості поширені в цій с статті, а саме:

- «Як стало відомо журналістам, в Україні штучно створена монополія на повірку всіх лічильників: електроенергії, води, газу, тощо»,

- «Але коли приватні повірочні лабораторії звертаються до міністерства, їхні заявки футболять до Укрметртестстандарту, який готує експертні висновки про необхідність відмови у задоволенні заявок під різними абсурдними предлогами. Доходить до такого маразму, що експерти плутаються у технічній документації заявників і плутають градуси вимірювання кутів з градусами Цельсія. Фактично експерти не є об'єктивними, бо піклуються про збереження монополії «Укрметртестстандарту» і про збереження усіх корупційних схем, якими це держпідприємство обросло за багато років…»,

- «…а тим часом вже ходять чутки про нову конфігурацію нечесті. Мовляв буде новий директор, навіть можливо нове керівництво «Укрметртестстандарту», але його монополію ніхто не чіпатиме і корупційні схеми залишаться ті самі…

Показово, що ДП «Укрметртестстандарт» не дає жодної копійки в бюджет, а його допотопне обладнання давно відстало від сучасних стандартів.

Це реальні наслідки монополії, від яких програють усі. Перш за все держава. Адже поки Мінекономрозвитку дозволяє монополісту займатися казуїстикою та бумаготворчістю замість прийняття сучасних технологій та світових стандартів, збирати дань з бізнесу і третирувати вітчизняного виробника..»,

є недостовірними та такими, що порушують особисте немайнове право Держаного підприємства «Всеукраїнський державний науково - виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів (ДП «Укрметртестстандарт») на недоторканність ділової репутації, а тому повинні бути спростовані відповідачем який також зобов'язаний відшкодувати моральну шкоду спричинену поширенням недостовірної інформації.

Колегія суддів з такими висновками суду у повній мірі погодитися не може, оскільки вони зроблені при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, які суд вважав встановленими, що відповідно до ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення з ухваленням нового.

Конституцією України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Статтею 34 Конституції України передбачено, що здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Стаття 9 Конституції України передбачає, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною законодавства України.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ратифікованої Україною, передбачено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

За змістом цієї норми свобода слова, преси як захисника інтересів громадськості, критики представників держави, висловлення своєї думки в процесі обговорення питань, що становлять громадянський інтерес, є однією з найважливіших свобод людини. Утрутитись у процес реалізації цієї норми національна влада може лише у випадках, передбачених ч. 2 ст. 10 Конвенції, зокрема, якщо це передбачено законом, направлено на захист репутації або прав інших осіб і є необхідним у демократичному суспільстві.

Аналіз зазначеного національного законодавства та ст. 10 Конвенції і практики її застосування свідчить про те, що межі свободи вираження думок залежить від їх змісту та від того, чим займається особа, стосовно якої ці думки висловлені.

Відповідно до роз'яснень п.п. 15, 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

В даному випадку поширена відповідачем в статті інформація щодо позивача, зокрема: «Як стало відомо журналістам, в Україні штучно створена монополія на повірку всіх лічильників: електроенергії, води, газу, тощо»,- «Але коли приватні повірочні лабораторії звертаються до міністерства, їхні заявки футболять до Укрметртестстандарту, який готує експертні висновки про необхідність відмови у задоволенні заявок під різними абсурдними предлогами. Доходить до такого маразму, що експерти плутаються у технічній документації заявників і плутають градуси вимірювання кутів з градусами Цельсія. Фактично експерти не є об'єктивними, бо піклуються про збереження монополії «Укрметртестстандарту» і про збереження усіх корупційних схем, якими це держпідприємство обросло за багато років…», - «…а тим часом вже ходять чутки про нову конфігурацію нечесті. Мовляв буде новий директор, навіть можливо нове керівництво «Укрметртестстандарту», але його монополію ніхто не чіпатиме і корупційні схеми залишаться ті самі…;…його допотопне обладнання давно відстало від сучасних стандартів. Це реальні наслідки монополії, від яких програють усі. Перш за все держава. Адже поки Мінекономрозвитку дозволяє монополісту займатися казуїстикою та бумаготворчістю замість прийняття сучасних технологій та світових стандартів, збирати дань з бізнесу і третирувати вітчизняного виробника..» ,виходячи зі змісту всієї статті в цілому та змісту конкретних абзаців і фраз, складовою частиною яких вона виступала, має характер суб'єктивного припущення та не може бути кваліфікована судом як повідомлення про факт, що підлягає перевірці на предмет його істинності.

Колегія суддів вважає, що автором статті переважно викладена критична оцінка діяльності позивача, що є вираженням його суб'єктивної думки і поглядів. Така особлива форма подання мала на меті забезпечити, щоб інформація мала особливо сильний вплив на пересічного читача, а тому автор не може вважатися таким, що перевищив межі своєї свободи вираження через те, що обрав таку особливу форму викладення.

Згідно із частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про інформацію»ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Стаття 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає не тільки сутність поглядів та інформації, що висловлюються, але й також форму, в якій вони розповсюджуються (Рішення від 23.05.1991 «Oberschlick»проти Австрії» п.57). Журналістська свобода зокрема також включає можливе застосування перебільшення або навіть провокування. (Рішення від 26.04.1995«Prager» та «Oberschlick» проти Австрії, п.38, також Рішення у справі № 38432/97 «Thoma» проти Люксембург, п.п. 43-45).

За наведених обставин, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції про наявність порушеного права позивача, яке підлягає захисту у судовому порядку, а тому в цій частині рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Разом із цим, колегія суддів вважає, що в інший частині рішення суду є законним та обґрунтованим. Викладені у статті відповідача відомості про те, що «… ДП «Укрметртестстандарт» не дає жодної копійки в бюджет» не відповідають дійсності, спростовується поданими позивачем доказами щодо сплати податків, тому ця інформація підлягає спростуванню у спосіб зазначений в судовому рішенні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 313-314,3 16, 317ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 липня 2014 року в частині визнання відомостей недостовірними та такими, що порушують особисте немайнове право Держаного підприємства «Всеукраїнський державний науково - виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів (ДП «Укрметртестстандарт») на недоторканність ділової репутації, а саме: - «Як стало відомо журналістам, в Україні штучно створена монополія на повірку всіх лічильників: електроенергії, води, газу, тощо»,- «Але коли приватні повірочні лабораторії звертаються до міністерства, їхні заявки футболять до Укрметртестстандарту, який готує експертні висновки про необхідність відмови у задоволенні заявок під різними абсурдними предлогами. Доходить до такого маразму, що експерти плутаються у технічній документації заявників і плутають градуси вимірювання кутів з градусами Цельсія. Фактично експерти не є об'єктивними, бо піклуються про збереження монополії «Укрметртестстандарту» і про збереження усіх корупційних схем, якими це держпідприємство обросло за багато років…», - «…а тим часом вже ходять чутки про нову конфігурацію нечесті. Мовляв буде новий директор, навіть можливо нове керівництво «Укрметртестстандарту», але його монополію ніхто не чіпатиме і корупційні схеми залишаться ті самі…;…його допотопне обладнання давно відстало від сучасних стандартів. Це реальні наслідки монополії, від яких програють усі. Перш за все держава. Адже поки Мінекономрозвитку дозволяє монополісту займатися казуїстикою та бумаготворчістю замість прийняття сучасних технологій та світових стандартів, збирати дань з бізнесу і третирувати вітчизняного виробника..» та зобов'язання спростувати ці відомості - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні таких вимог.

В інший частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді:

Справа № 757/10805/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/ 5741/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Ільєва Т.Г.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.