Справа № 445/497/14 Головуючий у 1 інстанції: Постигач Б.А.
Провадження № 22-ц/783/3342/15 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Бермеса І.В., Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря: Щербая В.П.

з участю: представників ОСОБА_2- ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 27 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 і ОСОБА_7 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування майнової і моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року ОСОБА_7 звернулася з позовом до ОСОБА_2, ПАТ Страхова компанія «Провідна» про відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивувала тим, що 29 липня 2012 року близько 20 год. на перехресті вулиць І.Франка і Польова у м. Золочеві Львівської області відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Мазда» - 323 д.н. НОМЕР_1 вчинив наїзд на її сина ОСОБА_9, який їхав на велосипеді. Від причинених тілесних ушкоджень ОСОБА_9 помер.

Вироком Золочівського районного суду Львівської області від 28 лютого 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 20 грудня 2013 року, ОСОБА_2 визнано винним за ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання - 4 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком два роки.

Автомобіль, яким керував ОСОБА_2 на момент ДТП був застрахований в ПрАТ СК «Провідна», яка відшкодовує шкоду незалежно від того, хто в момент ДТП керував застрахованим автомобілем.

Моральна шкода полягає в тому, що вона пережила стрес і до цього часу переживає душевні страждання. Вона втратила сина, залишилася без надійної опори та допомоги. Крім того син, як найстарший в її сім'ї серед дітей, допомагав у вихованні молодших дітей, оскільки змушена періодично виїжджати за кордон, з чоловіком розлучена.

З урахуванням зазначених обставин, просила стягнути із ПрАТ Страхова Компанія «Провідна» та ОСОБА_2 солідарно в її користь 150 000 гривень моральної шкоди (а.с.1-2).

У лютому 2014 року ОСОБА_5 звернулась з позовом до ОСОБА_2, ПрАТ Страхова компанія «Провідна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивувала тим, що вона понесла витрати на організацію і проведення похорону внука на загальну суму 31 480 гривень.

Вона також пережила стрес у зв'язку з втратою внука, непоправна травма залишилася на все життя.

З урахуванням зазначених обставин, просила стягнути із ПрАТ Страхова Компанія «Провідна» та ОСОБА_2 солідарно на її користь 31480 гривень матеріальної та 150 000 гривень моральної шкоди (а.с.45-46).

Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 27 червня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ПрАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_7 по 2550 гривень моральної шкоди.

Стягнуто із страхової компанії в користь ОСОБА_5 31479,50 гривень матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 47450 гривень моральної шкоди та в користь ОСОБА_5 17450 гривень моральної шкоди.

В задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення оскаржили ОСОБА_10 та ПрАТ «СК «Провідна».

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що позивачі впродовж строку з моменту настання ДТП і до моменту подання заяви до суду не зверталися до страхової компанії про відшкодування шкоди, де ним застрахована цивільно-правова відповідальність.

Страхова компанія готова відшкодувати ті затрати, які обґрунтовано представить потерпіла сторона.

Судом не достатньо-глибоко та об'єктивно оцінені докази про його фізично-моральний стан, що він є залишився інвалідом другої групи та сплатив потерпілим 2000 гривень.

Позивачі достатньо не мотивували чому моральна шкода оцінена по 150 000 гривень кожній.

Суд безпідставно стягнув з нього судовий збір не врахувавши, що він як інвалід звільнений від сплати такого.

Просить рішення Золочівського районного суду Львівської області від 27 червня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ПрАТ «СК «Провідна» посилається на те, що позивачі не зверталися із заявою про виплату їм страхового відшкодування, тому стягнення матеріальної шкоди з них є передчасним.

Зазначають, що Страховою можуть бути відшкодовані за наявності підтверджуючих документів понесені витрати:

за придбання одягу на суму 1345 гривень;

за придбання вінків та кошиків на суму 1580 гривень;

за придбання домовини, хреста та ін.. на суму 3465 гривень та вартість надгробного пам'ятника в сумі 2500 гривень, згідно чинної на даний час постанови Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03 жовтня 2008 року №45.

ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не заподіяно шкоди життю та здоров'ю, тому правових підстав для стягнення з них моральної шкоди на користь позивачів не має.

Просять рішення Золочівського районного суду Львівської області від 27 червня 2014 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_7, ОСОБА_5 до ПрАТ СК «Провідна» скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника представників ОСОБА_2- ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги, ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6 на її заперечення заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_11 та ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» підлягають до часткового задоволення, а рішення Золочівського районного суду Львівської області від 27 червня 2014 року зміні та скасуванню частково на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення.

Відповідно до змісту ст.979 ЦК України та Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» право на одержання передбаченої договором страхової виплати має потерпілий, який є вигодонабувачем за договором страхування. У разі смерті потерпілого особи, які взяли на себе витрати з його поховання, мають право на відшкодування таких витрат (п.27.1 ст.27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). При цьому під витратами на поховання маються на увазі витрати на забезпечення комплексу заходів та обов'язкових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Понесені на організацію поминального обіду затрати не належать до витрат з поховання, які відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодовує страховик.

Статтею 1201 ЦК України передбачено право особи, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, на їх відшкодування.

Стаття 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначає поховання померлого як комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству.

Під комплексом заходів та обрядових дій розуміють, зокрема, організацію поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Тобто, виходячи із визначення поняття поховання, відповідно до закону, до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди» із подальшими змінами, у випадку смерті потерпілого організація або громадянин, які відповідальні за заподіяння шкоди, зобов'язані відшкодувати витрати на поховання (в тому числі на ритуальні послуги і обряди) тій особі, яка понесла ці витрати, витрати на виготовлення пам'ятників і огорож визначаються, виходячи з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних пам'ятників і огорож в даній місцевості.

Cудом та матеріалами справи установлено, що 29 липня 2012 року близько 20 год. на перехресті вулиць І.Франка і Польова у м. Золочеві Львівської області відповідач ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Мазда» - 323 д.н. НОМЕР_1 вчинив наїзд на її сина ОСОБА_9, який їхав на велосипеді. Від причинених тілесних ушкоджень ОСОБА_9 помер.

Вироком Золочівського районного суду Львівської області від 28 лютого 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 20 грудня 2013 року ОСОБА_2 визнано винним за ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання - 4 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком два роки.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент скоєння ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна», що підтверджується полісом №АВ/5820808 від 28 січня 2012 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.63). Ліміт відповідальності по даному полісу за шкоду заподіяну життю і здоров'ю складає 100 000 гривень.

Організацією похорону ОСОБА_9 займалася його бабця ОСОБА_5

Нею були понесені наступні витрати, згідно:

товарного чеку №8 від 30 липня 2012 року за придбання одягу на суму 1345 гривень;

товарного чеку від 30 липня 2012 року за придбання вінків та кошиків на суму 1580 гривень;

товарного чеку від 30 липня 2012 року за придбання домовини, хреста, та ін. на суму 3465 гривень;

довідки Золочівського МВЖКП від 31 липня 2012 року про вартість копання ями на кладовищі у м. Золочів, яка становить 249,50 гривень (а.с.58-62).

Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03 жовтня 2008 року №45, яка є чинною на даний час, і була чинною на момент виникнення спірних правовідносин (на момент встановлення пам'ятника - 05 жовтня 2012 року) вартість виготовлення та встановлення пам'ятників і огорож у Львівській області становила 2 500 гривень.

Відтак, з урахуванням положень ст.979 ЦК України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закону України «Про поховання та похоронну справу», підлягають стягненню з ПрАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_5 - 1345 грн.+1580 грн.+3465грн.+249,50грн. +2500грн. = 9139,50 гривень.

З тих підстав рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ПрАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_5 31579,50 гривень матеріальної шкоди підлягає зміні.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірним рішенням, дією чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частинною другою цієї статті.

Зі змісту ст.23 ЦК України випливає, що моральна шкода полягає, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Відповідно до ст.22.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілому відшкодовується моральна шкода, передбачена пунктами 1,2 частини другої статті 23 ЦК України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до статті 23 ЦУ України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 % ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно статті 9.3 цього Закону обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становить 51000 гривень на одного потерпілого.

У відповідності до вищезазначеної норми Закону 5% ліміту відповідальності страховика становить 2500 гривень.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції з урахуванням положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та положень ст.ст.23,1167 ЦК України обґрунтовано стягнув із ПрАТ «СК «Провідна» по 2500 гривень на користь потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_5 в межах ліміту відповідальності страховика.

Що стосується відшкодування моральної шкоди на корись ОСОБА_7 та ОСОБА_5, колегія суддів вважає за необхідне відзначити наступне.

Стаття 1168 передбачає, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Як зазначено у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року (надалі Постанова) моральна шкода може полягати, зокрема: у приниження честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні прав власності,прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п.5 Постанови).

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви (п.9 Постанови).

Із матеріалів справи убачається, що на момент ДТП (станом на 29 липня 2012 року) потерпілий ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 був неповнолітнім, проживав разом із бабусею ОСОБА_5, оскільки його мама ОСОБА_7 перебувала на тимчасових роботах за кордоном.

Смерть дитини у віці 17 років для її матері, як і бабусі, спричиненою джерелом підвищеної небезпеки, за таких обставин, є психотравмуючою ситуацією, глибину і тяжкість якої оцінити не можливо, як і не можливо відшкодувати моральну шкоду у повному обсязі за таких обставин. Оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи.

Будь-яка компенсація моральної шкоди, у даному випадку, не може бути адекватною дійсним стражданням матері за сином, чи бабусею за внуком, її розмір може мати умовний вираз. Але у будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральні шкоді.

При визначенні розміру моральної шкоди для ОСОБА_7 в сумі 47 450 гривень, а для ОСОБА_5 в сумі 17 450 гривень (з яким не погоджується ОСОБА_2 та його представники в судовому засіданні), суд першої інстанції в достатній мірі не врахував даних обставин та призначив відшкодування для потерпілих не адекватним нанесеній їм моральній шкоді.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог позивачів заявлених у суді першої інстанції колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 та визначення розміру моральної шкоди для ОСОБА_7 в сумі 70 000 гривень, а для ОСОБА_5 у 20 000 гривень, з урахуванням характеру та обсягу страждань яких вони зазнали у зв'язку із втратою найдорожчої людини, їх тривалості, а також те, що відповідач, по - суті самоусунувся від компенсації потерпілим понесених матеріальних витрат у зв'язку із загибеллю ОСОБА_9 (добровільно сплачено потерпілим лише 2000 гривень) та відшкодування їм моральної шкоди у добровільному порядку, знецінення національної валюти - гривні за період з липня 2012 року по даний час.

При визначенні розміру моральної шкоди враховується стан здоров'я потерпілих, тяжкість вимушених змін у їх життєвих та виробничих стосунках, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану.

Враховується, що відповідач також отримав травму при ДТП, визнаний інвалідом 2 групи, відшкодував, у свій час, 2000 гривень потерпілим у добровільному порядку, та порушення Правил дорожнього руху при ДТП обома їх учасниками (ОСОБА_9 та ОСОБА_2.).

Вимоги ОСОБА_7 та ОСОБА_5 про стягнення з відповідачів по 150 000 гривень моральної шкоди, з урахуванням встановлених судом обставин, є дещо завищеними, належним чином не обґрунтованими, тому в такому розмірі моральна шкода не може бути стягнутою.

Відтак, рішення суду першої інстанції в тій частині також підлягає зміні.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат та стягуючи з ОСОБА_12 судовий збір у розмірі 649 гривень на користь держави, суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_12 є інвалідом ІІ групи і відповідно до Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору, а тому підстави для стягнення такого відсутні.

В тій частині рішення суду підлягає скасуванню.

З урахуванням наведеного апеляційні скарги ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» підлягають до часткового задоволення, рішення Золочівського районного суду Львівської області від 13 червня 2014 року частковій зміні та частковому скасуванню з ухваленням нового рішення по суті спору.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст. 309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» - задовольнити частково.

Рішення Золочівського районного суду Львівської області від 27 червня 2014 року в частині стягнення із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_5 матеріальної шкоди та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 та ОСОБА_5 моральної шкоди змінити, в частині стягнення судового збору з ОСОБА_2 в сумі 649 гривень скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_5 9139 (дев'ять тисяч сто тридцять дев'ять) гривень 50 копійок матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 70 000(сімдесят тисяч ) гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 20 000(двадцять тисяч) гривень моральної шкоди.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Бермес І.В.

Мусіна Т.Г.