Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2015 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді П.І. Профатило,

при секретарі Каліух К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Розвитку» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Слов'янського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 15.08.2011 року між ПАТ «ОСОБА_1 банк розвитку» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № IKAPNLEASG.1111.005, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 167200,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14.08.2018 року.

В забезпечення виконання зобовязання по кредитному договору № IKAPNLEASG.1111.005 від 15.08.2011 року, між банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, відповідно до якого, ОСОБА_3 взяла на себе зобовязання перед банком, у разі невиконання ОСОБА_2 зобовязання по кредиту договору № IKAPNLEASG.1111.005 від 15.08.2011 року, взяти на себе виконання зобовязання по кредиту. Банк взяті на себе зобовязання за кредитним договором № IKAPNLEASG.1111.005 від 15.08.2011 року виконав у повному обсязі, однак відповідачі зобовязання, покладені на них договором не виконують, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 25.03.2015 року у сумі 164097,11 грн., яка складається з наступного : 104670,79 грн. - поточна заборгованість по тілу кредиту, 25616,95 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту, 1181,63 грн. - поточна заборгованість за відсотками,

· 28319,48 грн. - прострочена заборгованість за відсотками, 4308,26 грн. - пеня.

Тому просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку на свою користь заборгованість у розмірі 164097,11 грн. за кредитним договором № IKAPNLEASG.1111.005 від 15.08.2011 року.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_4 не зявився, однак до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася по невідомим суду причинам. Про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2, за договором, ОСОБА_5 вимоги позивача визнав частково, не заперечував проти вимог стягнення заборгованості за кредитом та просив відмовити у задоволенні вимог позивача щодо стягнення простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 28319,48 грн. та пені 4308,26 грн., посилаючись на те, що з 14 квітня 2014 року в м. Словянську проводилася антитерористична операція, тому відповідач не мав можливості сплачувати зобовязання за кредитним договором. Крім того банк нарахував крім процентів по кредиту, одночасно й прострочені проценти та пеню, що є грубим порушенням законодавства та таким, що суперечить вимогам ч.1 ст. 61 Конституції України та Закону України «Про захист прав споживачів».

Суд вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що 15.08.2011 року між ПАТ «ОСОБА_1 банк розвитку» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № IKAPNLEASG.1111.005.

Відповідно до умов зазначеного договору ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 167200,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14.08.2018 року (а.с. 14-18).

В забезпечення виконання зобовязання по кредитному договору № IKAPNLEASG.1111.005 від 15.08.2011 року, між банком, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір поруки відповідно до якого, ОСОБА_3 взяла на себе зобовязання перед банком, у разі невиконання ОСОБА_2 зобовязання по кредиту договору № IKAPNLEASG.1111.005 від 15.08.2011 року, взяти на себе виконання зобовязання по кредиту (а.с.19).

Таким чином, на підставі ст. 554 ЦК України поручитель відповідає в солідарному порядку з боржником перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки.

У відповідності зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що кредитний договір укладений сторонами в письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою позивача та відповідачами.

Згідно п. 2.8 кредитного договору нарахування процентів здійснюється щоденно, при цьому, проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами (а.с. 14-18).

Відповідно до п.п. 6.1, п.п. 6.3 кредитного договору за порушення строків погашення заборгованості за користуванням кредиту банк нараховує позичальнику відсотків в розмірі подвійної процентної ставки, що зазначена у п. 1.1.3 від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення; за порушення строків сплати процентів за користування кредитом банк нараховує пеню у розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення.

Згідно п.п. 7.1 кредитного договору він набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідачів перед ПАТ «ОСОБА_1 банк розвитку» за договором № IKAPNLEASG.1111.005 від 15.08.2011 року, станом на 25.03.2015 року у сумі 164097,11 грн., яка складається з наступного : 104670,79 грн. - поточна заборгованість по тілу кредиту, 25616,95 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту, 1181,63 грн. - поточна заборгованість за відсотками, 28319,48 грн. - прострочена заборгованість за відсотками, 4308,26 грн. пеня (а.с. 3-13).

Згідно листів позивача від 13.03.2015 року, що був надісланий ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідачі повідомлялися про існуючу у них заборгованость за кредитним договором та зобов'язання по погашенню вказаного боргу (а.с.20-25).

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти.

Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За положеннями ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Щодо заперечень представника відповідача ОСОБА_6 порушення Закону України "Про захист правспоживачів" при укладанні кредитного договору, щодо подвійного стягнення штрафу та пені, суд вважає, що дані заперечення не ґрунтуються на законі з наступних підстав.

Згідност. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти) визначеніна розсуд сторін та погоджені ними, та умови, які є обов'язковимивідповідно до актівцивільногозаконодавства.

Відповідачі відповідно до ст. 627 ЦК України на свій розсуд уклали кредитний договір з Банком та погодилися з його умовами.

Суд вважає, що заперечення не ґрунтуються на законі, бо згідно дост.627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог зазначеного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Крім того позивачем не заявлялася вимога про стягнення з відповідачів суми штрафу.

За вимогами ст.ст.526,530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідност. 629 ЦК Українидоговір є обов'язковим для виконання сторонами.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що за змістом ст.552, ч. 2 ст.625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

Відповідно дост. 625 ЦК Україниборжник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з цим суд вважає, що заслуховують на увагу доводи представника відповідача ОСОБА_5 про незаконне нарахування банком штрафів з наступних підстав.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований і проживає з 26.07.2005 року за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. м. Василевського, 10/21, а відповідач ОСОБА_3 за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Свободи 3/18 з 07.07.2009 року (а.с.26-29).

Преамбулою Закону України № 1669-УІІ від 02.09.2014 року "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" (далі Закон) встановлено, що цей Закон визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Статтею 1 цього Закону визначено такі терміни: період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України;територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Згідно ст.2 Закону, введено мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов'язаннями, на час проведення антитерористичної операції. Забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Територія міста Словянська Донецької області визначена, згідно переліку населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України порядку від 30 жовтня 2014 р. № 1053-р, де проводилася антитерористична операція, як зона АТО.

Разом з цим, Кабінетом Міністрів України 05 листопада 2014 року за № 1079-р винесено розпорядження «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053».

Однак постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2015 року за N 826/18327/14 року по справі за адміністративним позовом ТОВ "Тар Альянс" до Кабінету Міністрів України про визнання не чинним розпорядження Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року N 1079-р визнано нечинним. Вказана постанова згідно ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року набрала законної сили.

Враховуючи викладене, зокрема і той факт, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані та постійно проживають у період з 14 квітня 2014 року в м. Словянську Донецької області, визначеному у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася і проводиться антитерористична операція, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення в солідарному порядку з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 28319,48 грн. та пені 4308,26 грн. за період з 14.04.2014 року.

Таким чином суд приходить до переконання, що з відповідачів підлягає стягненню у солідарному порядку сума заборгованості за кредитним договором № IKAPNLEASG.1111.005 від 15.08.2011 року, станом на 25.03.2015 року у сумі 164097,11 грн., яка складається з: 104670,79 грн. - поточна заборгованість по тілу кредиту, 25616,95 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту та 181,63 грн. - поточна заборгованість за відсотками.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Так з матеріалів справи вбачається, що на підставі постанови Правління НБУ від 27.11.2014 року з 28.11.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб тимчасову адміністрацією в ПАТ «ОСОБА_1 Розвитку».

Відповідно до приписів п.22 ч.1 ст. 5 від сплати судового збору звільняються уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Таким чином на підставі ст. 88 ЦПК України з урахуванням частково задоволених позовних вимог, з відповідачів підлягає стягненню користь держави судовий збір в сумі по 657 гривні 35 копійок з кожного.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 549, 638 ч.1, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 213- 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Розвитку»- задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Розвитку», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Чорновола Вячеслава, 25, код ЕДРПОУ 36470620, заборгованість за кредитним договором № IKAPNLEASG.1111.005 від 15.08.2011 року в розмірі 131469 ( сто тридцять одна тисяча чотириста шістдесят девять ) грн. 37 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 657,35 грн. на рахунок 0075, отримувач Словянське УК/Словянськ/22030001, ЄРДПОУ 37803368, банк отримувача ГУДКСУ у Донецькій області, МФО 834016, код платежу 22030001.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 657,35 грн. на рахунок 0075, отримувач Словянське УК/Словянськ/22030001, ЄРДПОУ 37803368, банк отримувача ГУДКСУ у Донецькій області, МФО 834016, код платежу 22030001.

У задоволенні іншої частини позовних вимог Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Розвитку» - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_7