ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4964/15-ц
провадження № 2/753/3485/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"15" жовтня 2015 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Коренюк А.М.
при секретарі Леонтєва В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет застави, суд -
Позивач в особі Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на премет застави, посилаючись на те, що між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2 25 березня 2008 року був укладений кредитно - заставний договір про надання кредиту в сумі 54 184 грн. 00 коп. та заставу транспортного засобу - автомобіля «Чері», 2008 року випуску, держаний номерний знак НОМЕР_1, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів, з терміном погашення кредиту в строк до 24 березня 2015 року, та з оплатою 9, 60% річних на суму залишку заборгованості за кредитним договором.
Позивач виконав свої зобов»язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, проте відповідач не належним чином виконує умови договору, й станом на 19 січня 2015 року загальна заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором становить 15 730 грн. 29 коп., та складається з наступного: 11 930 грн. 92 коп. - заборгованість за кредитом; 855 грн. 70 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 768 грн. 61 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 187 грн. 90 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань по договору; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 250 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 737 грн. 16 коп. - штраф (процентна складова).
У якості забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором, відповідач передав у заставу рухоме майно - автомобіль марки «Чері», який є його власністю, та на який позивач просить звернути стягнення з підстав невиконання умов кредитного-заставного договору.
У зв»язку з настанням обставин, визначених ст. 611 ЦК України, керуючись умовами кредитного-заставного договору, позивач направив боржнику повідомлення (вимогу) про погашення простроченої заборгованості за кредитом, проте відповідач не усунув порушення зобов»язання, що й стало підставою звернення до суду з даним позовом.
В судовому засіданні представник позивача Давиденко М.І., діючий на підставі довіреності від 16 жовтня 2013 року (а.с.46), позовні вимоги підтримав з тих же підстав, просив їх задовольнити, посилаючись на вимоги закону про належне виконання зобов»язань за кредитним договором та його умов у відповідності до вимог Закону України «Про заставу», «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».
Відповідач в судове засідання повторно не з»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена згідно чинного законодавства належним чином згідно - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення (а.с. 47).
За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача.
Вислухавши пояснення позивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають відмові у задоволенні із наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебувають у договірних/зобов»язальних правовідносинах.
Так, між між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2 25 березня 2008 року був укладений Кредитно - заставний договір про надання кредиту в сумі 54 184 грн. 00 коп. та заставу транспортного засобу - автомобіля «Чері», 2008 року випуску, держаний номерний знак НОМЕР_1, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів, з терміном погашення кредиту в строк до 24 березня 2015 року, та з оплатою 9, 60% річних на суму залишку заборгованості за кредитним договором (а.с. 9-15, 16).
У якості забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором, відповідач передав у заставу рухоме майно - автомобіль марки «Чері», який є його власністю, та на який позивач просить звернути стягнення з підстав невиконання умов кредитного-заставного договору.
Звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (ст. 24 вказаного Закону). Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов»язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в державному реєстрі відомості про стягнення на предмет обтяження.
Обтяження вказаного нерухомого майна згідно ст. 11 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (а.с.19).
У зв»язку з настанням обставин, визначених ст. 611 ЦК України, керуючись умовами кредитного-заставного договору, позивач направив боржнику повідомлення (вимогу), датовану 24 листопада 2014 року про погашення простроченої заборгованості за кредитом в загальній сумі 10 659 грн. 92 коп. (а.с.8, 9), проте наразі позивачем ставиться вимога про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави, в загальній сумі 15 730 грн. 29 коп., що значно різниться в сумі боргу.
При розгляді питаня щодо зверення стягнення на предмет застави, суд має враховувати, як визначені ч.2 ст.16 ЦК України способи захисту судом цивільних прав та інтересів, так й норми параграфа 6 слави 49 ЦК України (про заставу), законів України про заставу та про іпотеку, якими встановлено особливості звернення стягнення на предмет іпотеки/застави та задоволення за його вартості вимог іпотеко/заставодержателя.
Суд вважає, що позивачем не дотримано положення ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», а саме, обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов»язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про зверення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов»язань та попередження про зверення стягнення на предмет застави у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога заставодержателя залишається без задоволення, заставодержатель вправі розпочати звернення на предмет застави відповідно до цього Закону. Недотримання цих правил є перешкодою для звернення стягнення на предмет застави, але не перешкоджає зверненню з позовом до боржника про стягнення заборгованості без вимог про зверення стягнення на предмет застави.
Такої правової позиваці дотримується Верховний Суд України, викладеної в узагальненні судової практики розгляду цивільних справ, які виникають з кредитних правовідносин, та ряду постановлених рішень.
Проте, підтверджуючих документів, що боржник отримав вказане повідомлення (зворотнє поштове повідомлення з особистим підписом ОСОБА_2В.), матеріали справи не містять. Відтак, боржник вважається таким, що не отримував вказану письмову вимогу банку про усунення порушення, а банк не виконав вимоги вказаного закону.
Недотримання заставодержателем вимог вказаного закону є перешкодою для звернення стягнення на предмет застави, але не перешкоджає зверненню з позовом до боржника про стягнення заборгованості.
У випадку, коли з матеріалів справи вбачається, що письмова вимога, передбачена ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», банком заставодавцю/боржнику не направлялась, то позов про звернення стягнення на предмет застави є передчасним, в його задоволенні має бути відмовлено, тобто недотримання заставодержателем процедури звернення стягнення на предмет застави, є однією з підстав для відмови в позові.
За таких підстав, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача в частині звернення стягнення на предмет застави є передчасними, відповідно, необґрунтованими й недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню; обставини, що підтверджують позовні вимоги в частині виконання заставодержателем вимог Закону судом не встановлені.
На підставі вищевикладеного, ст.ст. 24, 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», Закону України "Про заставу", керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 59, 60, 62, 64, 195, 196, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 224, 293, 294, 88 ЦПК України, суд -
У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет застави, відмовити.
За письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції, заочне рішення може бути переглянуто судом, який постановив рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його проголошення.
Строк, протягом якого розглядатиметься заява відповідача про перегляд заочного рішення не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.
Позивач вправі оскаржити заочне рішення в загальному порядку, передбаченому ЦПК України, подавши до апеляційного суду м. Києва апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня його проголошення через Дарницький районний суд м. Києва.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію заочного рішенні невідкладно направити відповідачу після його проголошення рекомендованою поштою (зі зворотнім повідомленням).

Суддя: Коренюк А.М.