Справа № 203/2696/15-ц
Провадження № 2-н/0203/209/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у прийнятті заяви наказного провадження

27.05.2015 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Єдаменко С.В., ознайомившись із заявою КП «Дніпроводоканал» ДМР до ОСОБА_1, про видачу судового наказу, -

встановив:

Заявник звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті послуг водопостачання і водовідведення.

Вивчивши подану заяву, вважаю, що в прийнятті заяви про видачу судового наказу необхідно відмовити виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Як вказано в п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 р. № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК) яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наяв-ність спору можна встановити, зокрема, якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальний строк позовної давності тривалістю у три роки.

Як вбачається з поданої заяви та доданих до неї документів заявник просить видати судовий наказ про стягнення з боржника заборгованість по оплаті послуг водопостачання і водовідведення в сумі 8 043 грн. 33 коп. Розрахунок поданий заявником з 2011 року, таким чином, заявник у своїй заяві про видачу судового наказу просить стягнути заборгованість, частина якої перебуває поза межами строків позовної давності.

Згідно зі ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Оскільки з поданої заяви про видачу судового наказу вбачається спір про право, тому вважаю за необхідне відмовити у прийнятті вказаної заяви на підставі ст. 100 ч.3 п.2 ЦПК України.

Відповідно до ст. 101 ч.2 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100 ч.3 п.2, 101 ч.2, 208, 210, 293 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у прийнятті заяви КП «Дніпроводоканал» ДМР про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті послуг водопостачання і водовідведення.

Розяснити заявнику його право на звернення до суду із тими самими вимогами в порядку позовного провадження.

Копію ухвали надіслати стягувачу разом з доданими до неї документами.

Ухвалу суду може бути оскаржено у апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.В. Єдаменко