Справа № 127/9872/15-ц
Провадження № 2/127/3551/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2015року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про поновлення на роботі та стягнення середньо місячної заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ВФ ПАТ «Укртелеком» про поновлення на роботі та стягнення середньо місячної заробітної плати за час вимушеного прогулу. Позов мотивовано тим, що 03.04.2015 року позивачка під розпис отримала наказ на звільнення за №205/вк від 02.04.2015 року. Вважає, що її звільнення було проведено з порушенням трудового законодавства, враховуючи наступне. З 1988 року позивач працювала на даному підприємстві та закінчила Київський коледж (політехнікум) звязку без відриву від виробництва і має відповідну кваліфікацію, також проходила курси підвищення кваліфікації у 2012 році у регіональному відділенні 31 філії ЦПО ПАТ «Укртелеком» м. Запоріжжя. Крім того, позивач є інвалідом з дитинства ІІІ групи повічно, тому має відповідні переваги на залишення на роботі ніж інші співробітники. Вважає, що порядок дій грубо порушувались, а деякі просто нехтувались, позивача належним чином не ознайомили з наказом, тільки після письмового звернення позивач отримала відповідь і ознайомилася з наказом №583 від 31.10.2014 року та наказом №563 від 07.11.2014 року 28.04.2015 року. Просить поновити її на роботі електромеханіком ІІ категорії (посада, виконувана робота) на (в) Оратівському ЦТП №15 Вінницької філії ПАТ «Укртелеком» та стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02.04.2015 року до дня поновлення на роботі.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав за обставин викладених в ньому, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала щодо його задоволення.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що з метою створення ефективної системи управління товариством та підвищення продуктивності праці, наказом ПАТ «Укртелеком» від 01.10.2014р. №518 з 01.10.2014р. введено в дію нову організаційну структуру філій ПАТ «Укртелеком» (а.с.34).

На підставі зазначеного наказу, наказом ПАТ «Укртелеком» від 16.10.2014р. №543 внесено зміни до штатного розпису філій (а.с.36), а наказом від 31.10.2014р. №583 з 10.11.2014р. запровадилося скорочення чисельності та штату працівників ПАТ «Укртелеком», а саме виведені відповідні структурні підрозділи та посади зі штатного розпису ПАТ «Укртелеком» (а.с.37).

ОСОБА_1 працювала електромеханіком електрозвязку 2 категорії Цеху телекомунікаційних послуг №15 (смт. Оратів) Вінницької філії ПАТ «Укртелеком» звільнена з роботи 02.04.2015р. згідно наказу Вінницької філії ПАТ «Укртелеком» від 02.04.2015р. №205/вк на підставі ст.40ч.1 КЗпП України у звязку із скороченням чисельності та штату працівників (а.с.5).

Відповідно до ст. 49-2 ч.1 КЗпП України ОСОБА_1 була попереджена про майбутнє звільнення 08.12.2014р. однак від підпису про ознайомлення з попередженням відмовилась, що зафіксовано у самому попередженні (а.с.40).

Згідно подання на отримання згоди на розірвання трудового договору за пунктом 1 статті 40 КЗпП України № 10/35-96 від 02.04.2015 року профспілковою організацією ЦТП №15 (смт. Оратів) Вінницької філії ПАТ «Укртелеком» 30.01.2015 року було надана згода на розірвання 10.02.2015 року трудового договору з ОСОБА_1 електромеханіком електрозвязку Цеху телекомунікаційних послуг №14 (смт. Оратів) Вінницької філії ПАТ «Укртелеком» за пунктом 1 статті 40 КЗпП України у звязку зі скороченням штату (лист № 10/35-16 від 16.01.2015 року). ОСОБА_1 була відсутня на роботі з 02.02.2015 року у звязку з тимчасовою непрацездатністю. Враховуючи заборону на звільнення працівника в період його тимчасової непрацездатності, дата розірвання трудового договору переноситься. Термін дії згоди профспілкової організації на розірвання трудового договору з ОСОБА_1 закінчився 28.02.2015 року тому директор ВФ ПАТ «Укртелеком» просить дати згоду на розірвання договору (а.с.44).

Відповідно до витягу із протоколу засідання профспілкового комітету П №31 від 02.04.2015 року первинна профспілкова організація ЦТП №15 Вінницької філії ПАТ «Укртелеком» надала згоду на розірвання трудового договору з ОСОБА_1В, електромеханіком електрозвязку ЦТП №15 смт. Оратів у звязку із п. 1 ст. 40 КЗпП України з наданням йому гарантій і компенсацій, передбачених чинним законодавством України та Колективним договором ПАТ «Укртелеком» (а.с.45).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 42 КЗпП України передбачає, що при скороченні чисельності чи штату працівників у звязку зі змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією та продуктивністю праці. І лише при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації надаються інші переваги на залишення на роботі. До кола працівників, серед яких визначаються особи з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці входять працівники, що займають таку ж посаду і виконують ту ж роботу.

Як встановлено в судовому засіданні про що не заперечував і представник позивача, позивачу у відповідності до ст. 44 КЗпП України була виплачена вихідна допомога у вигляді середнього місячного заробітку.

Крім того, позивачу, згідно ст.49-2 ч.3 КЗпП України було запропоновано переведення на інші посади, які були вакантними на той момент в ПАТ «Укртелеком». Від ознайомлення під розпис з переліком запропонованих вакантних посад ОСОБА_1 відмовилась, про що було складено акти від 08.12.2014р. та від 02.04.2015р. (а.с.41, 42, 43).

Відповідно до ст.49-2 ч.3 КЗпП України при відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник на власний розсуд звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Згідно п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва праці, у тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстави, передбаченої п.1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), статті 40 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. Власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніш як через місяць з дня одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Таким чином, суд прийшов до висновку, що звільнення ОСОБА_1 було проведено відповідно до вимог ст.ст. 40, 42, 49-2 КЗпП України.

При цьому було встановлено, що в ПАТ «Укртелеком» відбулись зміни в організації виробництва і праці і відбулось скорочення чисельності та штату працівників, і про наступне вивільнення ОСОБА_1 була попереджена. Відповідач запропонував всі вакантні посади на підприємстві, проте не мав можливості перевести працівника ОСОБА_1 на іншу роботу, оскільки за своєю кваліфікацією вона не могла працювати на даних посадах і виконувати обов`язки, крім того, згоди на запропоновані посади ОСОБА_1 не надала. Також суд встановив, що переважне право на залишення на роботі у ОСОБА_1 було відсутнє, оскільки робота на посаді яку вона займала була позміна і ОСОБА_1 особисто відмовилась ходити в зміни за станом здоровя.

Звільнення також відповідає вимогам ст. 43 КЗпП України, оскільки згода була надана первинною профспілковою організацією ЦТП №15 ВФ ПАТ «Укртелеком», що відображено в протоколі П № 31 від 02.04.2015року.

Відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При ухваленні рішення суд також приймає до уваги роз`яснення Пленуму ВСУ, викладені в постанові №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992року.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що трудові права ОСОБА_1 не порушені, тому не підлягають захисту. В зв`язку з відмовою в позові щодо поновлення на роботі підстав для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу немає.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати слід залишити за рахунок держави.

На підставі викладеного, згідно ст. ст. 40, 42, 43, 49-2, 231, 235 КЗпП України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Вінницької філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про поновлення на роботі та стягнення середньо місячної заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: