Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 329/141/15-ц Головуючий у 1-й інстанції: Пода Н.М.
Провадження № 22-ц/778/3698/15 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової Д.А.

ОСОБА_2

При секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» на ухвалу Чернігівського районного суду Запорізької області від 31 березня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Чернігівського районного суду Запорізької області від 31 березня 2015 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд виходив із того, що представник позивача тричі до суду не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що свідчать довідки про доставлення повідомлення в електронному вигляді на його електронну адресу, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надав.

Судова колегія з таким висновком суду першої інстанції погодитися не може з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 158 ЦПК України розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Суд дійшов висновку про належне повідомлення представника позивача про час і місце судового розгляду справи, оскільки судом направлялися електронні листи - повідомлення про виклик в судове засідання до електронної скриньки: - на електронну пошту представника позивача, про що свідчать відповідні довідки (а.с. 51, 53, 57а, 57).

Судова колегія вважає, що направлення електронних листів - повідомлення про виклик на судове засідання до електронної скриньки: - на електронну пошту представника позивача, не є доказом належного повідомлення ПАТ КБ «ПриватБанк» про час і місце судового розгляду справи.

Так, відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 74 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а судові повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі, з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов'язковою. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Положення цієї частини не поширюються на випадки, передбачені абзацом другим частини третьої статті 191 цього Кодексу.

Згідно частини 5 цієї статті судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

Частиною 2 ч. 76 ЦПК України визначено, що розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Проте, в матеріалах справи відсутні передбачені процесуальними нормами права повідомлення про отримання позивачем судових повісток.

Частиною 6 статті 74 ЦПК України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, а також свідки, експерти, спеціалісти і перекладачі можуть бути повідомлені або викликані в суд телеграмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Зі змісту позовної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк»вбачається, що в ній зазначено юридичну адресу Банку: 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, а також адресу для листування: 69065, м. Запоріжжя, пл. Інженерна, 1. Остання адреса зазначена і як адреса представника позивача. У позові також вказано електронну скриньку: (а.с. 2-4).

Таким чином, суд повинен був направляти позивачу судові повістки за вищевказаними адресами.

На аркуші справи 1 є заявка представника позивача ОСОБА_5 про отримання процесуальних документів в електронному вигляді на електронну адресу: .

Розділом 6 «Тимчасового регламенту обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу» (затвердженого наказом Державної судової адміністрації 07.09.2012р. № 105) передбачено, що суд після виготовлення та підписання процесуального документа паралельно із порядком, визначеним процесуальним законодавством, надсилає електронні копії процесуального документа, скріплені електронним цифровим підписом судді, електронною поштою на поштову скриньку учасника судового процесу, якщо такий учасник зареєстрований в системі як користувач.

Судова колегія зазначає, що даним «Тимчасовим регламентом обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу» не передбачено направлення судових повісток про виклик або судових повідомлень електронною поштою на поштову скриньку учасника судового процесу. Направлення документів електронною поштою стосується лише процесуальних документів за підписом судді.

Тобто, діючи у відповідності до цього нормативного документу, суд першої інстанції вправі був направити на електронну адресу представника позивача ухвалу про відкриття провадження у справі, постановлену судом 13.02.2015 року (а.с. 50), в якій зазначити про направлення її на електронну пошту позивача.

З матеріалів справи не вбачається, що ухвала судді про відкриття провадження від 13.02.2015 року, в якій зазначено про перший судовий розгляд справи на 27.02.2015 року на 09.30 год., направлялася позивачу через пошту або через електронну пошту, а тому суд не переконався, чи отримана копія вказаної ухвали позивачем. Будь-які відомості щодо цього в матеріалах справи відсутні.

Направивши електронні листи - повідомлення про виклик в судове засідання до електронної скриньки: - на електронну пошту представника позивача, суд порушив вимоги ст. 74 ЦПК України і допустив неправильне застосування положень «Тимчасового регламенту обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу» (затвердженого наказом Державної судової адміністрації 07.09.2012р. № 105) та «Порядку надсилання учасникам судового процесу (кримінального провадження) текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень» (затвердженого Наказом Державної судової адміністрації 01.06.2013р. № 73).

Згідно розділу 2 «Порядку надсилання учасникам судового процесу (кримінального провадження) текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень» текст судової повістки може бути надісланий судом Учаснику SMS-повідомленням лише після подання ним до суду заявки про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення (на номер мобільного телефону учасника судового процесу). Така заявка оформляється безпосередньо в суді або шляхом роздрукування та заповнення Учасником форми, яка розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Оскільки в матеріалах справи відсутня така заявка учасника судового процесу (в даному випадку - представника позивача), суд не вправі був направляти позивачеві ані SMS-повідомлення, ані електронні листи - повідомлення про виклик в судове засідання на електронну пошту представника позивача, оскільки на електронну скриньку учасника процесу можливо направляти лише копії процесуальних документів.

Враховуючи наведене, не можна погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що позивач був належним чином повідомлений про призначені судові засідання, а тому застосування у такому випадку судом положень п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України є помилковим.

За встановлених обставин оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Крім того, відповідно до абз. 3 п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в частині першій статті 293 ЦПК, або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу, передбачену у пункті 2 частини першої статті 324 ЦПК, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК України.

Таким чином, питання про розподіл суми судового збору, пов'язаного з розглядом апеляційної скарги ПАТ КБ «ПриватБанк» на оскаржувану ухвалу в сумі 121,80 грн. (а.с. 65), має бути здійснено судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311-313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Чернігівського районного суду Запорізької області від 31 березня 2015 року по цій справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: