Справа №591/4684/15-ц Суддя-доповідач - Рибалка
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - судді - Рибалки В.Г.,

суддів - Гагіна М.В., Кононенко О.Ю.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 03 серпня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, про стягнення аліментів,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 03 серпня 2015 року зобов'язано стягувати з ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, аліменти виплачувати матері дитини ОСОБА_3, починаючи стягнення з 26 червня 2015 року.

Рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 посилається на порушення судом при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення Зарічного районного суду м. Суми від 03 серпня 2015 року та закрити провадження у справі.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що сторони по справі перебували у шлюбі з 18 березня 1989 року та мають дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Неповнолітня дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Згідно ч. ч. 1 - 3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При розгляді справи суд першої інстанції належним чином з`ясував та перевірив доводи та заперечення сторін, дав належну оцінку зібраним у справі доказам та обґрунтував висновки викладені в рішенні.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд міг відкласти розгляд справи, оскільки неявка в суд віддповідача була першою і він не мав можливості заперечити проти позову та бути присутнім в судовому засіданні є безпідставними. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, а заява про відкладення розгляду справи від його імені в матеріалах справи відсутня. Таким чином, суд першої інстанції при ухваленні рішення не допустив порушення норм процесуального права.

Ствердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не було встановлено стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення, а задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 суд керувався тільки тим, що відповідач є батьком дитини не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. Суду першої інстанції позивачкою при поданні позовної заяви було додано: копію свідоцтва про укладення шлюбу, свідоцтво про народження дитини, довідку про склад сім'ї, копію свого паспорта та паспорта відповідача.

ОСОБА_1 до суду не надано ніяких доказів, які б свідчили про неможливість ним сплачувати аліменти на неповнолітню доньку. Часу для надання вказаних доказів у відповідача було достатньо, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції, обґрунтовано пославшись на норми Сімейного Кодексу України зобов'язав стягувати з ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, аліменти виплачувати матері дитини ОСОБА_3, починаючи стягнення з 26 червня 2015 року.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

У зв'язку з цим апеляційну скаргу необхідно відхилити, а ухвалу суду - залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 220, 303, 307, 308, 312, 313, 315, ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 03 серпня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: