Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1620/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Шевченко І. М.
Доповідач Суровицька Л. В.
УХВАЛА

Іменем України

01.07.2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді - Суровицької Л.В.

суддів - Кіселика С.А., Суржика М.М..

секретар - Кравченко Я.С.

за участю представника позивача та представника відповідача, розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою Вишні-Чижової Ганни Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Кіровоградської міської ради про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування розпорядження про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Кіровоградської міської ради про визнання звільнення незаконним, скасування розпорядження про звільнення, поновлення на займаній посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Зазначав, що 01 вересня 2014 року розпорядженням Кіровоградського міського голови за № 199-к його було призначено на посаду директора комунального підприємства "Кіровоградська аварійно-диспетчерська служба" з 03 вересня 2014 року на умовах контракту, терміном по 03 грудня 2014 року. Після закінчення дії цього контракту, розпорядженням міського голови за № 294-к про переукладення контракту, 4 грудня 2014 року підписано контракт з ним, як директором комунального підприємства, на строк по 04 березня 2015 року. Розпорядженням Кіровоградського міського голови від 20 лютого 2015 року за № 33-к його звільнено з посади директора КП "Кіровоградська аварійно диспетчерська служба" 04 березня 2015 року у зв'язку із закінченням строку трудового договору на підставі п.2 ст.36 КЗпП України. Вважає вказане звільнення незаконним та таким, що грубо порушує його конституційні та трудові права. Оскільки трудовий договір з ним було переукладено, то відповідно до ч.2 ст.23 КЗпП він вважається таким, що укладений на невизначений строк. Крім того, після 4 березня 2015 року він продовжував працювати на посаді директора КП, виконував свої посадові обов'язки. Просив суд визнати незаконним та скасувати розпорядження міського голови від 20 лютого 2015 року № 33-к "Про звільнення ОСОБА_3 з посади директора КП "Кіровоградська аварійно диспетчерська служба" у зв'язку із закінченням дії контракту, поновити його на посаді директора КП, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу (а.с.2-4).

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено (а.с.77-81).

В апеляційній скарзі адвокат Вишня-Чижова Г.В., яка діє в інтересах ОСОБА_3, просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги, а представник відповідача заперечив проти них.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із наступних підстав.

Судом встановлено, що розпорядженням Кіровоградського міського голови від 01 вересня 2014 року № 199-к ОСОБА_3 було призначено на посаду директора комунального підприємства «Кіровоградська аварійно-диспетчерська служба» з 03 вересня 2014 року на умовах контракту. (а.с.7).

Відповідно до вказаного розпорядження 03 вересня 2014 року укладено з ОСОБА_3 контракт, як з керівником комунального підприємства «Кіровоградська аварійно-диспетчерська служба», що є у комунальній власності міста Кіровограда, на строк з 03 вересня 2014 року по 03 грудня 2014 року (а.с.8-10).

На підставі заяви ОСОБА_3 від 02 грудня 2014 року, розпорядженням Кіровоградського міського голови від 03 грудня 2014 року № 294 -к переукладено контракт з директором КП «Кіровоградська аварійно-диспетчерська служба» на строк з 04 грудня 2014 року по 04 березня 2015 року (а.с.11, 12-14).

Відповідно до п.6.3 контракту, контракт набирає чинності з моменту підписання сторонами.

Підпунктом «а» пункту 5.2 контракту передбачено, що цей контракт припиняється без підписання додаткових угод після закінчення терміну дії контракту (а.с.13).

Розпорядженням Кіровоградського міського голови від 20 лютого 2015 року № 33-к ОСОБА_3 звільнено з посади директора комунального підприємства «Кіроворадська аварійно-диспетчерська служба» 04 березня 2015 року у зв'язку із закінченням строку трудового договору (п.2 ст.36 КЗпП України). Зазначено, що контракт від 04 грудня 2014 року вважати припиненим. Виконання обов'язків директора цього підприємства тимчасово покладено на майстра ОСОБА_5. ОСОБА_3 зобов'язано здійснити передачу справ, основних фондів та матеріальних цінностей по акту майстру КП «Кіровоградська аварійно-диспетчерська служба» ОСОБА_5 (а.с.15, 6).

Згідно ч.3 ст.21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Зміст ч.3 ст.21 КЗпП України дає підстави вважати, що контрактна форма застосовується до строкових трудових договорів.

Як свідчать матеріали справи Комунальне підприємство "Кіровоградська аварійно-диспетчерська служба", є юридичною особою, перебуває у комунальній власності.

Позивача було призначено на посаду директора вказаного комунального підприємства на підставі ст.ст.42,59 Закону України "Про місцеве самоврядування".

Пунктом 4 статті 65 Господарського кодексу України передбачено, що у разі найму керівника підприємства з ним укладається договір (контракт), в якому визначаються строк найму, права, обов'язки і відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1993 року № 203 затверджено Положення про порядок укладення контракту з керівником підприємства, що є у державній власності, при найманні на роботу.

Згідно пункту 5 постанови рекомендовано місцевим органам виконавчої влади при укладанні контрактів з керівниками підприємств, що є у комунальній власності, застосовувати порядок, передбачений Положенням цієї постанови.

Отже, керівник підприємства відноситься до категорії працівників, які згідно з законодавством працюють за контрактом.

Відповідно до п.2 ст.36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не поставила вимогу про їх припинення.

За змістом ч. 2 ст. 23 та ч. 2 ст. 39-1 КЗпП України трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, вважаються такими, що укладені на невизначений строк, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 23, тобто щодо строкових трудових договорів, укладених у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках передбачених законодавством.

Як свідчать матеріали справи з позивачем було укладено контракт, як з керівником комунального підприємства 03 вересня 2014 року терміном по 03 грудня 2014 року, а по закінченню цього строку, переукладено контракт на строк з 04 грудня 2014 року по 04 березня 2015 року та після закінчення вказаного строку, звільнено позивача з посади директора комунального підприємства у зв' язку із закінченням строку трудового договору.

Оскільки трудовий договір (контракт), укладений між сторонами, був обумовлений характером роботи, а посада керівника комунального підприємства відноситься до категорії працівників, які працюють за контрактом на підставі закону, доводи позову та апеляційної скарги про те, що трудові відносини між ОСОБА_3 та Кіровоградською міською радою необхідно вважати безстроковими у зв'язку з тим, що контракт переукладався, суперечать положенням ч.2 ст.23 та ч.2 ст.39-1 КЗпП України.

Суд першої інстанції повно і всебічно з' ясував обставини справи та правильно встановив, що у даному випадку між сторонами мав місце строковий договір (контракт), форма та обов'язок укладення якого передбачені діючим законодавством. Вказаний трудовий договір віднесено до вимог ч. 2 ст. 23 КЗпП України.

Доводи позовної заяви та апеляційної скарги про те, що оскільки трудові відносини фактично тривали після закінчення строку дії контракту і жодна із сторін не поставила вимогу про їх припинення, а тому підстави для звільнення позивача були відсутні, є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

За правилами ч.1 ст. 30-1 КЗпП України, якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк.

Припинення трудових відносин виникає тоді, коли вимогу про звільнення заявила одна з сторін трудового договору - працівник чи власник або упованожений ним орган. При такому волевиявленні однієї із сторін інша сторона не може перешкоджати припиненню трудових відносин.

Проте, 04 березня 2015 року ОСОБА_3 було звільнено у зв'язку із закінченням строку контракту, що підтверджується розпорядженням Кіровоградського міського голови від 20 лютого 2015 року № 33-к, з яким позивач був ознайомлений під підпис 04 березня 2015 року, покладенням цим розпорядженням виконання обов' язків директора КП "Кіровоградська аварійно-диспетчерська служба" на іншу особу - майстра ОСОБА_5 (а.с.15, записом в його трудовій книжці про звільнення (а.с.6).

Отже, оскільки позивача було звільнено саме в останній день дії строкового договору, то немає підстав вважати, що трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення.

Документи, які позивач надав на підтвердження виконання ним трудових обов' язків після 04 березня 2015 року, а саме наказ № 8 від 05 березня 2015 року про проведення інвентаризації станом на 5 березня 2015 року , інвентаризаційний опис основних засобів від 06 березня 2015 року та наказ (розпорядження) № 8-к від 05 березня 2015 року про прийняття на роботу з 9 березня 2015 року ОСОБА_6, за його підписом, як директора КП "АДС" (а.с.16,17-18,19,20-21), не є доказами продовження позивачем трудових відносин після 05 березня 2015 року.

Пунктом 3 розпорядженням Кіровоградського міського голови від 20 лютого 2015 року № 33-к про звільнення ОСОБА_3 з посади директора КП "АДС" з 04 березня 2015 року, ОСОБА_3 зобов' язано здійснити передачу справ, основних фондів та матеріальних цінностей по акту майстру КП ОСОБА_5 (а.с.15).

Як свідчить зміст інвентаризаційних описів № 1 та № 2 основних засобів від 06 березня 2013 року, інвентаризація здійснювалась на підставі наказу (розпорядження) від 20 лютого 2015 року № 33-к, тобто саме у зв'язку із звільненням директора і необхідністю передачі основних засобів в.о. директора ОСОБА_5.

Пунктом 6.4 контракту передбачено, що начальник, який звільняється, в останній робочий день організовує проведення інвентаризації всіх матеріальних цінностей підприємства, здійснює передачу документів, справ та направляє матеріали до Головного управління житлово-комунального господарства Кіровоградської міської ради.

Комісія для проведення інвентаризації основних фондів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей та коштів , створена наказом № 8 від 5 березня 2015 року за підписом в.о. директора КП «АДС» - ОСОБА_5 (а.с.55).

Надані позивачем наказ № 8 від 05 березня 2015 року про проведення інвентаризації та наказ (розпорядження) № 8-к від 05 березня 2015 року про прийняття на роботу ОСОБА_6 не мають правового значення, оскільки вони підписані позивачем вже після його звільнення з 04 березня 2015 року.

Крім того, як підтверджується наказом № 9-к від 05 березня 2015 року в.о. директора АДС, скасовано наказ № 8-к від 5 березня 2015 року, а ОСОБА_6 прийнято на роботу саме на підставі наказу № 9-к від 05 березня 2015 року в.о. директора КП "АДС" ОСОБА_5 (а.с.56).

Доводи позову та апеляційної скарги проте, що позивач продовжував працювати після 04 березня 2015 року на посаді директора КП, спростовуються табелем обліку робочого часу за березень 2015 року, в якому містяться дані про те, що ОСОБА_3 пропрацював у березні лише три робочих дні, після чого був звільнений (а.с. 69 ).

Виписка по картковому рахунку позивача від 28 травня 2015 року, в якій містяться дані про перерахунок на картку позивача 12 березня 2015 року та 19 березня 2015 року коштів, не є доказом оплати його роботи за період після 04 березня 2015 року, оскільки підтверджує лише дати виплати коштів та суми, отримані позивачем від підприємства (а.с.63).

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачу не була видана трудова книжка в день звільнення та несвоєчасно здійснено розрахунок при звільненні, не були предметом розгляду в суді першої інстанції, оскільки будь-які позовні вимоги з підстав затримки видачі трудової книжки та затримки розрахунку при звільненні, позивачем не заявлялись.

Суд першої інстанції оцінив докази, надані сторонами відповідно до вимог ст.212 ЦПК України та прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про дотримання відповідачем вимог трудового законодавства при звільненні позивача та відсутність правових підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишається без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Вишні-Чижової Ганни Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча суддя:

Судді: