АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Болтунової Л.М.

суддів: Козлова С.П., Тамакулової В.О.

при секретарі: Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 06 квітня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 06 квітня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду та просить ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у серпні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що у регіональному відділенні ПАТ КБ «Приватбанк», що знаходиться у м. Сімферополі було укладено договір № SAMDN9712 « Вклад «Стандарт 3 мес.», згідно до якого він передав банку, для розміщення на депозитному вкладі, 500 000 доларів США строком на 3 місяці та виплатою 8% річних на суму вкладу. 04 квітня та 14 травня 2014 року позивач звернувся на адресу ПАТ КБ «Приватбанк» з заявами про повернення грошових коштів за даним договором, та сплату нарахованих відсотків, які не були задоволені. Позивач просив стягнути на його користь з відповідача суму вкладу за вказаним договором у розмірі 500 000 доларів США, що є еквівалентом 6 000 000 грн. станом на день подання позову.

На підтвердження своїх позовних вимог ОСОБА_2 представив ксерокопії дублікату договору № SAMDN9712 «Вклад «Стандарт 3 мес.» та клієнтський витяг по договору . ( а.с. 6-8)

Оригінал договору, а також документ, що підтверджує внесення грошової суми і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту, позивач не надав.

Крім того, згідно ксерокопії клієнтського витягу без номеру та дати, остання дата операції зазначена 10 березня 2014 року, а дублікат договору № SAMDN9712 «Вклад «Стандарт 3 мес.» від 09 жовтня 2013 року був розпечатаний 12 березня 2014 року. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності та необґрунтованості.

З таким висновком погоджується колегія суддів, оскільки він відповідає матеріалам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 59, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалюючи рішення правильно зазначив, що надані позивачем документи не є належними та допустимими доказами на підтвердження його позову, у розумінні вказаних вимог закону.

Стосовно доводів представника позивача, в апеляційній скарзі, про надання дублікату договору, і що, саме він, в існуючому вигляді був складений працівниками відповідача, підписаний та виданий вкладнику договір вкладу від 09 жовтня 2013 року, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи та самим дублікатом. ( а.с.6,118)

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції була дана належна оцінка наданим сторонами доказам у сукупності з встановленими обставинами справи, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, а інші доводи скарги фактично зводяться до їх переоцінки. Рішення суду відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування та ухвалення нового рішення не вбачається. А отже апеляційна скарга не задовольняється.

Керуючись ст.303,307,308 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 06 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: