УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2015 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» про стягнення коштів, -

у с т а н о в и л а:

30.07.2015 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» про стягнення коштів.

У вказаній позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором про внесенні змін до договору про надання компенсації у формі будівництва дачного будинку та нової земельної ділянки при вилученні земельної ділянки для суспільних потреб будівництва Подільського мостового переходу у розмірі 219939,71 грн. з урахуванням інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних від простроченої суми.

В матеріалах позову міститься нотаріально посвідчена копія Договору від 27.05.2014 року про внесенні змін до договору про надання компенсації у формі будівництва дачного будинку та нової земельної ділянки при вилученні земельної ділянки для суспільних потреб будівництва Подільського мостового переходу від 26.03.2009 року. За умовами вказаного договору відповідач зобовязався сплатити позивачу вартість проведеного позивачем будівництва будинку власними силами у сумі 163794,20 грн.

Ознайомившись зі змістом поданої позовної заяви та доданими до неї документами приходжу до висновку про те, що позовна заява не підсудна ОСОБА_2 районному суму м. Києва і підлягає поверненню позивачу для подання до належного суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

За даними відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, місцем знаходження Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» є: м. Київ, вул. Командарма Каменєва, 6, що територіально належить до Печерського району м. Києва на який розповсюджуються повноваження Печерського районного суду м. Києва.

Звертаючись до суду з відповідним позовом позивач посилається на положення ст. 114 ЦПК України за змістом якої, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Виходячи з аналізу зазначеної правової норми, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та стосуються будь-яких вимог, повязаних з правом особи на нерухоме майно, незалежно від того стосується це права власності, чи права користування таким майном.

Як розяснено у п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 року, спори, пов'язані із захистом права власності та інших речових прав, розглядаються судами відповідно до визначеної процесуальним законом юрисдикції. Відповідно до частини першої статті 114 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) позови, що виникають з приводу захисту права власності та інших речових прав на нерухоме майно пред'являються за місцем знаходження майна або основної його частини (виключна підсудність). До позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов'язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. Правила виключної підсудності поширюються також на спори щодо майнових прав на незавершені будівництвом об'єкти нерухомості, об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення.

В даному випадку суд вважає, що правила виключної підсудності не поширюють на виниклий між сторонами спір і застосуванню підлягають загальні правила підсудності за місцем знаходження відповідача, оскільки спір не стосується права власності, або будь-якого іншого речового права, про порушення права власності та необхідності його захисту позивачем не заявляється.

Суть спору полягає у стягненні компенсації за здійснене позивачем будівництво власними силами і не стосується будь-яких вимог, повязаних з правом особи на нерухоме майно, як то право власності, чи права користування таким майном.

Згідно положень ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, заява повертається у випадку коли справа не підсудна цьому суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 109, 115, 121, 293, 294 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» про стягнення коштів повернути позивачу, для подання до належного суду.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в сумі 2199 (дві тисячі сто девяносто девять) грн. 40 коп., що сплачено відповідно до квитанції від 30.07.2015 року на р/р 0005, отримувач УДКСУ у ОСОБА_2 районі м. Києва, банк отримувача ГУДКСУ у м. Києві, МФО 820019, код отримувача 38012871.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -