АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 643/5844/15-ц
Провадження № 22-ц-/790/5854/15 Головуючий І інстанції: Єлізарова І.Є.
Категорія: інші Доповідач:Івах А.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Івах А.П.,

суддів - Пономаренко Ю.А., Шевченко Н.Ф.,

при секретарі - Курносовій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2015 року по справі за поданням Головного державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ Баранової В.В. про обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_2 про обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_4, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року Головний державний виконавець Московського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ Баранова В.В. звернулася до суду з поданням про обмеження виїзду за межі України.

В обґрунтування подання посилалася на те, що в провадженні державного виконавця відділу ДВС ХМУЮ знаходиться виконавче провадження, про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_5 заборгованість у розмірі 100000 грн..

06 лютого 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та встановлено термін для самостійного виконання рішення суду.

Проте в строк для добровільного виконання та після того рішення суду не виконується.

Згідно відповіді ДПС України боржник як платник податків в органах ДПС не перебуває.

Згідно відповіді УПФУ боржник пенсію не отримує.

За даними УДАЇ в Харківській області транспортні засоби за ОСОБА_2 не зареєстровані.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2015 року подання головного державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ Баранової В.В. задоволено, тимчасово обмежено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу шляхом зборони перетинання державного кордону України до виконання своїх зобов'язань, покладених на нього по примусовому виконанню виконавчого листа №641/8033/14к, виданого 04.02.2015 року Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 заборгованість у розмірі 10000 грн..

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про її скасування, посилаючись на те, що ухвала є незаконною, справа розглянута неповно, з грубим порушенням прав та законних інтересів боржника.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного:

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право здійснювати повноваження, передбачені цим та іншими законами, а громадянин України може бути обмежений у праві виїзду за межі України зокрема, у разі наявності невиконаного зобов'язання, покладеного на боржника судовим рішенням.

З висновком суду першої інстанції судова колегія погодитися не може і у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України вважає за необхідне скасувати ухвалу суду та у задоволенні подання ВДВС відмовити.

Ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконанні зобов'язання, або він ухиляється від виконання зобов'язань покладених на нього рішенням - до виконання зобов'язань.

Відповідно вимог п. 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Отже, державний виконавець має довести, що боржник ухиляється від виконання зобов'язання.

Разом з тим, у поданні не зазначено, в чому полягає ухилення боржника від виконання судового рішення. Жодного належного та допустимого, у розумінні вимог ст. 57 -59 ЦПК України, доказу матеріали справи не містять. Суд обмежився посиланням на Закон України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України та Закон України «Про державну прикордонну службу України» не навів доказів ухилення від виконання судового рішення та мотивів, як того вимагають положення ч. 3 ст. 215 ЦПК України, необхідності тимчасового обмеження ОСОБА_2 у виїзді за межі України.

У відповідності до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє.

А за положеннями ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухваленні рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На виконання вимог цивільного процесуального закону державний виконавець не довів та не обґрунтував свого подання, тому підстав для його задоволення судова колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 2 ст. 307, п. 2 ч. 1 ст. 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2015 року скасувати.

У задоволенні поданням Головного державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ Баранової В.В. про обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -