Справа № 182/416/15-ц
Провадження № 2/0182/1094/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.05.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Шестакової З.С.

при секретарі - Пометій Є.Т.,

розглянувши и у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м. Нікополя Дніпропетровської області в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради про визнання права власності, суд

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до територіальної громади м. Нікополя Дніпропетровської області в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради про визнання права власності.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько, ОСОБА_2, який до дня смерті мешкав в АДРЕСА_1.

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 спадщиною не розпорядився.

Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1, та автомобіль ВАЗ-21063, 1986 року випуску, державний № НОМЕР_1.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 є позивач по справі, яка прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки постійно проживала в цьому будинку та була зареєстрована за місцем знаходження спадкового майна за адресою: АДРЕСА_1.

23 січня 2003 року вона отримала у Першій Нікопольській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на автомобіль ВАЗ-21063, 1986 року випуску, державний № НОМЕР_1.

В той же час, свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1, видано не було, оскільки житловий будинок не був введений в експлуатацію.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 була надана у безстрокове користування земельна ділянка для будівництва індивідуального житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, житловий будинок був ним побудований до 5 серпня 1992 року, та приймаючи до уваги те, що позивач прийняла спадщину відповідно до вимог ст.ст. 529, 549 ЦК України (в редакції 1963 року, яка діяла на момент відкриття спадщини), ОСОБА_1 просила суд задовольнити її позовні вимоги та визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач не з'явилася та надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити.

Відповідач з позовом ознайомлений, про день розгляду справи належним чином повідомлений. 02 квітня 2015 року від представника виконавчого комітету Нікопольської міської ради надійшла до суду заява, в якій представник проти позову не заперечив та просив суд розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 529 ч. 1 ЦК України (в редакції 1963 року, яка діяла на момент відкриття спадщини) при успадковуванні за законом спадкоємцями першої черги є у рівних частках діти (у тому числі усиновлені), подружжя та батьки померлого.

Згідно зі ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав у державну нотаріальну контору по місцю відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Вказані дії повинні бути здійснені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як встановлено судом 17 травня 1965 року між виконавчим комітетом Нікопольського міської ради народних депутатів та ОСОБА_2 був укладений договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності. Даний договір був посвідчений Першою Нікопольською нотаріальною конторою 17 травня 1965 року за реєстровим № 1-945 (а.с.6).

Відповідно до умов даного договору ОСОБА_2 була надана земельна ділянка загальною площею 540 кв.м за адресою: АДРЕСА_1. На вказаній земельній ділянці ОСОБА_2 зобов'язався побудувати житловий будинок житловою площею 34,64 кв.м із 3-х кімнат (а.с.6).

За період з 1965 по 1968 рік ОСОБА_2 на вказаній земельній ділянці побудував житловий будинок літ. А з надвірними будівлями (літ. Б, літ. В, забори, водопровід, замощення) та в 1981 році побудував гараж літ. Г.

У 1981 році ОСОБА_2 був виданий технічний паспорт (номер інвентарної справи 2557) (а.с.19-24).

Згідно довідки КП „Нікопольське МБТІ" № 797 від 20.05.2015 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 року не було зареєстровано.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_2, який доводиться рідним батьком ОСОБА_1 (а.с.13,14).

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 спадщиною не розпорядився.

Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1, та автомобіль ВАЗ-21063, 1986 року випуску, державний № НОМЕР_1.

Відповідно до вимог ст. 529 ч. 1 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 є позивач по справі, яка прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки постійно проживала в цьому будинку з дня його будування та з 23 січня 1988 року була зареєстрована за місцем знаходження спадкового майна за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9,25-28).

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 є позивач по справі, яка прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки постійно проживала в цьому будинку та була зареєстрована за місцем знаходження спадкового майна за адресою: АДРЕСА_1.

23 січня 2003 року Перша Нікопольська державна нотаріальна контора видала ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на автомобіль ВАЗ-21063, 1986 року випуску, державний № НОМЕР_1.

В той же час, листом № 3354/02-14 від 20 грудня 2014 року державний нотаріус Першої Нікопольської державної нотаріальної контори повідомив ОСОБА_1 про неможливість видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1, оскільки житловий будинок не був введений в експлуатацію (а.с.4).

Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А3.1-3-94 „Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється:

· оформлення свідоцтва на право власності на об'єкти, які були закінчені будівництвом після 05 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними;

· по об'єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

Отже, виходячи зі змісту наведених нормативних актів та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_2 збудував житловий будинок до 05 серпня 1992 року, він мав можливість за умови прийняття будинку в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, який був побудований на земельній ділянці, яка перебувала в його законному користуванні або у приватній власності.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає доцільним визнати за спадкоємцем ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1, та збудований спадкодавцем до 05 серпня 1992 року, тим самим задовольнивши її позовні вимоги.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 58, 60, 74, 209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК України, 529, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ. А, загальною площею 62,7 кв.м., житловою площею 46,1 кв.м., з надвірними будівлями: сарай літ. Б, гараж літ. Г, вбиральня літ. В, паркан № 1,2,3, замощення І, розташований за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Нікополі, Дніпропетровської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було ухвалене без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: З. С. Шестакова