АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

[1]

28 травня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І., Чобіток А.О.

при секретарі - Басюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 лютого 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

у червні 2013 року позивач, який є правонаступником АТ «УкрСиббанк», звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 673 698 грн. 48 коп., посилаючись на те, що боржник ОСОБА_1 не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18 лютого 2014 р. позов було задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне встановлення обставин по справі.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що АТ «УкрСиббанк», правонаступником якого він є, уклав 23.11.2007 р. з позичальником ОСОБА_1 Кредитний договір, за умовами якого надав в кредит кошти в сумі 74 700 дол. США зі сплатою відсотків в розмірі 13,9% річних на строк до 23.11.2014 р. На забезпечення виконання договору 23.11.2007 р. було укладено Договір поруки з ОСОБА_2

Оскільки позичальник не виконував взятих на себе зобов'язань, позивач просив стягнути з позичальника та поручителя солідарно суму заборгованості, яка складається з заборгованості по основному договору: по відсоткам - 11 987 грн., за додатковою угодою: тіло кредиту - 497 746 грн. 17 коп., по відсоткам - 163 964 грн. 48 коп., а всього 673 698 грн. 48 коп.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18 лютого 2014 р. позов було задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що боржник неналежним чином виконував взяті на себе зобов'язання, а тому вся сума заборгованості має бути достроково стягнута з боржника та поручителя солідарно.

Однак повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції неможливо, оскільки він не відповідає встановленим по справі обставинам.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 23.11.2007 р. уклав з АТ «УкрСиббанк» кредитний договір №0, за умовами якого отримав кредитні кошти в сумі 74 700 дол. США зі сплатою 13,9% річних терміном дії до 23.11.2014 р.

На забезпечення виконання договору того ж дня з ОСОБА_2 було укладено Договір поруки.

Також позивач вказував, що 23.11.2007 р. до Кредитного договору було укладено Додаткову угоду №1 та 30.01.2009 р. - Додаткову угоду №2, якою було змінено схему погашення кредиту та змінено реєстраційний номер договору в системі обліку банку та присвоєно №1. При цьому позивач відокремив в двох Довідках заборгованість за кредитним договором №0, яка становить 11 987 грн. 82 коп., а за кредитним договором №1 - 661 710 грн. 66 коп.

В ході розгляду справи відповідач ОСОБА_1 заперечував проти факту укладення ним Додаткової угоди №2 від 30.01.2009 р. та заявив клопотання про призначення по справі почеркознавчої експертизи щодо належності йому підпису на угоді.

Відповідно до Висновку судово-почеркознавчої експертизи №15712/15713 від 17.03.2015 р. підписи від імені ОСОБА_1 в Додатковій угоді №2 від 30.01.2009 р. на першому та другому, сьомому аркуші Графіка платежів виконані не ОСОБА_1, а іншою особою.

За таких обставин, заборгованість, яка була нарахована позивачем відповідно до Кредитного договору №1, стягненню не підлягає, оскільки такий договір з ОСОБА_1 не укладався. Відповідно до 638 ЦК України договір є укладеним , якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Оскільки додаткова угода не підписана ОСОБА_1, вказаний договір не можна визнати укладеним і відповідно він не створює юридичних наслідків.

Відповідач ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просив відмовити в задоволенні позовних вимог взагалі, однак визнає розмір заборгованості за кредитним договором №№0, яка становить 11 987 грн. 82 коп.

Представник позивача в судовому засіданні не зміг пояснити обставини укладення Додаткової угоди з відповідачем, оскільки угода укладалась в іншому банку і право вимоги було придбано ним за Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 р. . Після проведення експертизи представник позивача в судове засідання не з'явився та не подавав будь-яких уточнень щодо нарахування заборгованості.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції слід змінити та визначити розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідачів солідарно в сумі 11 987 грн. 82 коп.

Відповідно до задоволеної частини позовних вимог підлягає зменшенню розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача згідно ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 лютого 2014 р. змінити та визначити розмір заборгованості в сумі 11 987 грн. 82 коп. та суму судового збору по 121 грн. 80 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів в частині зупинення провадження.

Головуючий

Судді

№ справи: 759/8261/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/86/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Ключник А.С.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.