Справа № 459/1274/15 Головуючий у 1 інстанції: Кріль М.Д.
Провадження № 22-ц/783/4196/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

Суддів: Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.

Секретар: Гацій І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 16 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Сокальського районного суду Львівської області, держави Україна в особі Міністерства юстиції України про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою відмовлено у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Сокальського районного суду Львівської області, держави Україна в особі Міністерства юстиції України про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалу оскаржив позивач ОСОБА_2 В апеляційній скарзі зазначає, що вважає ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена без з»ясування всіх обставин справи та оцінки доказів. Стверджує, що суд дійшов помилкового висновку, зазначивши, що оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, так як він не оскаржує дії судді, а ставить питання про відшкодування шкоди спричиненої незаконним діями судді. Відмовляючи у відкритті провадження, суд не вказав в оскаржуваній ухвалі норми закону, які забороняють звертатися з таким позовом, а також те, що на дані правовідносини юрисдикція суду не поширюється. Зазначає, що суд не врахував ст.1176 ЦК України, якою передбачено право на відшкодування шкоди завданої неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду. Такими діями суд порушив його права та вимоги Конституції України. Просить ухвалу суду скасувати та передати питання відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Сторони у справі в судове засідання не з"явились, тому відповідно до ст.197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення з вказаним позовом стала ухвала Сокальського районного суду Львівської області від 28.05.2015 року, якою ОСОБА_2 відмовлено у відкритті провадження у справі за його позовною заявою до Генеральної Прокуратури України про стягнення моральної шкоди.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідності до Конституції України рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питанні здійснення правосуддя, пов»язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржувати ся у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій ( чи відшкодування моральної шкоди одночасно з оскарженням таких дій) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Колегія суддів цілком погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 126 і 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 "Про незалежність судової влади" зазначено, що виключне право перевірки законності та обгрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскаржуння у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв із таким предметом.

Отже, зазначеними положеннями Конституції України визначено, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, пов'язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальними закономи, а не шляхом оскарження їх дій до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи незалежним судом.

У зв'язку із викладеним розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є, по суті, оскарження процесуальних дій судді (суду), пов'язаних із розглядом справи (від стадії відкриття провадження у справі до розгляду по суті, перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законом порядках і їх виконання), нормами ЦПК України чи іншими законами України не передбачено.

Щодо доводів апеляційної скарги про не врахування судом ч.6 ст. 1176 ЦК України, яка передбачає, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах, то слід зазначити, що застосування цього законодавчого положення можливе у випадку, коли предметом позову є інші дії чи бездіяльність, зокрема, суду, які не пов'язані зі здійсненням правосуддя, відправленням судочинства, яке має на меті прийняття акту органом судової влади.

Тобто, це інші дії суддів (суду) при здійсненні правосуддя, коли спір не вирішується по суті, у разі їх незаконних дій або бездіяльності і якщо вина судді встановлена не лише вироком суду, а й іншим відповідним рішенням суду.

Таке законодавче врегулювання відповідає вимогам статтей 6 і 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

З врахуванням вище наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування законної та обґрунтованої ухвали.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст.307 ч.2 п.1,312 ч.1 п.1,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 16 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Ю.Р. Мікуш

Судді: А.В. Ніткевич

О.Ф. Павлишин