Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2015 р.

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.,

при секретарі Шевчук М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Одеса, в залі суду № 15, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні прав власності, виселення, вселення, та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, за участю третьої особи без самостійних вимог приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними вимогами в яких зазначила, що вона після смерті ОСОБА_4, померлого 09.10.2013р. на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.07.2014р. є власником квартири АДРЕСА_1. Проте, вона не може розпорядитися своєю власністю, оскільки син померлого ОСОБА_2 самовільно вибив замки у вхідних дверях, вселився в квартиру та перешкоджає їй до цього часу. Посилаючись на зазначені обставини ОСОБА_1 просить усунути перешкоду у здійсненні прав власника квартири, виселити відповідача та вселити її в спірну квартиру.

ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні предявлені позовні вимоги підтримали, просять задовольнити.

ОСОБА_2 не визнавши предявлені позовні вимоги звернувся до суду з зустрічним позовом в якому посилаючись на те, що його батько ОСОБА_4 під час укладання заповіту від 23.08.2013р. в силу свого хворого стану, приймання сильно діючих ліків, в тому числі і такі, що включають наркотичні речовини, не міг розуміти значення своїх дій та ними керувати. Посилаючись на зазначені обставини просить визнати недійсним заповіт укладений його батьком ОСОБА_4, за яким він заповідав все своє майно ОСОБА_1

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 предявлений зустрічний позов підтримали, просять задовольнити.

ОСОБА_1 зустрічний позов не визнали з підстав його безпідставності та необґрунтованості.

Суд, заслухавши сторін та їх представників, допитавши свідків, розглянувши і дослідивши матеріали справи і надані документи в сукупності, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються главами 85,23,30 ЦК України «Спадкування за заповітом», «Право власності», «Захист права власності», зокрема, ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, які визначають, що власник, якому належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном, має право на вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З матеріалів справи убачається, що на час розгляду справи, квартира АДРЕСА_2 на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого 09.10.2013р., посвідченогодержавним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори, р. №4-507. Право власності в порядку спадкування перейшло до ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом укладеного ОСОБА_4 23.08.2013р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, р.№255.

Згідно ч.2 ст.1257 ЦК України, за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Частина 1 ст.225 ЦК України визначає, що правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Актом посмертної судово-медичної експертизи з залучення психіатра №439 від 05.06.2015р. було встановлено, що ОСОБА_4 на час складання заповіту від 23.08.2013р. не страждав на стійкий психічний розлад. Наявні в нього хвороби, а також прийняття ним медичних ліків не впливали на його психоемоційну сферу. Станом на 23.08.2013р. ОСОБА_4 міг розуміти значення своїх дій та ними керувати.

Як зазначено в п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою, яка через стійкий розлад здоровя не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла ними керувати. Дані про те, що ОСОБА_4 страждав на стійкий розлад здоровя, експертним висновком не підтверджений, а навпаки спростований.

Показання допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_6 суд до уваги не приймає, оскільки вони не впливають на розгляд справи по суті та спростовуються іншими зібраним по справі доказами.

Зважаючи на викладене, приймаючи до уваги недоведеність предявлених зустрічних позовних вимог, суд вважає, що в їх задоволенні слід відмовити в повному обсязі.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на час смерті свого батька ОСОБА_4 в спірній квартирі разом з ним не проживав та має постійне місце реєстрації свого проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, а фактично постійно проживає зі своєю співмешканкою Стельмуховою за іншою, не встановленою судом, адресою. Будь-якого права на проживання або користування спірною квартирою у ОСОБА_2, ані під час життя його батька ОСОБА_4, ані після виникнення права власності у ОСОБА_1, не виникало. Отже, слід дійти висновку, що ОСОБА_2 самовільно, без достатніх правових підстав вселився в квартиру АДРЕСА_3, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1

Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 порушує права та охоронювані законом інтереси ОСОБА_1, права якої підлягають судовому захисту, шляхом задоволення її позовних вимог у повному обсязі.

Згідно ст. 88 ЦПК України, суд стягує зГоловатюка О.С. на користьШапіро Л.В. судові витрати в розмірі 243,60 гривень.

Керуючись ст.ст.10,11,57,61,88,209,212-215,218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні нею права володіння, користування та розпорядження квартирою №21 в будинку №21 по вулиці Генерала Бочарова в м. Одесі шляхом виселення ОСОБА_2 з вказаної квартири.

Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 243,60 гривень.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним, за участю третьої особи без самостійних вимог приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня оголошення рішення суду.

Суддя