САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 206/2332/15-ц
Провадження № 2/206/780/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"15" червня 2015 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого - судді Зайченко С.В., за участю секретаря Щербини Є.С., позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа КП «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської ради, Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом в своїх інтересах та в інтересах своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 в якому просила, визнати ОСОБА_5, 1996 року народження, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 та зняти її з реєстраційного обліку за цією адресою, мотивуючи тим, що на підставі ордеру №409 від 02 лютого 1980 року її бабусі, ОСОБА_6, була надана на родину з трьох чоловік двокімнатна квартира АДРЕСА_1.

Квартира належить місцевій Раді і знаходиться на балансі КП «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської ради.

Відповідач є її двоюрідною сестрою.

Відповідач у квартирі була зареєстрована, але жодного дня в ній не проживала, речей у квартиру не перевозила, комунальні послуги не сплачує, ремонту не проводе, та не має наміру допомагати по утриманню квартири.

На даний час, у звязку зі скрутним матеріальним становищем, вона має намір отримувати житлову субсидію. Відповідач зареєстрована в квартирі, але фактично не проживає, що заважає їй отримати її законне право на допомогу від держави.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, підтвердили викладені в позовній заяві обставини. Не заперечували проти винесення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена через періодичне видання газети «Вісті Придніпров'я», оскільки місце мешкання її не відоме. На підставі ч.9 ст.74 ЦПК України після опублікування оголошення в пресі відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи.

Третя особа КП «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської ради явку свого представника в судове засідання не забезпечили, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, заперечень проти позову не мають.

Третя особа - Головне управління ДМС України в Дніпропетровській області явку свого представника в судове засідання не забезпечила , про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки не сповістили.

Заслухав доводи позивача та її представника, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

На підставі ордеру на жиле приміщення, виданого виконкомом Самарської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська №409 від 02.02.1980 року її бабусі була виділена квартира за адресою: АДРЕСА_1. Склад родини визначений у кількості 4 членів родини та складається з основного квартиронаймача і членів сім'ї.

15 листопада 2005 року бабуся позивачки ОСОБА_6 (основний квартиронаймач) померла у звязку з чим була знята з реєстраційного обліку.

На теперішній час квартира АДРЕСА_1 не значиться приватизованою та має статус квартири, що належить місцевій Раді і знаходиться на балансі КП «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської ради.

Відповідно довідки КП «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської ради №1467 від 05.06.2015р. в квартирі АДРЕСА_1 позивач ОСОБА_2, її донька ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_5

Судом встановлено, що з моменту своєї реєстрації відповідач ОСОБА_5 не проживає у вищевказаній квартирі без поважних причин, позивачка з нею не підтримує ніяких стосунків, та їй не відоме місце її мешкання. Жодних перешкод та дій до порушення права користування відповідачем вищевказаною квартирою не чинилося, вона за власною волею не проживає у квартирі.

Згідно акту, який складений сусідами - ОСОБА_5 не проживає у квартирі в квартирі АДРЕСА_1 з 2013 року, особистих її речей в квартирі немає, комунальні послуги не сплачує.

Дані обставини, також підтверджуються показами свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, які в судовому засіданні пояснили, що є сусідами позивача. Відповідачка ніколи не мешкала в спірній квартирі, особистих речей її в квартирі не має.

ОСОБА_5 не проживає за місцем своєї реєстрації понад 6 місяців без поважних причин.

Вирішуючи даний спір, суд керується ст.ст. 71, 72 ЖК України, згідно яким особа може бути визнана такою, що втратила право на житлове приміщення в судовому порядку у разі її відсутності понад шість місяці без поважної причини.

У справах про визнання наймача або членів його сім'ї, що втратили право на житлове приміщення (ст.71 ЖК України), необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлених термінів. У разі їх поважності, зокрема, неприязних взаємостосунків з іншими членами сім'ї і т.д., суд може продовжити пропущений термін.

Виходячи з положень ст. 71 ЖК України та роз'яснень, що містяться в пп. 10 і 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 "Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового кодексу України", право користування жилим приміщенням при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім ї зберігається протягом шести місяців або інших строків, передбачених цією статтею. В разі відсутності цих осіб понад встановлені строки з поважних причин (перебування у відрядженні, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) цей строк може бути продовжений судом.

Вивчивши матеріали справи і надані суду докази, суд вважає, що відповідач ОСОБА_5 відсутня за місцем своєї реєстрації з 2013 року без поважних причин, перешкод у користуванні житломїй ніхто не чинить, тому позовні вимоги про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованими і законними та такими, що підлягають задоволенню .

Відповідно до статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду, зокрема, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою тощо. Виходячи зі змісту зазначеної норми права, поняття "зняття з реєстрації" нерозривно пов'язане з поняттям "житлові права" (право власності на житлове приміщення, право користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила таке користування, виселення із займаного приміщення та інше).

Як випливає з вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку, що відповідачка втратила право користування житловим приміщенням, то є достатні підстави для зняття її з реєстрації місця проживання.

Питання судових витрат вирішити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа КП «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської ради, Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1, що є підставою для зняття її з реєстраційного обліку за вказаною адресою у Головному управлінні Державної мігаційної служби України у Дніпропетровській області.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: С.В. Зайченко