Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1456/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Бубличенко В. П.
УХВАЛА

Іменем України

15.07.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Бубличенко В.П.

суддів - Мурашка С.І., Кривохижі В.І.

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Олександрійської міської ради Кіровоградської області, виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області, Олександрійського комунального міжміського бюро технічної інвентаризації Кіровоградської області про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету, визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування рішення про державну реєстрацію та звільнення нежитлового приміщення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 лютого 2015 року і

в с т а н о в и л а :

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 лютого 2015 року у позовіОСОБА_2 до Олександрійської міської ради Кіровоградської області, виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області, Олександрійського комунального міжміського бюро технічної інвентаризації Кіровоградської області про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету, визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування рішення про державну реєстрацію та звільнення нежитлового приміщення відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Про час і місце розгляду справи відповідачі повідомлені у встановленому статтею 76 ЦПК України порядку, їх представники в судове засідання не зявилися.

Враховуючи положення ч.2 ст.305 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, колегія суддів вирішила розглядати справу у відсутності представників відповідачів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду у встановлених статтею 303 ЦПК України межах, колегія суддів вважає, що передбачених законом підстав для його скасування немає.

У позовній заяві ОСОБА_2 просив: визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради № 792 від 15.11.2012 року; визнати недійсним свідоцтво про право власності на нежитлову будівлю, розташовану в місті Олександрії Кіровоградської області по вулиці Тимірязева,2, видане 26.12.2012 року територіальній громаді міста Олександрії в особі Олександрійської міської ради; скасувати рішення Олександрійського комунального міжміського бюро технічної інвентаризації від 27.12.2012 року про державну реєстрацію права комунальної власності на вказану будівлю та зобовязати Олександрійську міську раду звільнити спірне приміщення.

Встановлено, що рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради №792 від 15.11.2012 року вирішено виділити зі складу обєкту по вулиці Нагорній, 106 будівлю літ. «Ю», що складає 1/125 частину цілісного майнового комплексу, та створити окремий обєкт нерухомості; присвоїти цьому обєкту нерухомості адресу: м.Олександрія, вул. Тимірязєва, 2; оформити право власності на обєкт на територіальну громаду м.Олександрії (а.с.50).

На підставі вказаного рішення 26.12.2012 року виконавчим комітетом Олександрійської міської ради видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно нежитлову будівлю, розташовану в місті Олександрії Кіровоградської області по вулиці Тимірязева, 2, власником якого є територіальна громада міста Олександрії в особі Олександрійської міської ради, форма власності комунальна (а.с.52).

27.12.2012 року право власності територіальної громади на вказану будівлю було зареєстровано Олександрійським комунальним міжміським бюро технічної інвентаризації (а.с.53).

Як на підставу позову про незаконність вказаних рішень ОСОБА_2 посилався на те, що спірна нежитлова будівля належить йому на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.12.2006 року, яким визнано дійсним договір купівлі-продажу, укладений 05.12.2006 року між ним і ОСОБА_3, за яким він (позивач) набув право власності на нежитлове приміщення відділу збюуту готової продукції площею 111 кв.м по вулиці Нагорній, 6 в місті Олександрії (а.с.49).

На підтвердження права ОСОБА_3 на нежитлову будівлю позивач надав копію рішення того ж суду від 04.12.2006 року про визнання дійсним договору купівлі-продажу від 29.01.2006 року, укладеного між ТОВ «Завод «Агромаш» і ОСОБА_3 (а.с.48).

Право власності за вказаними рішеннями суду не були зареєстровані ні за ОСОБА_3, ні за позивачем. Крім того, встановлено, що справа за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Завод «Агромаш» про визнання дійсним договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 29.01.2006 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області взагалі не розглядалася, що підтверджується довідкою голови цього суду від 11.02.2015 року № 4581/15 (а.с.90).

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.5 постанови № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розяснив, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК).

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК).

Відповідно до статей 330, 334 ЦК право власності на нерухоме майно, відчужене особою, яка не мала на це права, виникає у добросовісного набувача з моменту реєстрації права на таке майно, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу воно не може бути витребувано у нього (п.8 постанови).

Враховуючи наведене, суд дійшов обґрунтованого висновку, що у позивача не виникло право власності на спірне нежитлове приміщення, тому його вимоги є необгрунтованими і не підлягають задоволенню.

Рішення суду відповідає обставинам справи та вимогам закону, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 лютого 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді