У Х В А Л А

19 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Лященко Н.П.,Сеніна Ю.Л.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 5 грудня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 4 березня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Дніпропетровська міська рада, Управління Держземагенства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру", Управління Держземагенства у м. Дніпропетровську, Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, про визнання недійсним та скасування державного акта про право приватної власності на землю, скасування державної реєстрації земельної ділянки та запису в поземельній книзі, припинення права власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 5 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 4 березня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 червня 2015 року судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишено без змін.

У заяві ОСОБА_4 порушується питання про скасування рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 5 грудня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 4 березня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 червня 2015 року й ухвалення нового судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 та 4 частини першої статті 355 ЦПК України:

неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах;

невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року, постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23 жовтня 2013 року, 25 червня 2014 року, 24 вересня 2014 року, 28 січня 2015 року, 3 червня 2015 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися і суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з того, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2011 року, ухваленим у цивільній справі № 2-3557/2011, ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_5, Виконавчого комітету Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном - житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом знесення самочинно збудованого гаражу відповідачки, прибудованого нею до стіни будинку позивача, визнання незаконним рішення виконкому Бабушкінської районної ради народних депутатів від 21 березня 1997 року № 153. У зазначеному рішенні суду вказано, що існування вказаного гаражу не порушує прав ОСОБА_4, приймаючи до уваги відсутність предмету спору в частині знесення гаражу, оскільки судом встановлено, що стіна спірного гаражу була перенесена, а виконавчий комітет Бабушкінської у м. Дніпропетровську ради рішенням від 21 березня 1997 року № 153 дозволив ОСОБА_5 будівництво гаража, місце розташування якого не зазначив, зобов'язав після закінчення будівництва пред'явити гараж на огляд державної технічної комісії. Тому права позивача ніяким чином не були порушені в даній справі.

В ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року, що надана заявником як приклад, установлено, що особі незаконно надано спірну земельну ділянку, оскільки були відсутні проект землеустрою та відповідні погодження щодо її відведення, а державний акт підлягав визнанню недійсним з огляду на те, що рішення, на підставі якого він був виданий, визнано незаконним.

Порівняння змісту указаного для прикладу судового рішення зі змістом судових рішень, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судових рішень у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

У постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23 жовтня 2013 року, що надана заявником як приклад, на підставі рішення міської ради громадянам передавались земельні ділянки для ведення садівництва.

У постановах Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 25 червня та 24 вересня 2014 року, 28 січня і 3 червня 2015 року, що надані заявником як приклади, указано, що, установивши факт відсутності на час прийняття селищною радою рішення про надання громадянам земельної ділянки, затвердженої в установленому законом порядку документації, яка б установлювала межі селища, суд на підставі статей 116, 122, частини першої статті 155, пункту 12 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України (який був чинним на час прийняття селищною радою рішення) дійшов обґрунтованого висновку про перевищення селищною радою повноважень щодо розпорядження землями, які розташовані за межами населеного пункту, та недійсність такого рішення селищної ради.

Таким чином, порівняння змісту постанов Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23 жовтня 2013 року, 25 червня та 24 вересня 2014 року, 28 січня і 3 червня 2015 року, зі змістом ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 червня 2015 року, про перегляд якої подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що зазначена ухвала суду касаційної інстанції не відповідає викладеним у вказаних постановах Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Дніпропетровська міська рада, Управління Держземагенства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру", Управління Держземагенства у м. Дніпропетровську, Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, про визнання недійсним та скасування державного акта про право приватної власності на землю, скасування державної реєстрації земельної ділянки та запису в поземельній книзі, припинення права власності на земельну ділянку за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 5 грудня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 4 березня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 червня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
Н.П. Лященко Ю.Л. Сенін