Провадження №2/522/7960/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2015 року Приморський районний суд міста Одеси в складі

Головуючого судді Шликова С.П.,

за участю секретаря Бондаренко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначила, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбу з 30.06.1992 року.

Від шлюбу мають двох дітей: неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Подружні стосунки між подружжям припинені два роки тому, причиною припинення шлюбних відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей, все це призвело до фактичного припинення шлюбних відносин.

За останні три місяці, як зазначає позивач у позовній заяві, відповідач не надавав матеріальної допомоги сім'ї та не забезпечував матеріально свою сім'ю.

У добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач також не надає.

Шлюб розриває вперше, строк на примирення надавати не має необхідності.

Спору стосовно місця проживання неповнолітньої доньки між подружжям не має.

Спір щодо спільного нажитого майна на теперішній час, як вказує позивач, вона та відповідач намагаються вирішити у позасудовому порядку.

Вважає, що сім'я розпалась та зберегти її неможливо.

Просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем ОСОБА_2, судові витрати покласти на відповідача.

У судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити, надала суду аналогічні пояснення тим, що викладені у позовній заяві, а також пояснила, що строк на примирення надавати немає необхідності, оскільки сім'я розпалася та зберегти її неможливо. Питання щодо матеріального утримання доньки на теперішній час вирішується у судовому порядку. Після розірвання шлюбу виявила бажання залишитися на прізвищі «Недєлєва».

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позивачем вимоги та просив їх задовольнити.

У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення, пояснивши, що строк на примирення надавати не має необхідності, оскільки сім'я розпалася та зберегти її неможливо, діти після розірвання шлюбу залишаться проживати разом з матір'ю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у юридичному шлюбі, який був зареєстрований 30 червня 1992 року Виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Комінтернівського району Одеської області за актовим записом № 11. (а.с. 5)

Від шлюбу мають двох дітей - неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с. 11,10), які на теперішній час проживають разом з ОСОБА_5 та після розірвання шлюбу неповнолітня ОСОБА_3 залишиться проживати з нею, проти чого не заперечували сторони у судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони спільного господарства не ведуть, фактичних шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо один від одного.

Враховуючи той факт, що сторони, спільного господарства не ведуть, фактичних шлюбних відносин не підтримують, суд вважає можливим задовольнити позов і розірвати шлюб між сторонами.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат у відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 243,60 грн., сплаченого останньою за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу (а.с. 2).

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 105,110,112 СК України, керуючись ст.ст.5, 6, 8, 10, 60, 88, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований Виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Комінтернівського району Одеської області 30 червня 1992 року за актовим записом № 11.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище - ОСОБА_1.

Копію рішення суду після набрання ним чинності надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя