АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/1850/15 Головуючий 1 інстанції - Клименко О.І.
Справа № 642/4406/14-ц Доповідач - Пилипчук Н.П.
Категорія - право власності
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Трішкової І.Ю., Кірсанової Л.І.,

за участю секретаря - Черепахи С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу

за апеляційною скаргою в.о. прокурора Ленінського району м. Харкова,

на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 14 серпня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36,ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46 до Харківської міської ради про визнання право власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що рішеннями виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів м. Харкова № 146/1 від 07 червня 1994 року та № 196/1 від 02 серпня 1994 року дозволено будівництво колективних овочесховищ (підвалів) на майданчику, що прилягає до житлового будинку АДРЕСА_1. На виконання вказаних рішень громадянами у дворі житлового будинку АДРЕСА_1, за особисті кошти та особистою працею, згідно з діючими будівельними нормами та правилами були побудовані підвали (овочесховища) та гаражні бокси. З метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб, позивачами був створений та зареєстрований у встановленому законом порядку обслуговуючий кооператив «Гаражний кооператив «АВТО-ПЛЮС». Таким чином, позивачі створили нову річ і на підстав вимог ст. 331 ЦК України вважають, що набувають на неї права. Факт завершення будівництва гаражів та підвалів підтверджено технічними паспортами. Як вбачається з технічного висновку (арх. № 201-10-13 від 28.10.2013 року) про стан будівельних конструкцій нежитлових споруд літ. А-1, А1, Ап, А п та встановлення можливості їх подальшої експлуатації, дефектів в несущих конструкціях та фундаментах споруд не виявлено; технічний стан будівельних конструкцій в цілому забезпечує надійну експлуатацію та безпеку для життя і здоров'я користувачів; технічні рішення, прийняті при будівництві, відповідають вимогам діючих норм та правилам державних стандартів будівельних, санітарних та протипожежних норм.

Позивачі просять суд визнати за кожним окремо право власності на гаражні бокси, розташовані за адресою: АДРЕСА_2. Так, за ОСОБА_1 - право власності на гаражний бокс № 3 площею 17,8 м2, з підвалом № 3 площею 17,8 м2, за ОСОБА_2 право власності на гаражний бокс № 4 площею 17,8 м2, з підвалом № 4 площею 17,8 м2, за ОСОБА_3 право власності на гаражний бокс № 5 площею 17,9 м2 , з підвалом № 5 площею 6,1 м2 , за ОСОБА_47 право власності на гаражний бокс № 6 площею 35,1 м2, з підвалом № 6 площею 12,3 м2, за ОСОБА_5 право власності на гаражний бокс № 7 площею 16,7 м2, з підвалом № 7 площею 6,0 м2 ,за ОСОБА_6 право власності на гаражний бокс № 8 площею 16,5 м2, з підвалом № 8 площею 5,7 м2, за ОСОБА_8 право власності на гаражний бокс № 9 площею 16,5 м м2,за ОСОБА_48 право власності на підвал № 9 площею 5,7 м2, за ОСОБА_9 право власності на гаражний бокс № 10 площею 16,5 м2, з підвалом № 10 площею 6,3 м2, за ОСОБА_10 право власності на гаражний бокс № 11 площею 15,6 м2, з підвалом № 11 площею 6,1 м2, за ОСОБА_11 право власності на гаражний бокс № 12 площею 18,1 м2, з підвалом № 12 площею 6,2 м2, за ОСОБА_12 право власності на гаражний бокс № 13 площею 19,6 м2, з підвалом № 13 площею 6,5 м2 та підвалом № 13-«а» площею 6,3 м2, за ОСОБА_13 право власності на гаражний бокс № 14 площею 17,8 м2, з підвалом № 14-«а» площею 7,6 м2, за ОСОБА_14 право власності на підвал № 14 площею 9,0 м", за ОСОБА_15 право власності на гаражний бокс № 15 площею 16,8 м2, за ОСОБА_16 право власності на гаражний бокс № 16 площею 18,4 м м2, з підвалом № 16 площею 7,2 м2 та підвалом № 16- «а» площею 7,5 м2, за ОСОБА_17 право власності на гаражний бокс № 17 площею 15,9 м2, з підвалом № 17 площею 6,4 м2,за ОСОБА_18 право власності на гаражний бокс № 18 площею 14,8 м2, з підвалом № 18 площею 5,8 м2, за ОСОБА_19 право власності на гаражний бокс № 19 площею 15,0 м2, з підвалом № 19 площею 5,8 м2 , за ОСОБА_20 право власності на гаражний бокс № 20 площею 16,5 м2 , з підвалом № 20 площею 6,4 м2, за ОСОБА_21 право власності на гаражний бокс № 21 площею 16,5 м2, з підвалом № 21 площею 6,4 м2 та підвалом № 21-«а» площею 6,2 м2, за ОСОБА_22 право власності на гаражний бокс № 22 площею 19,7 м2 , з підвалом № 22 площею 6,8 м2 , за ОСОБА_23 право власності на гаражний бокс № 23 площею 25,2 м2, з підвалом № 23 площею 25,2 м2, за ОСОБА_24 право власності на гаражний бокс № 24 площею 17,0 м2, з підвалом № 24 площею 6,0 м2, за ОСОБА_25 право власності на гаражний бокс № 25 площею 18,4 м2, з підвалом № 25 площею 6,4 м2, за ОСОБА_26 право власності на гаражний бокс № 26 площею 17,8 м2, з підвалом № 26 площею 6,3 м2, за ОСОБА_27 право власності на гаражний бокс № 27 площею 17,8 м2, з підвалом № 27 площею 6,3 м2 ., за ОСОБА_28 право власності на гаражний бокс № 28 площею 17,8 м2 , з підвалом № 28 площею 6,3 м:, за ОСОБА_29 право власності на гаражний бокс № 29 площею 17,6 м2, з підвалом № 29 площею 6,1 м2 , за ОСОБА_30 право власності на гаражний бокс № З0 площею 15,2 м2, з підвалом № ЗО площею 6,9 м2, за ОСОБА_31 право власності на підвал № 30-«а» площею 3,8 м2, за ОСОБА_32 право власності на гаражний бокс № 31 площею 15,2 м2, ОСОБА_33 право власності на підвал № 31 площею 6,3 м2 , за ОСОБА_34 право власності на гаражний бокс № 32 площею 17,8 м2 , з підвалом № 32 площею 6,0 м2, за ОСОБА_35 право власності на гаражний бокс № 33 площею 17,2 м2, з підвалом № 33 площею 5,8 м2, за ОСОБА_36 1.1, право власності на гаражний бокс № 34 площею 18,0 м2, з підвалом № 34 площею 6,1 м2, за ОСОБА_37 право власності на гаражний бокс № 35 площею 18,1 м2, з підвалом № 35 площею 6,1 м2 , за ОСОБА_38 право власності на гаражний бокс № 36 площею 17,5 м2, з підвалом № 36 площею 5,9 м2, за ОСОБА_39 право власності на гаражний бокс № 37 площею 17,5 м2, з підвалом № 37 площею 5,9 м2, за ОСОБА_40 право власності на гаражний бокс № 38 площею 17,1 м2, з підвалом № 38 площею 5,8 м2, за ОСОБА_41 право власності на гаражний бокс № 39 площею 17,8 м2, з підвалом № 39 площею 6,0 м2 , за ОСОБА_42 право власності на гаражний бокс № 40 площею 18,3 м2, з підвалом № 40 площею 6,2 м2, за ОСОБА_43 право власності на гаражний бокс № 41 площею 18,6 м2 , з підвалом № 41 площею 18,6 м2 , за ОСОБА_44 право власності на гаражний бокс № 42 площею 19,2 м2 , з підвалом № 42 площею 19,2 м2 , за ОСОБА_45 право власності на гаражний бокс № 43 площею 51,6 м2, з підвалом № 43-«а» площею 25,4 м2 та з підвалом № 43-«б» площею 25,4 м2, за ОСОБА_46 право власності на гаражний боку № 44 площею 26,5 кв.м.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 14 серпня 2014 року позовні вимоги задоволені у повному обсязі.

В апеляційній скарзі в.о. прокурора Ленінського району м. Харкова, в інтересах Держави, просить скасувати вказане рішення суду, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилається на неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм права. Звертає увагу та те, що будівлі, що є предметом спору є самочинними, відсутності дозвільної документації на будівництво, не врегульовано питання землекористування, тому висновки суду є помилковими.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, що з'явились, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції вважав достатньою ту обставину, що спірні будівлі закінчені будівництвом, що підтверджується технічними документами.

Проте, погодитись з таким висновком суду неможливо, оскільки висновку про наявність підстав для задоволення позову суд дійшов з порушенням норм матеріального права, тому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне на підставі п. 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції скасувати й ухвалити нове з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішеннями виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів м. Харкова Харківської області № 146/1 від 07 червня 1994 року та N 196/1 від 02 серпня 1994 року дозволено будівництво колективних овочесховищ (підвалів) на майданчику, що прилягає до житлового будинку АДРЕСА_1, умови та порядок користування земельними ділянками при цьому повинні визначатися у договорі оренди землі між Ленінською районною радою народних депутатів м. Харкова Харківської області та забудовниками.

Протягом 1991 року у дворі житлового будинку АДРЕСА_1, позивачами за особисті кошти та особистою працею були побудовані підвали (овочесховища) та над вказаними підвалами (овочесховищами) - гаражні бокси №3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29,З0, 30А, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44.

05.04.2013 року позивачами був заснований обслуговуючий кооператив «Гаражний кооператив «АВТО-ПЛЮС», який було зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців під номером 0055427, ідентифікаційний код 38632291.

Право власності на будівлю набувається в прядку, який існував на час її будівництва.

Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти про прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» та в листі Державному комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється: оформлення свідоцтва на право власності на об'єкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними; по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови Кабінету міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації.

Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності.

Аналіз вищенаведених норм закону свідчить про те, що право власності на будівлі побудовані до 5 серпня 1992 року можуть визнаватися лише у разі, якщо будівництво відбувалось відповідно до чинного на той час законодавства на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що спірне нерухоме майно було споруджено на земельній ділянці, яка не була відведена для будівництва гаражів, а рішеннями виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів м. Харкова Харківської області № 146/1 від 07 червня 1994 року та N 196/1 від 02 серпня 1994 року було дозволено лише будівництво колективних овочесховищ (підвалів). Крім того, до матеріалів справи позивачі надали технічні паспорти на спірні будівлі, виготовлені у 2013 році, втім відсутні докази наявності висновків бюро технічної інвентаризації про технічний стан будівель які були б виготовлені до 5 серпня 1992 року.

За таких обставин, гаражні бокси, право власності на які просять визнати за ними позивачі як у розумінні як ст.105 ЦК України в редакції 1963 року, так і у розумінні ст. 376 ЦК України в редакції, що діє на час вирішення справи - є об*єктами самочинного будівництва, право власності на які у забудовників не виникає.

Матеріали справи не містять доказів того, що земельна ділянка, на якій розташовані гаражні бокси на час вирішення справи надана позивачам у безстрокове користування для гаражного будівництва у встановленому законом порядку, тому відсутні підстави для задоволення позову про визнання права власності на гаражні бокси як на постійні об*єкти права власності.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги є суттєвими, а рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог не можна визнати законним та обґрунтованим, воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 313, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу в.о. прокурора Ленінського району м. Харкова задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 14 серпня 2014 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21 , ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36,ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46 до Харківської міської ради про визнання право власності на нерухоме майно - відмовити.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -