У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Нагорняка В.А., Червинської М.Є.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом заступника прокурора Вінницької області в інтересах держави в особі Ладижинської міської ради до ОСОБА_4, третя особа - відділ Держземагентства у м. Ладижині Вінницької області, про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, за касаційною скаргою відділу Держземагентства у м. Ладижині Вінницької області на заочне рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 13 лютого 2015 року та рішення апеляційного суду Вінницької області від 07 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року заступник прокурора Вінницької області в інтересах держави в особі Ладижинської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просив визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_1 від 05 серпня 2011 року на право власності на земельну ділянку в м. Ладижин Вінницької області площею 0,1194 га, з кадастровим номером НОМЕР_2, виданий ОСОБА_4; скасувати в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі запис за № НОМЕР_3 про реєстрацію виданого ОСОБА_4 державного акта на право власності на земельну ділянку в м. Ладижин площею 0,1194 га, з кадастровим номером НОМЕР_2, та зобов'язати ОСОБА_4 повернути вищевказану земельну ділянку у розпорядження Ладижинської міської ради; судові витрати покласти на відповідача.

Позивач посилався на те, що проведеною прокуратурою Вінницької області перевіркою виявлено порушення законодавства при видачі ОСОБА_4 вищевказаного державного акта. Так, в державному акті не зазначено номера рішення Ладижинської міської ради від 04 липня 2008 року, а згідно з протоколом 24 сесії 5 скликання Ладижинської міської ради від 04 липня 2008 року № 24 на зазначеній сесії розглядалось п'ять питань щодо надання земельних ділянок у власність та видачі державних актів на право власності на земельні ділянки, чотири з яких стосувались видачі державних актів іншим особам, прізвища яких зазначено у відповідних рішеннях і протоколі сесії, а перше про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки працівникам соціальної сфери без зазначення конкретних осіб. За результатами розгляду вказаного питання Ладижинською міською радою прийнято рішення № 892 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки працівникам соціальної сфери», яке не пов'язано з видачею державного акта на право власності на земельну ділянку відповідачу, а регулює зовсім інші відносини. В даному рішенні не зазначено відомостей про площу землі, громадян, яким слід видати державні акти, а також в ньому не зазначено про наявність до нього певних додатків.

Крім того, земельну ділянку відповідачу передано за рахунок земель водного фонду - прибережної захисної смуги річки Південний Буг в порушення вимог статей 58-61 Земельного кодексу України.

Заочним рішенням Ладижинського міського суду від 13 лютого 2015 року позов задоволено.

Визнано недійсний, виданий ОСОБА_4 державний акт від 05 серпня 2011 року серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку в м. Ладижин Вінницької області площею 0,1194 га, з кадастровим номером НОМЕР_2.

Ухвалено скасувати в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею запис про реєстрацію ОСОБА_4 державного акта на право власності на земельну ділянку в м. Ладижин площею 0,1194 га.

Зобов'язано ОСОБА_4 повернути земельну ділянку в м. Ладижин площею 0,1194 га Ладижинської міської ради

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 07 квітня 2015 року рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 13 лютого 2015 року скасовано в частині задоволення позовних вимог заступника прокурора Вінницької області вимог про скасування в книзі записів реєстрації держаних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею запису № НОМЕР_3 про реєстрацію ОСОБА_4 державного акта на право власності на земельну ділянку в м. Ладижин площею 0,1194 га з кадастровим № НОМЕР_2 та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні вказаних вимог відмовлено.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі відділ Держземагентства у м. Ладижині Вінницької області, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та рішення апеляційного суду, у задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про те, що оскаржуваний державний акт виданий з порушенням вимог чинного законодавства.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог заступника прокурора Вінницької області вимог про скасування в книзі записів реєстрації держаних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею запису № НОМЕР_3 про реєстрацію ОСОБА_4 державного акта на право власності на земельну ділянку в м. Ладижин площею 0,1194 га, з кадастровим № НОМЕР_2, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог, оскільки введення книг при реєстрації майнових прав не передбачено; дані, які вносились до таких книг перенесені до єдиної інформаційної системи державного земельного кадастру; скасування державного акта на право власності на землю саме по собі дає право відповідним органам для внесення змін до державного реєстру.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій та з їх оцінкою.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судами попередніх інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу відділу Держземагентства у м. Ладижині Вінницької області відхилити.

Заочне рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 13 лютого 2015 року в незміненій частині та рішення апеляційного суду Вінницької області від 07 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Леванчук А.О. Нагорняк В.А. Червинська М.Є.