У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до дочірнього підприємства «Олександріяліфт-1» приватного підприємства «Олександріяліфт» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою дочірнього підприємства «Олександріяліфт-1» приватного підприємства «Олександріяліфт» на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 19 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, у якому просила поновити її на роботі у дочірньому підприємстві «Олександріяліфт-1» приватного підприємства «Олександріяліфт» (далі - ДП «Олександріяліфт-1» ПП «Олександріяліф») з 15 липня 2014 року, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу та відшкодувати завдану моральну шкоду.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що наказом від 15 липня 2014 року № 24-к вона була звільнена з посади ліфтера ДП «Олександріяліфт-1» ПП «Олександріяліфт» за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.

Вважає звільнення незаконним, оскільки відбулося не за її бажанням, а під тиском директора та засновника ПП «Олександріяліфт» ОСОБА_5

Зокрема, вказувала, що 15 липня 2014 року, перебуваючи на черговій зміні, між нею та директором виник конфлікт, внаслідок чого останній вніс запис про оголошення їй догани та вимагав від неї негайного написання заяви про звільнення. Перебуваючи в тяжкому психоемоційному стані вона змушена була написати цю заяву й фактично позбавлена можливості відкликати її, оскільки звільнена протягом одного дня. Про те, що вона не мала наміру та бажання звільнятись, свідчить факт звернення з цього приводу 18 липня 2014 року до прокуратури м. Олександрії та до Територіальної інспекції з питань праці.

Ураховуючи наведене, позивачка просила позов задовольнити.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 грудня 2014 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 19 березня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Поновлено ОСОБА_4 ліфтером ДП «Олександріяліфт-1» ПП «Олександріяліфт» з 15 липня 2014 року. Стягнуто з ДП «Олександріяліфт-1» ПП «Олександріяліфт» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 3 747,45 грн та моральну шкоду 500 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Рішення суду в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання.

У касаційній скарзі ДП «Олександріяліфт-1» ПП «Олександріяліфт», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій, ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дійшов висновку про те, що при її звільненні з боку відповідача мало місце порушення вимог чинного трудового законодавства. Зокрема, судами встановлено факт неправомірного примусу ОСОБА_4 щодо подання заяви про звільнення за власним бажанням з дня подачі такої заяви без зазначення будь-яких поважних причин.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів.

Оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди попередніх інстанцій з урахуванням встановлених обставин справи, вимог ст. 38 КЗпП України та роз'яснень Верховного Суду України у п. 12 постанови Пленуму № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» обґрунтовано дійшли висновку про задоволення позову ОСОБА_4

Доводи скарги та матеріали витребуваної справи не дають підстав вважати, що судами при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені статтями 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу дочірнього підприємства «Олександріяліфт-1» приватного підприємства «Олександріяліфт» відхилити, рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 19 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Журавель

Судді В.А. Черненко

С.П. Штелик