Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №326/442/15 Головуючий у 1-й інстанції: Каряка Д.О.
Провадження№22-ц/778/2774/15р. Суддя-доповідач Спас О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів: Полякова О.З.,

Бабак А.М.,

при секретарі Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу Приморського районного суду Запорізької області від 06 березня 2015 року

у справі за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції Сєдової Віри Дмитрівни про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_3 за межі України,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року державний виконавець ВДВС Приморського районного управління юстиції Сєдова В.Д. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_3 за межі України.

В поданні зазначала, що 20.02.2015 року ВДВС Приморського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження №46615453 з виконання виконавчого напису №202 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 12 621 грн. з урахуванням коефіцієнту інфляції, встановленому НБУ на місяць в період з грудня 2013 року по грудень 2014 року, а також пеню, що разом становить 39 108 грн. З постановою про відкриття виконавчого провадження боржник особисто під підпис ознайомлений 23.02.2015р.

ОСОБА_3 борг по аліментам не сплатив. Стягувач подала заяву, що боржник збирається їхати у Румунію працювати за контрактом, що є підставою для тимчасового обмеження в праві виїзду за межі України відповідно до Закону України "Про порядок виїзду та в'їзду в Україну громадян України".

Просила суд тимчасово обмежити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов'язань, покладених на нього виконавчим написом №202 від 14.02.2015 року виданим приватним нотаріусом Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Фіщиним В.В. про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 12 621 грн. з урахуванням коефіцієнту інфляції, встановленому НБУ на місяць в період з грудня 2013 року по грудень 2014 року, а також пеню, нараховану за прострочення платежу, що разом становить 39 108 грн.

Ухвалою Приморського районного суду Запорізької області від 06 березня 2015 року подання задоволено.

Тимчасово обмежено ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов'язань, покладених на нього виконавчим написом №202 від 14.02.2015 року виданим приватним нотаріусом Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Фіщиним В.В. про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 12 621 грн. з урахуванням коефіцієнту інфляції, встановленому НБУ на місяць в період з грудня 2013 року по грудень 2014 року, а також пеню, нараховану за прострочення платежу, що разом становить 39 108 грн. - на час до припинення ухилення від виконання цього виконавчого напису.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою подання залишити без задоволення.

Державним виконавцем подані заперечення на апеляційну скаргу, в яких спростовуються доводи апелянта, та який просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

В засідання апеляційного суду особи, які беруть участь у справі, будучи належно та своєчасно повідомленими про час та місце судового засідання, що підтверджується наявними в справі рекомендованими поштовими повідомленнями про вручення судових повісток про виклик, не з'явилися. З клопотаннями про відкладення судового засідання з повідомленням про поважність причин неявки до апеляційного суду не звернулися. Держвиконавець надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Судова колегія ухвалила про можливість розглядати справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК Україниза наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і передати питання на новий розгляд суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відповідно ст. 377-1 ЦПК Українипитання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

З оскарженої ухвали видно, що суд першої інстанції дійшов висновку про наявність передбачених п.5 ч.1. ст. 6 "Про порядок виїзду з України і в'їзду в України громадян України" підстав для задоволення подання, не перевіривши наявності доказів ухилення особи від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

До матеріалів справи додана копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.02.2015р., на якій міститься підпис боржника ОСОБА_3, що він ознайомлений з постановою 23.02.2015р.

Матеріали справи не містять жодного документу на підтвердження тих обставин, що з 23.02.2015р. (дня ознайомлення боржника з постановою про відкриття виконавчого провадження) до 06.03.2015р., коли держвиконавець звернувся з поданням до суду, останній здійснив виконавчі дії, спрямовані на виконання рішення суду.

Судом не встановлено, яким чином у період з 23.02.2015р. по 06.02.2015р. ОСОБА_3 ухилявся від виконання рішення ти чим підтверджується факт його ухилення.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження"державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Отже, ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в України громадян України" та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПКнаявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 зазначеного вище Кодексу, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду свої заперечення.

Не перевірена судом і обставина невідповідності складових розміру заборгованості її сумі. Так у поданні держвиконавця зазначено, що заборгованість становить 39108грн. і складається із 12621грн. безпосередньо заборгованості та 2648грн. пені.

Не перевіривши цього, не зважаючи, що вказане арифметично неможливо, в ухвалі суд встановив саме таку суму заборгованості та її складові, що є невірним та у сукупності із іншими вищевказаними обставинами вказує на поверхневий розгляд подання, без належної його перевірки та без встановлення необхідних за законом складових для обмеження конституційного права громадянина на свободу пересування.

За наслідками апеляційного розгляду колегія суддів дійшла висновку про часткове підтвердження доводів апеляційної скарги, яка підлягає частковому задоволенню із скасуванням ухвали суду першої інстанції та передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду Запорізької області від 06 березня 2015 року у цій справі скасувати та передати питання на новий розгляд суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: