22-ц/775/653/2015(м)
Головуючий у 1 інстанції Сараєв І.А.
Суддя-доповідач Попова С.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Попової С.А,

суддів Пономарьової О.М., Зайцевої С.А.,

при секретарі Костенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Чичекової Олени Анатоліївни на рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Чичекова Олена Анатоліївна про визнання недійсною заяви про відмову від прийняття спадщини за законом, визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до свого батька - ОСОБА_4 про визнання недійсною заяви про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті матері - ОСОБА_5, зробленої на користь батька. Посилався на те, що відповідач пообіцяв йому сплатити за його частку у спадщині 12тис.дол.США, про що написав розписку. Просив на підставі ст. 230 ЦК України визнати недійсною його відмову від спадщини, вчинену внаслідок обману з боку батька, бо той так і не сплатив йому обіцяні гроші, а також просив визначити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері.

Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 квітня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано недійсною відмову ОСОБА_3 від прийняття спадщини після смерті матері позивача - ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 Встановлено ОСОБА_3 додатковий строк в один місяць для прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5

В апеляційній скарзі приватний нотаріус Маріупольського МНО Чичекова О.А. просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника приватного нотаріуса Чичекової О.А. - ОСОБА_6, яка підтримала доводи скарги, заперечення проти скарги відповідача ОСОБА_4, розглянувши справу відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України у відсутність повідомлених належним чином про дату і час розгляду справи позивача ОСОБА_3 і його представника ОСОБА_7, що вдруге не прибули до суду за відсутності даних про поважні причини неявки, та приватного нотаріуса Чичекової О.А., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, за таких підстав.

Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_5, яка є матір'ю позивача ОСОБА_3 і дружиною відповідача ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Після її смерті залишилося спадкове майно: двокімнатна квартира АДРЕСА_1 (а.с. 28); гараж НОМЕР_1, розташований по АДРЕСА_2 (а.с. 31).

Після смерті ОСОБА_5 заведена спадкова справа № 14/2014 на підставі заяви чоловіка ОСОБА_4 від ІНФОРМАЦІЯ_1, якому 19.06.2014р. видані свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані об'єкти нерухомого майна і зареєстровані право власності на це майно (а.с. 50, 50зв., 53-54).

Матеріали спадкової справи містять заяву ОСОБА_3 від ІНФОРМАЦІЯ_1 про відмову від прийняття спадщини після смерті померлої матері - на користь батька ОСОБА_4

Задовольняючи позов, суд виходив з доведення порушення істинної волі позивача з отримання ним частки у спадковому майні через обман з боку відповідача, який не сплатив позивачеві згідно розписки обумовлену сторонами грошову суму 12тис.дол.США, що є підставою згідно зі ст. 230 ЦК України для визнання такої відмови від спадщини на користь батька недійсною. Визначаючи позивачеві додатковий строк для прийняття спадщини, суд визнав за поважні причини те, що в судовому порядку цим рішенням визнано недійсною відмову від прийняття спадщини.

З такими висновками суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

За ч. 5 ст. 1274 ЦК України відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України, якою вмотивовано позов і зосереджено увагу в апеляційній скарзі, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

З аналізу наведених норм слідує, що обман - це певні винні, навмисні дії сторони, яка намагається запевнити іншу сторону про такі властивості й наслідки правочину, які насправді наступити не можуть, або свідомо замовчує про них.

За роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України в п. 20 постанови N 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009р. правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Норми статті 230 ЦК не застосовуються щодо односторонніх правочинів.

Оскільки за своєю правовою природою відмова від прийняття спадщини на користь батька є одностороннім правочином, який не допускає можливості врахування самообману як підстави для визнання його недійсним, то є обгрунтованими доводи апеляційної скарги третьої особи про відсутність підстав для визнання недійсною відмови ОСОБА_3 від спадщини, оскільки положення ст. 230 ЦК України не підлягали застосуванню до виниклих по справі правовідносин.

Мотиви написання позивачем відмови від отримання спадщини задля отримання в подальшому грошової суми від батька, зважаючи на роз'яснення у п. 20 вищенаведеної постанови Пленуму ВСУ № 9, не мають значення для вирішення даного спору. До того ж, акт відмови позивача від спадщини стався 06.03.2014р., а розписка батька із зобов'язанням сплатити синові 12тис.дол.США була написана лише згодом - 27.05.2014р. З цієї причини постановлення позивачем його відмови в залежність від обіцянки батька є вкрай непереконливим і не слушним.

В даному випадку позивач посилається на те, що згодом, після оформлення заяви, батько не виконав свою обіцянку з виплати йому вартості його спадкової частки. Втілити розподіл спадкових часток у зміст розписки батька ОСОБА_4 від 27.05.2014р. було передчасним і незмістовним, оскільки на той час свідоцтва будь-якому зі спадкоємців ОСОБА_5 не було видано, обсяг і вартість спадкового майна не була визначена.

Крім того, згідно із ч. 5 ст. 1273 ЦК України відмова від спадщини є безумовною і беззастережною. Зважаючи на таке положення, позиція позивача щодо відмови від своєї частки у спадщині на користь іншого спадкоємця під умовою сплати вартості спадкової частки - є юридично неспроможною.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.06.2014р. приватним нотаріусом Маріупольського МНО Чичековою О.А. видано ОСОБА_4 свідоцтва № НОМЕР_2 і НОМЕР_3 про право на спадщину за законом, згідно з яким відповідач набув у власність в порядку спадкування нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 і гараж НОМЕР_1 по АДРЕСА_2.

Враховуючи викладене, позов ОСОБА_3 про визнання його відмови від прийняття спадщини недійсною не підлягає задоволенню.

За наявності в нотаріальній справі заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті матері, не відкликаної впродовж строку для прийняття спадщини у відповідності із вимогами ч. 6 ст. 1273 ЦК України, доведеної в ході апеляційного перегляду справи матеріально-правової відсутності підстав для визнання цієї заяви недійсною, вимоги ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Рішення суду першої інстанції про визначення додаткового строку для прийняття спадщини вмотивовано лише тим, що судом визнано недійсною відмову ОСОБА_3 від прийняття спадщини, що є недостатньо переконливим і не спирається на обставини, що свідчать про наявність поважних причин, за яких з боку позивача не сталося своєчасне відкликання його відмови від спадщини.

За таких обставин, на підставі ст. 309 ЦПК України апеляційна скарга приватного нотаріуса Чичекової О.А. підлягає задоволенню, а рішення суду, як ухвалене внаслідок порушення норм матеріального закону, - скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову згідно вищенаведеного мотивування.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь третьої особи понесені витрати з оплати судового збору при поданні апеляційної скарги в сумі 121,80грн. (а.с. 81).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Чичекової Олени Анатоліївни - задовольнити.

Рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 квітня 2015 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсною заяви про відмову від прийняття спадщини за законом, визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Чичекової Олени Анатоліївни понесені витрати з оплати судового збору в сумі 121 (сто двадцять одна) гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий С.А. Попова

Судді О.М. Пономарьова

С.А.Зайцева