Оболонський районний суд міста Києва
Справа № 2-2331/2011
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 липня 2011 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Маринченко М.М.,
при секретарі Князік І.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне стягнення боргу, інфляційного збільшення суми боргу, трьох процентів річних та відшкодування моральної шкоди,
Також позивач просить стягнути суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми. Згідно розрахунків позивача, інфляційне збільшення суми боргу за період з 30 січня 2009 року по 30 січня 2011 року складає 8019 грн. 40 коп., 3% річних за 23 місяці складає 2282 грн. 72 коп., які він також просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.
Відповідачі, які належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідачів. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Судом встановлено що між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір позики, відповідно до якого позивач позичив відповідачу 5000 дол. США на строк до 30 січня 2009 року.
Укладення між позивачем та відповідачем вказаного договору позики підтверджується розпискою позичальника (без дати складання) (а.с. 68).
У встановлений строк відповідач своє зобов'язання по поверненню позики не виконав. Наявність вказаних правовідносин між сторонами також підтверджується постановою Оболонського РУ ГУ МВС України в м.Києві про відмову в порушенні кримінальної справи від 12.03.2011 року (матеріали ЖРЗПЗ №3594 від 03.03.2011 року), зі змісту якої вбачається, що опитаний ОСОБА_2 не заперечував факт отримання позики від ОСОБА_1 у 2008 році, вказавши, що ці кошти були вкладені в бізнес-проект по реалізації мінеральних добрив.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Аналіз ч. 2 ст. 625 ЦК України свідчить про те, що внаслідок знецінення підлягає індексації лише грошова одиниця України - гривня, оскільки індекс інфляції це показник, який характеризує динаміку загального рівня цін на товари і послуги, які купує населення для невиробничих цілей, ціни в Україні встановлюються в національній валюті, тому вказана норма може бути застосована лише у разі прострочення грошового зобов'язання у гривні.
В свою чергу вимоги про стягнення 3% річних від простроченої суми боргу за 23 місяці прострочення у розмірі 2282 грн. 72 коп. (в межах позовних вимог) згідно розрахунків, наведених в позовній заяві, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Разом з тим, вимоги про стягнення боргу в солідарному порядку з відповідачів не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.3 ст.61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до ч.3 ст.73 СК України стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби.
Докази того, що відповідачі на час отримання позики ОСОБА_2 перебували у шлюбі, позивачем не надані.
Крім того, позивачем не доведено, що сума позики була використана в інтересах та на її потреби.
З огляду на наведене, суд не вбачає підстав, для того, щоб відповідачка ОСОБА_3 несла цивільно-правову відповідальність за зобов'язаннями ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 за договором позики.
Відповідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Оскільки позивачем не надано суду доказів заподіяння йому моральної шкоди, на яку він посилається, внаслідок неповернення суми позики, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати: 419 грн 83 коп. державного мита та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 539 грн 83 коп.
На підставі ст.ст. 23, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. ст. 61, 73 СК України, керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задовольнити частково.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційну скаргу на заочне рішення суду може бути подано позивачем до апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.М. Маринченко