З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2015 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
Головуючого судді Сидоренко І.О.
при секретарі Рудь Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 8 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної безпеки, -
До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної безпеки. Дана позовна заява мотивована тим, що 19.12.2014 року приблизно о 17 годин 07 хвилин ОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного стану та керуючи автомобілем «Мазда-3», реєстраційний номер НОМЕР_1 по автодорозі від м. Миколаївка в напрямку Словянської ТЕС не обрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням транспортного засобу, виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з рухаючимся в зустрічному напрямку автомобілем «SSANG YONG», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3
Причиною даної дорожньо-транспортної події стало порушення відповідачем п. 2.9.а, 12.1 правил дорожнього руху України». Постановою Словянського міськрайонного суду від 29.12.2014 року відповідач ОСОБА_2 був визнаний винуватим в скоєнні правопорушень, передбачених ст.ст. 130, 124 КППП України та притягнутий до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Володільцем автомобіля «Мазда-3», реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_2, якому власник даного автомобіля ОСОБА_5 на законних підставах передав управління даним транспортним засобом.
Відповідно до п. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Окрім того, позивач вважає, що протиправними діями відповідача йому спричинена моральна шкода, оскільки думки про те, що його автомобіль практично знищений спричиняє йому постійні душевні хвилювання та спонукає думати про необхідність придбання нового автомобіля, на що в теперішній час вона не має коштів. Позивач була вимушена користуватися послугами таксі. В теперішній час відсутність транспортного засобу впливає на можливість реалізації її діяльності, відпочинку, як її, так і всієї її сімї. Для захисту своїх прав вона вимушена була неодноразово звертатися до відповідача, за юридичною допомогою, в суди, гаяти свій час на складання різних заяв, на поїздки до Словянську місце розслідування події, внаслідок чого витрачала велику кількість свого часу та була позбавлена можливості нормально працювати, повноцінно відпочивати та спілкуватися зі своєю сімєю, а також можливості реалізації своїх щоденних звичок та бажань, щоденного образу життя. Все вище перелічене підірвало її авторитет на роботі, серед оточуючих та відбилося як на її самопочутті, так і на взаємовідносинах в сімї та на роботі, що приносить позивачці до теперішнього часу нові душевні переживання. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в розмірі 6500,00 грн.
Окрім того, в добровільному порядку відповідач спричинену шкоду відшкодовувати відмовився, тому позивач була вимушена звернутися до адвоката для отримання кваліфікаційної допомоги. Вартість послуг адвоката становить 3000,00 грн.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, за участю її представника, адвоката ОСОБА_6
Представник позивача, адвокат ОСОБА_6, що діє на підставі договору від 10 квітня 2015 року в судове засідання не зявився, відповідно до заяви від 21.07.2015 року просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги просив задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, зв'язку з чим, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача.
Дослідивши подані документи, вислухавши пояснення сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Постановою Словянського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2014 року ОСОБА_2 був визнаний винуватим в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за те, що 19 грудня 2014 року приблизно о 17 годині 07 хвилин, рухаючись по автодорозі зі станції Словянська ТЕС в напрямку до м. Миколаївка, в районі перехрестя з вул. Коцюбинського ОСОБА_2 керував транспортним засобом Мазда 3, державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, шотка хода. ОСОБА_2 пройшов медичний огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку, згідно якого встановлено, що він перебував у стані алкогольного спяніння. Своїми діями порушив п. 2.9 а ПДР України.
Окрім того, відповідно до Постанови Словянського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2014 року, 19 грудня 2014 року приблизно о 17 годині 07 хвилин, ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом Мазда 3, державний номер НОМЕР_1, по автодорозі з м. Миколаївка в напрямку станції Словянська ТЕС, проїхав 50 метрів від кругового руху, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та виїхав на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення з рухаючимся в зустрічному напрямку автомобілем «SSANG YONG», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, що призвело до отримання механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив п. 12.2 ПДР України, в результаті чого скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Дана постанова набула законної сили 09.01.2014 року.
Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Частиною 4 ст. 61 ЦПК України встановлено, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Частиною першою ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною першою ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у пункті 3 своєї Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» № 4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Пункт 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями) роз'яснює, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, навівши в рішенні відповідні мотиви.
У своїй позовній заяві, позивач зазначила, у чому полягає моральна (немайнова шкода), якими неправомірними діями її заподіяно, з яких міркувань вона виходила, визначаючи її розмір.
Приймаючи до уваги встановлені при розгляді справи безспірні обставини: факт пошкодження автомобіля позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась з вини відповідача, суд доходить до висновку, що це безумовно вплинуло на спосіб життя позивача, викликало в неї душевні хвилювання та думки про необхідність придбання нового автомобіля, а тому вимога про стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню частково.
Відповідно до положень частини 3 статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Положеннями частини 4 наведеної вище норми права передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.
З огляду на положення частини 5 статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Проаналізувавши обставини справи, зясувавши характер та глибину пов'язаних з цим моральних страждань, ступінь вимушеного порушення нормального укладу життя та, виходячи з засад розумності, виваженості і справедливості, суд встановлює суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 1500,00 гривень.
Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Позивачем до суду не надано відповідного розрахунку кількості та вартості наданих послуг за годину роботи особи, яка видала надавала правову допомогу, зокрема скільки часу витрачено адвокатом ОСОБА_7 на складання позовної заяви. Враховуючи викладене, вимоги Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року, суд вважає, що підстав для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн. не має.
Стаття 88 ЦПК України встановлює порядок розподіл судових витрат між сторонами, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачу відмовлено.
При подачі позовної заяви позивачем було сплачено мінімальна ставка розміру судового збору за подачу позову майнового характеру в сумі 243,60 грн. та 1 відсоток від ціни позову за вимогу про стягнення моральної шкоди в сумі 65,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 1166-1167, 1192, ЦК України, ст.ст. 10, 11, 61, 79, 88, 212-215, 218, 223, 224-226, 232-233, 292, 294 та 296 ЦПК України, Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності володільців наземних транспортних засобів», Законом України "Про судовий збір", Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, витрати по сплаті судового збору в розмірі 258,60 (двісті пятдесят вісім) грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_8