Номер провадження: 22-ц/785/3614/15
Головуючий у першій інстанції Заверюха В. О.
Доповідач Виноградова Л. Є.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2015 року м. Одеса

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Виноградової Л.Є.

суддів Гайворонського С.П.,

Сегеди С.М.,

за участю секретаря Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, треті особи - Затоківська селищна рада, виконавчий комітет Затоківської селищної ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 листопада 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вищевказаним позовом, вказуючи, що на підставі рішення Затоківської селищної ради Одеської області від 17.04.2014 року за № 1918 ОСОБА_3 було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 49 років для експлуатації та обслуговування комплексу магазинів за адресою: АДРЕСА_1. На території вищевказаної земельної ділянки розміщений комплекс магазинів, що перебуває у приватній власності позивача. Дана земельна ділянка розташована впритул до території бази відпочинку «Портовик» в Лиманському районі смт. Затока. Разом з тим, на частині земельної ділянки, яка має бути передана позивачу в тимчасове користування на умовах оренди ФОП ОСОБА_4 було закопано металеву ємкість 6 на 3 м. та забетоновано монолітну плиту розміром 6 на 4 м. під громадський туалет, однак, як зазначає позивач, розміщення біотуалету не передбачає закопування металевої ємкості та бетонування монолітної плити так як це тимчасова, металева (пластикова) конструкція, яка легко встановлюється у будь-якому місці та демонтується. Під діями, які вже вчинила ОСОБА_4 розуміється в подальшому зведення капітальної конструкції, може навіть не громадської вбиральні, що буде перешкодою для оформлення нею оренди вказаної вище земельної ділянки.

Посилаючись на ці обставини, ОСОБА_3 просила суд зобов'язати в примусовому порядку фізичну особу підприємця - ОСОБА_4 відновити стан земельної ділянки, біля бази відпочинку «Портовик» в Лиманському районі смт. Затока м. Білгород-Дністровського Одеської області, до стану який існував до влаштування металевої ємкості 6x3.м, монолітної плити розміром 6 х 4 м.; зобов'язати в примусовому порядку Фізичну особу підприємця - ОСОБА_4 демонтувати металеву ємкість 6x3м., монолітну плиту розміром 6 х 4 м., закопати яму розмірами 6 на 3 м., біля бази відпочинку «Портовик» в Лиманському районі смт. Затока м. Білгород-Дністровського Одеської області.

Заочним рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 листопада 2014 року позов задоволено частково, зобов'язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 демонтувати металеву ємкість, розміром 6,0 х 3,0 м., монолітну плиту, розміром 6,0 х 4,0 м. а також зарити каналізаційну яму, біля бази відпочинку «Портовик» в Лиманському районі, смт. Затока м. Білгород - Дністровський Одеської області. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

05 січня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із заявою про перегляд вищевказаного заочного рішення.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 27 січня 2015 року вищевказану заяву залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких ця земельна ділянка належала попередньому землевласнику (землекористувачу). У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду фізичними або юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, будівля або споруда, на умовах оренди. Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з набуттям права власності на ці об'єкти. Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов'язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера. У разі набуття права власності на жилий будинок (крім багатоквартирного), який розташований на землях державної або комунальної власності, що перебувають у користуванні іншої особи, та необхідності поділу земельної ділянки площа земельної ділянки, що формується, не може бути меншою, ніж максимальний розмір земельних ділянок відповідного цільового призначення, визначених статтею 121 Земельного кодексу України (крім випадків, коли формування земельної ділянки в такому розмірі є неможливим).

Задовольняючи позов, суд обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_4 чинить перешкоди в користуванні земельною ділянкою ОСОБА_3

Цей висновок суду підтверджується рішенням Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області №1918 від 17.04.2014 року про надання дозволу ОСОБА_5, ОСОБА_3 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 49 років для експлуатації та обслуговування комплексу магазинів за адресою : АДРЕСА_1 (а.с.6), витягом про державну реєстрацію прав від 12.03.2012 року, в якому позивачка вказана власником ? частини комплексу магазинів, розташованих за адресою : АДРЕСА_1 (а.с. 7 зворот), а також постановою . Білгород - Дністровського міжрайонного суду Одеської області від 30.07.2014 року, яка набрала законної чинності по справі за позовом ОСОБА_3 до Затокської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, третя особа - ФОП ОСОБА_4 про визнання частково протиправним та скасування рішень органу владних повноважень, якою визнано протиправним та скасовано « рішення Виконавчого комітету Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області від 12.06.2014 року №66… в частині погодження ФОП ОСОБА_4 встановлення тимчасових споруд - біотуалетів разом із майданчиком для сміття» (а.с. 51-53).

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_4 не була повідомлена про розгляд справи в суді спростовуються судовою повісткою на а.с. 26, де ОСОБА_4 особисто підписалася, але в судове засідання не з'явилася.

Твердження апеляційної скарги про те, що споруди, які зобов'язано знести ОСОБА_4 не знаходяться на земельній ділянці, якою має право користування ОСОБА_3 суперечать постанові Білгород - Дністровського міжрайонного суду Одеської області від 30.07.2014 року, де вказано, що споруди знаходяться саме на спірній земельній ділянці, ця постанова не оскаржена і набрала законної сили.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_4 не порушує права ОСОБА_3 на користування землею не може бути підставою для скасування рішення суду, оскільки спростовуються актом обстеження від 28.07.2014 року (а.с. 30) та листом управління містобудування та архітектури Білгород - Дністровської міської ради виконавчого комітету Одеської області від 19.06.2014 року (а.с. 8).

Судова колегія вважає, що підстав для скасування рішення суду не вбачається, доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду, до того ж згідно ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, ст.ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді Л.Є. Виноградова

С.П. Гайворонський

С.М. Сегеда