АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/2371/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3022/15Головуючий у 1-й інстанції Миронець О. К. Доповідач ап. інст. Корнієнко В. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді : Корнієнка В.І.,

суддів Гальонкіна С.А., Карпушина Г.Л.,

при секретарі : Коротун І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Кредитної спілки «Полтава і полтавці»

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 20 серпня 2014 року

у справі за позовом Кредитної спілки «Полтава і полтавці» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення відсотків за кредитним договором.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Апеляційного суду, -

В С Т А Н О В И Л А :

Кредитна спілка «Полтава і полтавці» звернулася до суду з вказаним позовом до відповідачів, у якому позивач просив стягнути з останніх заборгованість за відсотками за кредитним договором в розмірі 10 494 грн. 08 коп., а також судові витрати у справі .

Позовні вимоги вмотивовував тим, що 27 лютого 2008 року між КС «Полтава і полтавці» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 134, згідно умов якого позивач надав відповідачу у кредит грошові кошти в сумі 3 000 грн. строком користування до 27 серпня 2009 року. Також вказував, що боржник своїх зобов'язань за кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим утворилася заборгованість.

Окрім цього, з метою забезпечення виконання взятих на себе зобов'язань 27 лютого 2008 року між позивачем та ОСОБА_3 був укладений договір поруки.

За період часу з 20 березня 2012 року по 25 січня 2015 року заборгованість за відсотками склала 10494 грн. 08 коп., розмір якої і просив стягнути позивач з боржника та поручителя.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 20 серпня 2015 року позовні вимоги Кредитної спілки «Полтава і полтавці» - задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована АДРЕСА_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_1, на користь Кредитної спілки «Полтава і полтавці» неустойку (пеню) за кредитним договором № 134 від 27 лютого 2008 в розмірі 1900 грн.

Стягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована АДРЕСА_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_1 на користь Кредитної спілки «Полтава і полтавці» судовий збір в розмірі 121 грн. 80 коп. з кожної.

КС «Полтава і полтавці» не погодилася з вказаним рішенням та подала на нього апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги до відповідачів задовольнити у повному обсязі.

Апелянт вважає рішення суду в цій частині таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, при неповному встановленні обставин, які мають значення для справи, невідповідності висновків обставинам справи, вказуючи на те, що суд помилково вважав всю суму позовних вимог підвищеними відсотками та на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України - зменшив їх, оскільки з 10494 грн. 08 коп. нараховані відсотки за користування кредитом становлять 3474 гривні, а сума підвищених відсотків, яка може бути розцінена засобом цивільної відповідальності на неналежне виконання боржником свого обов'язку, складає - 7020 грн. 08 коп.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, доводи апелянта, перевіривши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково за наступних підстав.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення суду.

Згідно до п.4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, і не заперечується сторонами, що 27 лютого 2008 року між Кредитною спілкою «Полтава і полтавці» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 134, відповідно до якого спілка надала відповідачу в кредит грошові кошти в сумі 3 000 гривень, строком користування до 27 серпня 2009 року з процентною ставкою за користування кредитом, що становить 0,18 % щоденно на залишок суми кредиту.

Також з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 27 лютого 2008 року між позивачем та ОСОБА_3. був укладений договір поруки № 73.

Окрім цього, встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 19 червня 2012 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь КС «Полтава і полтавці» стягнуто 1852 грн. 21 коп. заборгованості за кредитом та 21007 грн. 51 коп. в рахунок погашення відсотків за користування кредитними коштами..

Судом встановлено, що вказане судове рішення виконано частково, сплачено 12077 грн. 28 коп., які зараховано на погашення заборгованості по відсотках. Погашення по основній сумі кредиту не проводилося.

Суд першої інстанції вірно встановив коло спірних правовідносин та вирішуючи їх, правомірно виходив з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк ( термін )його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін )

Нормами статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Якщо договором не встановлено строк повернення позики або це строк визначений моментом пред'явлення вимог, позика має бути повернене позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 1050 ЦК України визначено, якщо позичальник не повернув позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням ), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5.1. Кредитного договору позичальник взяв на себе зобов'язання щомісячно, починаючи з місяця наступного а місяцем отримання кредиту, здійснювати безготівковим платежем або готівкою в касу Кредитора часткове погашення кредиту та відсотків за фактичне користування кредитних коштів відповідно до графіку погашення кредиту ( додаток № 1 до Договору ) та остаточне погашення отриманого кредиту до 27 серпня 2009 року.

Встановивши, що боржник належним чином не виконував умови договору, не сплачував заборгованість за кредитом у встановлені строки, а також боржники не виконали вказаний вище судове рішення, і взявши до уваги роз'яснення постанови Пленуму ВССУ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», місцевий суд вірно дійшов висновку, щодо обґрунтованості позовних вимог КП «Полтава і полтавці» щодо стягнення заборгованості за відсотками.

Поряд з цим, досліджуючи правомірність висновків місцевого суду та заперечення проти них, наведені у апеляційній скарзі, колегія суддів виходить з наступного.

За положеннями п. 9 кредитного договору «Відповідальність сторін» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх платіжних та інших зобов'язань, він зобов'язаний виконати невиконані або неповністю виконані зобов'язання, сплатити подвійні - потрійні проценти відповідно до п. 6.2. цього Договору, а також відшкодувати Кредитору шкоду, спричинену таким невиконанням або неналежним виконанням, включаючи втрачену вигоду.

Аналіз вищевказаних положень п. 9 кредитного договору свідчить про те,що подвійні проценти та підвищена процентна ставка, передбачені п. 9.1, за своєю правовою природою виступають санкціями за неналежне виконання зобов'язань за кредитним договором, тобто відносяться до неустойки та не є платою за користування кредитними коштами.

З наданих позивачем розрахунків ( а.с. 5 ) встановлено, що нарахування відсотків, як є предметом позову здійснювалося із розрахунку потроєної процентної ставки на суму залишку несплаченого боржником кредиту.

Виходячи з цього, не знаходять свого підтвердження доводи КС «Полтава і полтавці» про розмежування даної суми на відсотки, які є платою за користування кредитом у період з 20 березня 2012 року по 25 січня 2015 року, та підвищені відсотки, які є засобом цивільної правової відповідальності за неналежне виконання боржником обов'язку щодо несвоєчасного повернення коштів.

Отже, аналіз наданих позивачем доказів вказує на те, що предметом позовних вимог виступають санкції за неналежне виконання зобов'язань за кредитним договором, нараховані згідно п. 9.1 договору.

Відповідно до п. 27 Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року роз'яснено, що положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача.

Оскільки відповідачі з такою заявою до суду не зверталися, висновок місцевого суду щодо наявності підстав для застосування вказаної норми та зменшення суми відсотків колегія суддів вважає необґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки ( штрафу, пені).

Право на отримання неустойки кредитор має до повного виконання зобов'язання, а тому колегія суддів вважає її стягнення обґрунтованим за період в межах встановленого ст. 258 ЦК України річного терміну до звернення в суд з позовом.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 6 листопада 2013 року (справа № 6-116цс13), у разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

За таких обставин, беручи до уваги наданий позивачем розрахунок, стягненню з відповідачів, які є солідарними боржниками, оскільки на момент ухвалення рішення питання щодо припинення поруки не порушувалося, підлягають відсотки за один рік до моменту звернення до суду з цим позовом, що становить 3650 гривень.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про скасування рішення Київського районного суду м. Полтави від 20 серпня 2015 року в частині розміру стягуваної заборгованості з боржників, з ухваленням нового рішення, яким слід стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Кредитної спілки «Полтава і полтавці» відсотки за кредитним договором № 134 від 27 лютого 2008 в розмірі 3650 грн.

В частині розподілу судових витрат рішення суду слід залишити без змін

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Кредитної спілки «Полтава і полтавці» - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 20 серпня 2015 року - скасувати в частині розміру стягуваної заборгованості по відсоткам з боржників.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Кредитної спілки «Полтава і полтавці» відсотки за кредитним договором № 134 від 27 лютого 2008 в розмірі 3650 грн.

В частині розподілу судових витрат рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя: /підпис/ В.І. Корнієнко

Судді : /підпис/С.А. Гальонкін /підписи/Г.Л. Карпушин

КОПІЯ ВІРНО: Суддя апеляційного суду

Полтавської області _______ В.І. Корнієнко