У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Маляренка А.В., Нагорняка В.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Львівської області від 23 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі ј частини від заробітку відповідача до досягнення нею повноліття.

Позивачка посилалась на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого сторони мають дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказувала на те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, а тому просила задовольнити позов.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 17 жовтня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини: дочки - ОСОБА_6., ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09 липня 2014 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 23 грудня 2014 року рішення Галицького районного суду м. Львова від 17 жовтня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на утримання однієї неповнолітньої дитини: дочки - ОСОБА_6., ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 6 тис. грн щомісячно, починаючи з 09 липня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. В решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду апеляційної інстанції та з їх оцінкою.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судом апеляційної інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 23 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Леванчук А.О. Маляренко А.В. Нагорняк В.А.