РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/276/15-ц
Провадження № 2/327/105/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.07.2015 року смт.Розівка

Розівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кущ Т.М.,

при секретарі судового засідання Гришко Д.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Розівського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області (далі Розівська селищна рада) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, третя особа Розівська державна нотаріальна контора Запорізької області (далі нотаріальна контора),-

В С Т А Н О В И В :

20 липня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищевказаним позовом до Розівської селищної ради, в якому вказала, що 23 лютого 2010 року померла її бабця ОСОБА_3, після смерті якої залишилося спадкове майно, зокрема, у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: Запорізька область, Розівський район, смт Розівка, вул. Герцена, 10. За життя ОСОБА_3 залишила заповіт, яким заповіла ОСОБА_2 зазначений будинок, та про існування якого позивач дізналась лише у 2015 році, у звязку з чим вона не зверталась до нотаріальної контори у встановлений законом строк для прийняття спадщини за заповітом. За таких обставин ОСОБА_2 вимушена була звернутися до суду з вимогою визначити їй додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки строк для подачі такої заяви вона пропустила з поважної причини.

Позивач ОСОБА_2 була повідомлена про час і місце розгляду справи належним чином (а.с.25-27), однак в судове засідання не зявилась. Разом з тим, справа судом розглянута з участю представника позивача ОСОБА_1, який надав відповідні пояснення і повідомив про те, що позивач ОСОБА_2 підтримує доводи поданої заяви, прохає її задовольнити на підставі наявних у справі доказів (а.с.34-35). Додатково представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що позивач не є спадкоємцем першої черги, у звязку з чим у встановлений законом строк для прийняття спадщини за законом до нотаріальної контори не зверталась. Тільки після відшукання заповіту ОСОБА_2 вирішила скористатись своїм правом на отримання спадщини після померлої ОСОБА_3.

Відповідач Розівська селищна рада позов визнала, фактичні обставини у справі повноважний представник відповідача ОСОБА_4 не оспорював, про що судові була надана відповідна письмова заява (а.с.28-29).

Представник третьої особи без самостійних вимог завідувач нотаріальної контори ОСОБА_5 у письмовій заяві, поданій до суду, не заперечувала проти позову, погодившись із доводами, наведеними у ньому (а.с.30).

Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності позивача, а також представників відповідача та третьої особи.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, зясувавши позиції осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 (дівоче прізвище ОСОБА_6) ОСОБА_7 померла 23 лютого 2010 року у віці 90 років в смт Розівка Розівського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії I-ЖС №164034, яке видане 23 лютого 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Розівського районного управління юстиції у Запорізькій області (а.с.6,8).

Спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_3, складається, зокрема, з належного зазначеній особі житлового будинку, розташованого за адресою: Запорізька область, Розівський район, смт Розівка, вул. Герцена, 10. Вказане домоволодіння зареєстроване за спадкодавцем у Розівській селищній раді на підставі договору забудови від 07 квітня 1960 року за №309 (а.с.7).

За правилами стст.1216,1217,1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як встановлено в судовому засіданні з пояснень представника позивача ОСОБА_1 та з матеріалів справи, чоловік ОСОБА_3 ОСОБА_8, який на час смерті дружини проживав разом із нею та фактично прийняв спадщину, після її смерті продовжував проживати у вищезазначеному будинку до дня своєї смерті, тобто до 04 грудня 2014 року, проте документально спадщину за життя на себе не оформив (а.с.8,9).

Відповідно до стст.1269,1270,1272 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З пояснень представника позивача ОСОБА_1 встановлено, що позивач ОСОБА_2 не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 у визначений шестимісячний строк через те, що є онукою померлої та, відповідно, не являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті останньої. За наявності спадкоємців першої черги, якими є чоловік та дочка померлої ОСОБА_8 та ОСОБА_6 відповідно, позивач ОСОБА_2 не мала права на спадкування за законом після ОСОБА_3 за життя вказаних осіб, а про наявність заповіту позивачу стало відомо лише у 2015 році.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру встановлено, що померла 23 лютого 2010 року ОСОБА_3 за життя залишила заповіт, посвідчений 10 травня 2000 року (а.с.12,33).

Із заповіту, який підписано заповідачем особисто та посвідчено 10 травня 2000 року секретарем Комиш-Зорянської селищної ради Куйбишевського району Запорізької області, встановлено, що ОСОБА_3 заповіла належний їй житловий будинок, розташований за адресою: Запорізька область, Розівський район, смт Розівка, вул. Герцена, 10, позивачу ОСОБА_2 (а.с.10).

Проте, згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру та листа завідувача нотаріальної контори встановлено, що після померлої 23 лютого 2010 року ОСОБА_3 спадкова справа не заводилась. Будь-яка інформація щодо наявності спадкоємців, випадків усунення спадкоємців померлої від права на спадкування в нотаріальній конторі відсутня (а.с.31,32).

Тобто, чоловік та дочка померлої ОСОБА_3, як і позивач ОСОБА_2, не звертались до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом чи заповітом. Разом з тим, позивач не зверталась до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини за заповітом.

Таким чином встановлено, що спадщина за рішенням суду відумерлою не визнавалася та ніким не прийнята.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, строк для подачі заяви про прийняття спадщини позивачем ОСОБА_2 пропущений з поважної причини, оскільки остання не мала права на спадкування за законом після померлої ОСОБА_3, а про наявність заповідального розпорядження на її користь позивачу стало відомо лише у 2015 році тільки після смерті чоловіка ОСОБА_3 ОСОБА_8 та відшувакання в його особистих речах вищевказаного заповіту.

Особи, які беруть участь у справі, зазначені обставини у справі не оспорювали, фактично їх визнали, тому у відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню.

Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Крім того, судом враховується відсутність інших спадкоємців, які прийняли та оформили спадщину після померлої ОСОБА_3, а також те, що спадщина за рішенням суду відумерлою не визнавалася.

За таких обставин суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_2 та визначення їй додаткового строку для подачі заяви для прийняття спадщини, який вона пропустила з поважної причини.

Питання про розподіл судових витрат позивачем ОСОБА_2 не порушувалось.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1269,1270,1272 ЦК України, ст.ст.10,11,60,209,212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2, - задовольнити.

Визначити ОСОБА_2, яка народилась 06 вересня 1961 року в смт. Розівка Розівського району Запорізької області (зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) додатковий строк в 1 (один) місяць для подання нею до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті 23 лютого 2010 року ОСОБА_3.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції Розівський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.М. Кущ