АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2473/15 Головуючий 1 інстанції: Огієнко Д.В.
Справа № 620/4/15-ц Доповідач: Овсяннікова А.І.
Категорія: право власності
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Сащенко І.С., Хорошевського О.М.

при секретарі - Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 11 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

В обґрунтування позову зазначає, що з 15 липня 2003 року по 02 жовтня 2010 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Під час шлюбу ними придбано майно, яке зареєстроване на відповідача, а саме: домоволодіння № 57 та АДРЕСА_1 вартістю 101600 грн. та 66229 грн. відповідно, автомобіль ВАЗ 2104030-20 вартістю 46000 грн. та причіп ПВА 2007 року випуску вартістю 5300 грн.

Оскільки вона не працює, знаходиться на обліку в центрі зайнятості, самостійно виховує та утримує дітей, тому просить збільшити її частку у спільному майні до 2/3 частин.

Також ними придбано в період шлюбу: кухня «Корона» вартістю 3000 грн., плита кухонна RAINFORD - 2000 грн., пилосмок SAMSUNG - 300 грн., електронасос Нива- 600 грн., апарат опалювальний газовий побутовий - 2000 грн., електрочайник - 100 грн., кухонний комбайн BRAUN - 300 грн., меблева стінка - 800 грн., книжкові полиці 2шт. - 400 грн., ліжко- 1500 грн., палас 3x5 - 200 грн. , килим 2x3 - 200 грн., кухонний куточок - 400 грн.

Просить визнати за нею право власності на 2/3частин майна, що набуте за час шлюбу та є спільною власністю подружжя, а саме :

на 2/3 частини домоволодіння за адресою АДРЕСА_2;

- на 2/3частини домоволодіння, за адресою АДРЕСА_1;

- на2/3частини автомобіля ВАЗ 207 року випуску;

- на 2/3частини причіпа ПВА 2007 року випуску;

виділити в користування зі спільно нажитого майна подружжя: кухню «Корона» вартістю 3000грн., кухонний куточок вартістю 400грн., книжні полички вартістю 400грн.,палас вартістю 200грн., килим вартістю 200грн., меблева стінка вартістю 600грн. на суму 4800 гривень та домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_2 на суму 101600 гривень; інше майно на суму 124529 гривень виділити в користування відповідачу.

зобов'язати відповідача компенсувати суму, що бракує до її долі в розмірі 9065 гривень грошима.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з'явився. У запереченнях просить суд відмовити у позові.

Зазначає, що будинок АДРЕСА_2 знаходиться в іпотеці з 20 квітня 2006 року, так як під його придбання взято кредит. Будинок АДРЕСА_1 придбано його матір'ю, яка в цьому будинку фактично проживає, з метою подальшої застави цього будинку для придбання автомобіля та сплати боргів, що з'явились у них після придбання власного будинку.

Автомобіль ВА3210430-20 та причіп він використовує у підприємницькій діяльності, тому вважає, що це майно не підлягає розподілу.

Щодо збільшення розміру частки ОСОБА_2 у спільному майні заперечує, посилаючись на те, що він справно сплачує аліменти на утримання дітей відповідно до рішення суду, окрім того, вихідні та канікули діти проводять у нього.

Також, не згоден з визначеною позивачем вартістю спірного майна.

Необхідно врахувати наявність заборгованості за кредитами.

Рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 11 лютого 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, - задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право спільної сумісної власності з ОСОБА_1 на домоволодіння по АДРЕСА_2, право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_1.

Визнано за ОСОБА_2 право спільної сумісної власності з ОСОБА_1 на домоволодіння по АДРЕСА_1, право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_1.

Визнано за ОСОБА_2 право спільної сумісної власності з ОСОБА_1 на автомобіль ВАЗ 207 року випуску, який зареєстрований за ОСОБА_1.

Визнано за ОСОБА_2 право спільної сумісної власності з ОСОБА_1 на причіп ПВА 2007 року випуску, який зареєстрований за ОСОБА_1.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3) судові витрати у виді сплаченого нею судового збору в сумі 1096 (одна тисяча дев'яносто шість) грн. 00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та направити справу на новий розгляді в новому складі суду або винести нове рішення по суті справи.

Зазначає, що судом при поділі майна не взято до уваги наявність витрат по сплаті кредиту, страхуванню та інших витрат пов'язаних з обслуговуванням та поліпшенням будинку, яке проведено в 2013-2014 роках після розірвання шлюбу.

Також, суд застосував пропорційний розподіл судових витрат, однак ОСОБА_2 не ставилось питання про їх відшкодування.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15 липня 2003 року по 02 жовтня 2012 року.

Від шлюбу мають дітей: сина ОСОБА_4, 2003 року народження, доньку ОСОБА_3, 2009 року народження.

Під час зареєстрованого шлюбу сторони придбали житловий будинок АДРЕСА_2 згідно договору купівлі-продажу від 07 квітня 2006 року, який зареєстровано за ОСОБА_1; житловий будинок АДРЕСА_1 придбано згідно договору купівлі-продажу від 07 липня 2006 року та зареєстровано за ОСОБА_1; автомобіль ВАЗ, державний номер НОМЕР_1; причіп ПВА-1, державний номер НОМЕР_2, які зареєстровано за ОСОБА_1

Відповідно до вимог ст.ст. 60, 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Житлові будинки, автомобіль та причіп є спільним майном подружжя сторін по справі, оскільки придбано під час зареєстрованого шлюбу за спільні кошти, а тому кожному з подружжя належить по 1/2 частини цього майна.

За таких обставин колегія вважає необхідним визначити ідеальну частку кожного з подружжя у цьому майні, оскільки тільки визначення цього майна спільним майном подружжя не вирішує спір по суті, а, отже, слід визнати за кожним з подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 1/2 частини житлового будинку №57 та АДРЕСА_1, яке зареєстроване за ОСОБА_1

Що стосується посилання позивачки на збільшення її частки у майні до 2/3 частин, то суд обґрунтовано прийшов до висновку, що підстав для цього не вбачається.

Безпідставне посилання відповідача щодо неможливості розподілу житлового будинку №57, оскільки він знаходиться в іпотеці.

Дане майно є спільним майном і позивачка вправі визначити свою ідеальну частку в цьому майні.

При цьому будинок залишається в іпотеці.

Відносно заперечень відповідача, що житловий будинок № 61 є майном його матері, оскільки цей будинок належав його бабці, а договір оформлено на нього зі сплатою 1000 грн. тільки для придбання автомобіля та погашення боргів, то колегія виходить з того, що даний будинок придбано у період зареєстрованого шлюбу сторін, а тому є їх спільним майном.

Не має значення у даному випадку і посилання відповідача, що після розірвання шлюбу він зробив ремонт будинку, оскільки це не позбавляє позивачку права на 1/2 частину будинку.

Обґрунтоване рішення суду і в частині визнання спільним майном подружжя автомобіля та причепа без розподілу його в натурі.

Автомобіль та причіп є неподільним майном.

Шлюб між подружжям розірвано.

Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Питання про реальний розподіл цього майна сторонами не ставилося; кошти на рахунок суду ніким з сторін не вносилися.

Посилання відповідача, що він використовує автомобіль та причіп у підприємницькій діяльності, а тому вони не підлягають розподілу - безпідставне..

Автомобіль і причіп придбані в період шлюбу і зареєстровані за одним з подружжя: воно є їх спільним майном.

Відносно посилання відповідача на наявність кредиту та розподілу витрат, то з довідки Банку вбачається, що заборгованість по кредиту становила на січень 2015 року 2501 грн. 77 грн.

Чи мається непогашений кредит на цей час відповідачем доказів не надано.

Відносно іншого кредитного договору від 10 грудня 2007 року на суму 34685 грн. на придбання автомобілю, то строк дії цього договору до 09 грудня 2012 року.

Даних, що кредит не погашено - не надано.

Претензія Банку від 29 жовтня 2014 року щодо наявності заборгованості стосується договору від 11 березня 2011 року, укладеного між Банком та ФОП ОСОБА_1

За таких обставин рішення суду підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 11 лютого 2015 року - у частині визнання за ОСОБА_2 права спільної сумісної власності з ОСОБА_1 на домоволодіння по АДРЕСА_2 та домоволодіння по АДРЕСА_1- скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Провести розподіл майна подружжя та визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за кожним право власності на 1/2 частину домоволодіння по АДРЕСА_2 та на 1/2 частину домоволодіння по АДРЕСА_1, які зареєстровані за ОСОБА_1.

В іншій частині рішення залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: