У Х В А Л А

15 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Романюка Я.М., Лященко Н.П.,Сімоненко В.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, Бориспільського міськрайонного управління юстиції в Київській області, треті особи: державний реєстр прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області Гапоненко Сергій Васильович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Костенко Тетяна Анатоліївна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування державної реєстрації, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності в порядку спадкування,

встановила:

Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 18 березня 2015 року, позов ОСОБА_5 задоволено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 18 березня 2015 року залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2015 року та направити справу на новий розгляд до суду касаційної інстанції, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, а саме: статті 169 ЦПК України.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що у допуску справи до провадження необхідно відмовити.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив із того, що на момент укладення договору купівлі-продажу квартири рішення суду, на підставі якого відповідачка набула право власності на спірну квартиру, втратило свою законну силу з підстав, передбачених статтею 349 ЦПК України, тому відповідачка не мала права відчужувати спірну квартиру, а відтак спірний договір слід визнати недійсним на підставі статей 203, 215 ЦК України. Позивачка в установлений строк звернулася із заявою про прийняття спадщини, тому як спадкоємець, має право на витребування майна згідно положень статті 388 ЦПК України.

У наданих для порівняння ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ:

- від 14 грудня 2011 року суд касаційної інстанції виходив із того, що суди, вирішуючи спір всупереч положенням статей 213, 214 ЦПК України належним чином не з'ясували матеріали спадкової справи та не встановили коло спадкоємців, які мали право на спадщину за законом, внаслідок чого прийшли до передчасного висновку про визнання права власності на квартиру за позивачем;

- від 23 січня 2013 року суд касаційної інстанції виходив із того, що розглянувши справу за відсутності відповідача, при відсутності з його боку доказів зловживання процесуальними правами чи затягування строків розгляду справи, у порушення вимог статті 212 ЦПК України без оцінки апеляційним судом залишились доводи та письмові докази відповідача про невідповідність суми заборгованості за договором зазначеної в розрахунку;

- від 24 квітня 2013 року суд касаційної інстанції виходив із того, що суд розглянув справу за відсутності особи, що подала апеляційну скаргу. Клопотання особи про відкладення розгляду справи, у порушення вимог статті 305 ЦПК України, належним чином не враховано. Розгляд справи за відсутності учасника процесу за наявності поважних причин неявки є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду;

- від 17 грудня 2014 року суд касаційної інстанції виходив із того, що розгляд справи за відсутності позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, процесуальним законодавством не передбачено, оскілки правовим наслідком неявки належно повідомленого позивача про судове засідання є залишення позовної заяви без розгляду;

- від 3 червня 2015 року суд касаційної інстанції виходив із того, якщо заяву про залишення позову без розгляду подано у належній формі, суд повинен відкласти розгляд справи та уточнити клопотання, враховуючи що представником позивача було подано клопотання про відкладення справи. Не розглянувши клопотання про залишення позову без розгляду, суд фактично позбавив позивача права на судовий захист.

Порівняння вищенаведеного судового рішення із судовим рішенням, про перегляд якого подану заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції неоднаково застосував одні й ті самі норми процесуального права.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, Бориспільського міськрайонного управління юстиції в Київській області, треті особи: державний реєстр прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області Гапоненко Сергій Васильович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Костенко Тетяна Анатоліївна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування державної реєстрації, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності в порядку спадкування за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.М. Романюк

Н.П. Лященко

В.М. Сімоненко