Справа № 188/1078/15-ц
Провадження № 2/188/567/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Курочкіної О. М.

при секретарі Лукіній Л. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до Хорошівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом про визнання права власності на спадкове майно до відповідача Хорошівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1, земельної ділянки площею 0.2500 га. розташованої за адресою: АДРЕСА_2, переданої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, земельної ділянки площею 0.1041 га. розташованої за адресою: АДРЕСА_2, переданої для ведення особистого селянського господарства.

За життя ОСОБА_3 заповіту не залишив, а тому вона є спадкоємцем за законом першої черги після його смерті, оскільки є його дружиною.

Зазначає, що крім неї спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 є їхні з ним діти ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Однак ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовилися від прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_3, подавши 30.11.2012 року відповідні заяви нотаріусу за місцем відкриття спадщини, що підтверджується копіями їх заяв про відмову від спадщини.

Їхня донька ОСОБА_6 на відміну від позивача зі спадкодавцем разом не проживала і до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку не зверталася, а тому вважається такою, що не прийняла спадщину. До того ж, позивач вказує, що ОСОБА_6 не заперечує щоб спадщину вона оформила на своє ім'я, тобто взагалі відмовляється від прийняття спадщини на її користь.

Відповідно до діючого законодавства позивач звернулася до приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Свириденко Л. В. з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3, однак нотаріусом постановою від 17.07.2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок через відсутність правовстановлюючого документу на вказаний будинок та рекомендовано звернутися до суду. В судовому порядку нотаріус також порекомендувала позивачеві оформити і земельні ділянки, оскільки вона не може в нотаріальному порядку окремо видати свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, ведення особистого селянського господарства без видання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок. Тобто відповідно до діючого законодавства неможливо, щоб земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, ведення особистого селянського господарства належали одній особі, а житловий будинок для обслуговування якого дані земельні ділянки виділені - іншій особі.

Зазначає, що за життя ОСОБА_3, на виділеній йому Хорошівською сільською радою земельній ділянці збудував вказаний житловий будинок, будівництво якого було завершено в 1991 році, проте на той час він не мав можливості визнати своє право власності на збудований будинок, оскільки до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних будинків в експлуатацію з метою подальшого оформлення права власності.

Вказує, що від спадщини вона не відмовлялася, прийняла її, оскільки проживає в будинку, обробляє земельну ділянку, звернулася до нотаріуса з відповідною заявою, проте через вказані вище обставини не може оформити спадкове майно на свої ім'я та розпоряджатися ним на правах власника, а тому змушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі. В заяві також вказує, що позов підтримує, просить його задовольнити в повному обсязі.

Від відповідача надійшла заява з проханням розглянути справу без участі представника Хорошівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. Проти позовних вимог не заперечують.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - управління Держземагенства у Петропавлівському районі Дніпропетровської області, надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її часті.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_6 в судове засідання надала письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність. В заяві також вказує, що проти задоволення позову не заперечує, і просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок і земельні ділянки.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_3 після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1, земельної ділянки площею 0.2500 га. розташованої за адресою: АДРЕСА_2, переданої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, земельної ділянки площею 0.1041 га. розташованої за адресою: АДРЕСА_2, переданої для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 06.06.2012 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2, копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 04.11.2009 року, копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 04.11.2009 року, копією технічного паспорта на житловий будинок.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За життя ОСОБА_3 заповіту не залишив, а тому відповідно позивач є спадкоємцем за законом першої черги після його смерті, оскільки є його дружиною.

Крім позивача спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 є їхні з позивачем діти ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_5, копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_6, копією свідоцтва про народження ОСОБА_8 серії НОМЕР_7, копією свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 серії НОМЕР_8 від 05.06.2010 року.

Проте ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовилися від прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_3, подавши 30.11.2012 року відповідні заяви нотаріусу за місцем відкриття спадщини, що підтверджується копіями їх заяв про відмову від спадщини № 1182 та № 1183.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Їхня з померлим донька ОСОБА_6 на відміну від позивача зі спадкодавцем разом не проживала, що підтверджується довідкою Хорошівської сільської ради № 498 від 03.08.2015 року, в якій вказано, що на день смерті ОСОБА_3 з ним проживали ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, і до нотаріуса ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку не зверталася, а тому відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України вважається такою, що не прийняла спадщину. Крім цього в письмовій заяві поданій до суду ОСОБА_6 проти задоволення позову не заперечує та не заперечує щоб спадщину позивач оформила на своє ім'я, тобто взагалі відмовляється від прийняття спадщини на користь позивача.

Таким чином позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3.

Відповідно до діючого законодавства позивач звернулася до приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Свириденко Л. В. з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3, однак нотаріусом постановою від 17.07.2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок через відсутність правовстановлюючого документу на вказаний будинок та рекомендовано звернутися до суду, що підтверджується постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.07.2015 року. В судовому порядку нотаріус також порекомендувала позивачеві оформити і земельні ділянки, оскільки нотаріус не може в нотаріальному порядку окремо видати свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, ведення особистого селянського господарства без видання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За життя ОСОБА_3, на виділеній йому Хорошівською сільською радою земельній ділянці збудував вказаний житловий будинок, будівництво якого було завершено в 1991 році, проте на той час він не мав можливості визнати своє право власності на збудований будинок, оскільки до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних будинків в експлуатацію з метою подальшого оформлення права власності.

До серпня 1992 року оформлення права власності на ці будинки проводили органи місцевого самоврядування на основі висновку про технічний стан будинку, складений у бюро технічної інвентаризації і документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташований зазначений об'єкт, відповідно до листа Держбуду від 23.03.1999 року та п. 3 постанови Кабінету Міністрів від 09.09.2009 року № 1035 «Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, спорудженими без дозволу на будівництво».

Та після прийняття Верховною Радою Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» ці об'єкти приймають в експлуатацію як самовільно побудовані, але відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність осіб. Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5 Цивільного кодексу, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Це означає, що правові засади прийняття в експлуатацію об'єктів, побудованих до 05.08.1992 року, відсутні.

До того ж як роз'яснює Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Інформаційному листі "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, у період чинності Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством комунального господарства Українського РСР 31 січня 1966 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася в сільській місцевості, а право власності на житловий будинок підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради.

В даному інформаційному листі також вказано, що суди обґрунтовано задовольняють позови спадкоємців про визнання за ними права власності на житловий будинок при поданні документів щодо права користування або права власності на земельну ділянку на якій розташовано житловий будинок, висновку БТІ або сертифікату відповідності, виписки з погосподарської книги сільської ради щодо належності будинку, а також наявних рішень видачу спадкодавцю свідоцтва про право власності на будинок, яке він не отримав.

Відповідно до довідки Хорошівської сільської ради від 03.08.2015 року № 497 ОСОБА_3 дійсно за життя був власником жилого будинку за адресою АДРЕСА_1 згідно запису в погосподарській книзі № 2.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

ОСОБА_3 за життя володів житловим будинком, земельними ділянками, ніхто його право власності до суду не оспорив, а тому він був належним власником вказаного нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її на час відкриття.

Від спадщини позивач не відмовлялася, фактично прийняла її, оскільки проживає в будинку, обробляє земельну ділянку, звернулася до нотаріуса з відповідною заявою, проте через вказані обставини не може оформити спадкове майно на свої ім'я та розпоряджатися ним на правах власника.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши та оцінивши докази позивача, надані нею на підтвердження своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1225, 1261, 1268, 1270, 1272-1274 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд -

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до Хорошівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємцем за законом першої черги, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, господарські будівлі та споруди: прибудова позначена на плані технічної документації літерою «а», літня кухня, комора, сарай - літ. «Б», прибудова - літ. «б», погріб літ. - «пдБ», гараж, сарай літ. - «В», убиральня - літ. «Г», ворота з хвірткою - № 1, огорожа - № 2-3, огорожа - № 4, трубчатий колодязь - № 5, вигрібна яма - № 6, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємцем за законом першої черги, право власності на земельну ділянку площею 0.2500 га. кадастровий № НОМЕР_9, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, передану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що належала, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 04.11.2009 року, ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємцем за законом першої черги, право власності на земельну ділянку площею 0.1041 га. кадастровий № НОМЕР_10, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, передану для ведення особистого селянського господарства, що належала, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 04.11.2009 року, ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. М. Курочкіна