АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8676/15 Справа № 207/1136/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Литвинчук В. П. Доповідач - Козлов С.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Козлова С.П.,

суддів: Болтунової Л.М., Петренко І.О.,

при секретарі: Безрукавому Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на заочне рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні будинком, вселення, стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року позивачка звернулася до суду з таким позовом, посилаючись на те, що сторонам по справі та її нині покійному чоловіку - ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належить будинок АДРЕСА_1, де вона зареєстрована та проживала до грудня 2014 року, а з грудня 2014 року у будинку не проживає, оскільки відповідачі не впускають її до нього, тому вона вимушена проживати у найманому житлі, для оплати якого вона позичила 6000 грн., чим їй була спричинена матеріальна і моральна шкода. З таких підстав позивачка просила суд вселити її у будинок, усунувши зі сторони відповідачів перешкоди у користуванні ним і зобов'язавши їх не чинити їй перешкод у користуванні будинком, стягнути з них на її користь 6000 грн. в рахунок спричиненої матеріальної шкоди і 10000 грн. моральної шкоди.

Заочним рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 червня 2015 року зобов'язано відповідачів не чинити ОСОБА_4 перешкод у користуванні будинком АДРЕСА_1, вселена ОСОБА_4 у зазначений будинок, стягнуто з відповідачів на її користь у рахунок спричиненої моральної шкоди 5000 грн. та 243,60 грн. судового збору, а в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 просять скасувати рішення суду та відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів скарги колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - частковій зміні з наступних підстав.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном, будинком (квартирою), що належить громадянинові.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15 липня 1996 року сторонам по справі та нині покійному ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності належить будинок АДРЕСА_1, користуватися яким позивачці чинять перешкоди відповідачі і між ними постійно виникають з цього приводу сварки, у зв'язку з чим вона з грудня 2014 року в ньому не проживає і вимушена була у лютому 2015 року звертатися за допомогою до міліції стосовно вселення у будинок, чим їй була спричинена моральна шкода, оскільки вона позбавлена можливості користуватися своєю власністю, що підтверджується висновком Баглійського РВВС м. Дніпродзержинська від 10 лютого 2015 року.

За таких обставин, суд обґрунтовано на підставі ст.ст. 386, 391 ЦК України задовольнив заявлені позивачкою вимоги про усунення їй перешкод у користуванні спірним будинком шляхом її вселення до нього і дійшов правильного висновку про необхідність стягнення на її користь моральної шкоди з відповідачів.

Доводи ОСОБА_2 у скарзі про недоведеність позовних вимог ОСОБА_4 в цій частині не спростовують правильність вищезазначених висновків суду щодо спричинення перешкод зі сторони відповідачів у користуванні належної позивачці частини спірного будинку, не ґрунтуються на матеріалах справи, фактично зводяться до одностороннього тлумачення регулюючого спірні правовідносини законодавства лише на свою користь і переоцінки тих доказів, яким суд дав належну оцінку у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України.

Разом з тим, стягуючи з відповідачів на користь позивачки 5000 грн. у рахунок спричиненої їй моральної шкоди суд в рішенні не навів достатніх необхідних мотивів і своїх міркувань, з яких він виходив визначаючи такий розмір цієї шкоди.

За таких обставин та з урахуванням характеру і обсягу заподіяних позивачці моральних і душевних страждань, їх тривалості та конкретних обставин справи, принципу розумності та справедливості розмір стягнутих судом відшкодувань за моральну шкоду, на думку колегії, повинен бути зменшений з 5000 грн. до 1000 грн. моральної шкоди, яку слід стягнути в рівних частинах з відповідачів, виходячи з рівного ступеня їх вини, змінивши таким чином рішення суду в цій частині заявлених вимог.

Керуючись ст. ст. 307 - 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 червня 2015 року в частині стягнення моральної шкоди змінити, стягнувши на користь ОСОБА_4 у рахунок спричиненої їй моральної шкоди з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 по 500 грн. з кожного.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: