Номер провадження: 22-ц/785/5770/15
Головуючий у першій інстанції Куриленко О.М.
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого - Сватаненка В.І.

суддів - Артеменка І.А., Суворова В.О.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2015 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 - «Про усунення перешкод у користуванні майном та визнання договору купівлі-продажу недійсним», -

ВСТАНОВИЛА:

24.02.2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду із зазначеним позовом, по якому просила визнати неправомірними дії ОСОБА_3 щодо виселення ОСОБА_4 з житлового будинку АДРЕСА_1, усунути перешкоди у користуванні вказаним будинком та особистими речами, які в ньому знаходяться та належать позивачу, визнати недійсним договір купівлі-продажу вказаного будинку, укладений 22.12.2014 року між відповідачами.

Під час звернення до суду, позивач також просила забезпечити позовні вимоги.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25.02.2015 року було відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4, а також вжиті заходи забезпечення позовних вимог шляхом накладання арешту на земельну ділянку площею 0,0150 га. та житловий будинок, розташовані за адресою: АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_3 та майно, яке знаходиться у вказаному будинку; передано зазначене майно на зберігання позивачу; заборонено відповідачам здійснювати дії, пов'язанні з виселенням позивача та ОСОБА_5 з вказаного житлового будинку.

22.05.2015 року ОСОБА_3, ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду, по якій просять ухвалу районного суду в частині вжиття заходів забезпечення позову скасувати, посилаючись на порушення районним судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

За правилами ч. 2 п. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

При розгляді апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, колегія суддів всесторонньо і повно перевірила законність і обґрунтованість ухвали на основі матеріалів справи, які досліджувались судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 п. п. 1, 2 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Згідно до ст. 152 ЦПК України на будь-якій стадії розгляду справи позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Судова колегія вважає, що таким заходом забезпечення позову як накладання арешту на спірний житловий будинок, майно яке в ньому знаходиться та земельну ділянку в межах позовних вимог, суд першої інстанції захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Забезпечення позову шляхом накладання арешту на спірний житловий будинок, майно, яке знаходиться в будинку та земельну ділянку не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ'я сторін, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання шкоди позивачу.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Таким чином, судова колегія вважає, що накладання арешту на житловий будинок, майно, яке в ньому знаходиться та земельну ділянку не носять дискримінаційного характеру по відношенню до відповідачів.

Застосування арешту на земельну ділянку, житловий будинок та майно, яке знаходиться у вказаному будинку здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ'я сторін на момент забезпечення позову, крім того є співмірним з заявленими позовними вимогами.

Судова колегія вважає, що в відповідності з зазначеними нормами процесуального права у суду першої інстанції були всі підстави для забезпечення позову на момент постановлення даної ухвали суду, шляхом накладання арешту, оскільки від позивача до суду надійшла відповідна заява про забезпечення позову, а невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, ухвалою суду про забезпечення позову була накладена заборона відповідачам здійснювати дії, пов'язанні з виселенням позивача та ОСОБА_5 з вищезазначеного житлового будинку, що по суті є однією з позовних вимог позивача.

З таким висновком районного суду колегія суддів не погоджується.

Колегія суддів звертає увагу, що при встановленні відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам слід ураховувати, що вжиті заходи не повинні бути фактичним вирішенням справи.

Однак при постановленні ухвали суд першої інстанції зазначені вимоги закону не врахував та обрав один із способів забезпечення позову, яким фактично вирішив спір. Тобто при вирішенні питання про забезпечення позову судом порушені норми процесуального права.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Крім того, суд першої інстанції, на порушення вимог статей 151 - 153 ЦПК України, задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову та постановляючи відповідну ухвалу про забезпечення позову шляхом заборони відповідачем здійснювати дії, пов'язанні з виселенням позивача з житлового будинку, частково визначив наперед результати розгляду справи по суті позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що заходи забезпечення позову шляхом накладання заборони відповідачам здійснювати дії щодо виселення позивача з будинку, суперечать сенсу забезпечення і меті його застосування.

На підставі викладеного ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині заборони відповідачам здійснювати дії, пов'язані з виселення позивача з житлового будинку АДРЕСА_1, з постановленням нової ухвали в цій частині про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.2 п.2, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2015 року в частині заборони ОСОБА_2 та ОСОБА_3 здійснювати дії, пов'язані з виселення ОСОБА_4 з житлового будинку АДРЕСА_1 - скасувати.

В скасованій частині постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовити .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області В.І. Сватаненко

В.О. Суворов

І.А.Артеменко

17.06.2015 року м. Одеса