Справа № 715/1421/15-ц
Провадження № 2/715/566/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Цуренка В.А.

секретар судового засідання Оршевська С.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Глибока справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ земельної ділянки та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 13 березня 1983 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем ОСОБА_3. Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 29 квітня 2014 року між сторонами поділене спільне нерухоме майно, набуте ними за час перебування у шлюбі. На ім'я відповідача ОСОБА_3 була приватизована земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а також земельна ділянка для ведення особистого господарства. Неприязне, ворожнече ставлення відповідача до неї як співвласника нерухомого майна перешкоджає їй в реалізації права власності, зокрема не дозволяє користуватись двором господарства. Тому просить суд поділити між ними земельну ділянку площею 0,1022 га кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована в АДРЕСА_2, визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку площею 0,0460 га, розташовану по АДРЕСА_1, а також визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 виданий на ім'я ОСОБА_3 та спірну земельну ділянку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи та не заявив клопотання про відкладення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ч. 2 ст. 60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Згідно до ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.4 ст.120 ЗК України при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно частками осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Згідно ч.1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно ч.2 ст.158 ЗК України виключно судом вирішується земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осі, а також спори щодо розмежовування територій сіл, районів та областей.

Із змісту частини 3 статті 61 ЦПК України, випливає, що обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що з 13 березня 1983 року позивачка перебувала в шлюбі з відповідачем ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 29 квітня 2014 року між сторонами поділене спільне нерухоме майно, а саме житловий будинок та господарські споруди, набуті ними за час перебування у шлюбі, що розташовані по АДРЕСА_1 а саме за позивачкою визнано право власності на 45/100 часток, а за відповідачем - на 55/100 частко вказаного нерухомого майна.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від09 жовтня 2012 року відповідачу ОСОБА_3 належить земельна ділянка з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1022 га., кадастровий номер НОМЕР_1.

Згідно висновку судової земельно-технічної експертизи №594 від 09 вересня 2015 року, відповідно до вимог нормативно-правових актів розділити земельну ділянку площею 0,1022 га, кадастровий номер НОМЕР_1 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) , за адресою : АДРЕСА_1 відповідно до часток співвласників ОСОБА_1 45/100 часток і ОСОБА_3 55/100 часток згідно варіанту розподілу житлового будинку технічно можливо. Земельна ділянка площею 0,1022 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 09.10.2012 року (кадастровий номер НОМЕР_1) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд і належить ОСОБА_3 Земельна ділянка відповідно до Державного акту площею 0,1022 га, яка належить ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 межує по: А до Б землі гр. ОСОБА_4; Б до В землі гр. ОСОБА_5; В до Г землі гр. ОСОБА_6 ОСОБА_3 до Д землі сільської ради( вулиця); Д до А землі гр. ОСОБА_7 Фактична загальна площа земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 складає 0,1022га (див. кадастровий план земельної ділянки ). Згідно варіанту розподілу ОСОБА_1 отримує у власність 0,0459 га, а ОСОБА_3 - 0,0560 га і сторонам в спільному користуванні залишається 0,0003 га даної земельної ділянки, до якої входить колодязь, вигрібна яма, огорожа.

При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

У відповідності до вимог ст. ст. 79, 88 ЦПК України суд вважає, що з відповідача слід стягнути судові витрати у справі пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, ст.ст. 368, 377, 392 ЦК України, ст.ст. 120, 155, 158 ЗК України, ст.ст. 60, 69, 70, 71 СК України, керуючись ст. ст. 3-11,15, 57-60, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Виділити та визнати право власності за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою АДРЕСА_2 на 45/100 часток із земельної ділянки площею 0,1022 га кадастровий номер НОМЕР_1 із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в АДРЕСА_1, а саме на 0,0459 га. даної земельної ділянки, визнавши в частині 45/100 недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 09.10.2012 року на земельну ділянку площею 0,1022 га (кадастровий номер НОМЕР_1) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, виданого на ім'я ОСОБА_3.

Виділити та визнати право власності за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителем АДРЕСА_2 на 55/100 часток із земельної ділянки площею 0,1022 га кадастровий номер НОМЕР_1 із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в АДРЕСА_1, а саме на 0,0560 га. даної земельної ділянки.

Залишити у спільному користуванні ОСОБА_1 і ОСОБА_3 0,0003 га даної земельної ділянки до якої входить колодязь, вигрібна яма, огорожа.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 4252 (чотири тисячі двісті п'ятдесят дві) гривні, 46 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Глибоцький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: