Справа № 161/2302/15-ц
Провадження № 2/161/1423/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23 червня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Олексюка А.В.

при секретарі Шумиводі О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк» ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «Західінкомбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк» ОСОБА_1 звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.02.2009 року між КБ «Західінкомбанк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір за № 2302/06-100, за яким останній наданий споживчий кредит на суму 10000,00 доларів США із сплатою 14 % річних, терміном користування до 23.02.2011 року. 01.06.2011 року сторонами було укладено додатковий договір до кредитного договору, згідно п. 1 якого продовжено термін дії кредитного договору до 01.06.2012 року.

З метою забезпечення виконання зобовязань за даним кредитним договором, між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки р№ 488 від 23.02.2006 року, згідно якого в іпотеку банку передано млин «А-2» загальною площею 291,2 кв.м., який знаходиться за адресою: Волинська область, Рожищенський район, с. Сокіл, вул. Незалежності (Радянська), буд. 85.

Крім того, з метою забезпечення виконання зобовязань за даним кредитним договором, між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір застави р№ 486, відповідано до умов якого заставодавець передала в заставу банку борошномельний агрегат АБМ-0,5 «Колосок» № 17 в кількості 1 шт., дробарку ДЗН-0.8 (комплектна) в кількості 1 шт.

Однак, позичальник належним чином не виконав взяті на себе зобовязання. Станом на 02.02.2015 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 3123,01 доларів США, в тому числі: сума основного боргу 2319,76 доларів США, несплачені проценти по кредиту 82,55 доларів США, штраф в розмірі 30 % від суми простроченої основної кредитної заборгованості 659,93 доларів США, штраф в розмірі 30 % від простроченої суми процентів 24,77 доларів США.

На підставі наведеного, просить суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 2302/06-100 від 23.02.2006 року в розмірі 3123,01 доларів США та рахунок погашення заборгованості за даним кредитним договором в розмірі 3123,01 доларів США звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки р№ 488 від 23.02.2006 року, а саме: млин «А-2» загальною площею 291,2 кв.м., який знаходиться за адресою: вул. Незалежності, буд. 85, с. Сокіл, Рожищенський район, Волинська область, який належить на праві власності ОСОБА_3, шляхом продажу майна на прилюдних торгах за початковою ціною на рівні згідно оцінки , проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

В ході судового розгляду представник позивача уточнила позовні вимоги, просила суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 2302/06-100 від 23.02.2006 року в розмірі 3015,69 доларів США та 1381,54 грн., та рахунок погашення заборгованості за даним кредитним договором в розмірі 3015,69 доларів США та 1381,54 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки р№ 488 від 23.02.2006 року, а саме: млин «А-2» загальною площею 291,2 кв.м., який знаходиться за адресою: вул. Незалежності, буд. 85, с. Сокіл, Рожищенський район, Волинська область, який належить на праві власності ОСОБА_3, шляхом продажу майна на прилюдних торгах за початковою ціною на рівні згідно оцінки , проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Відповідачі в судове засідання не зявились з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Про причини неявки суд не повідомили.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, проте подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі за наявними матеріалами справи. Просила суд, уточнену позовну заяву задовольнити.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 509, 526, 527, 530, 549, 550, 554, 651, 1054, 1055 ЦК України.

Як вбачається із змісту ч. 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

23.02.2009 року між КБ «Західінкомбанк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір за № 2302/06-100, за яким останній наданий споживчий кредит на суму 10000,00 доларів США із сплатою 14 % річних, терміном користування до 23.02.2011 року. 01.06.2011 року сторонами було укладено додатковий договір до кредитного договору, згідно п. 1 якого продовжено термін дії кредитного договору до 01.06.2012 року (а.с. 6-8).

Згідно п. 3.2.3 кредитного договору, позичальник зобовязується сплачувати проценти за користування кредитними коштами щомісяця, але не пізніше останнього робочого дня поточного місяця включно (а.с. 6).

В п. 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до п. 3.2.7 договору у разі порушення (невиконання) умов даного договору позичальник зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а такоє 30 % річних від простроченої суми (а.с. 6).

П. 3.2.8 договору передбачено, що у разі порушення (невиконання) умов даного договору позичальник зобовязаний сплатити штраф в розмірі 30 % від простроченої суми боргу, незалежно від нарахованої пені, збитків та інших стягнень (а.с. 6).

З метою забезпечення виконання зобовязань за даним кредитним договором, між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки р№ 488 від 23.02.2006 року, згідно якого в іпотеку банку передано млин «А-2» загальною площею 291,2 кв.м., який знаходиться за адресою: Волинська область, Рожищенський район, с. Сокіл, вул. Незалежності (Радянська), буд. 85 (а.с. 10-12).

Ст. 575 ЦК України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Ч. 1 ст. 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Відповідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки є невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання.

За змістом ст.ст. 589, 590 ЦК України, ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватись на підставі рішення суду, а право іпотекодержателя задоволити свої вимоги за основним зобов»язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання та неналежного виконання боржником основного зобов»язання.

Згідно п. 9 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

П. 42 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як ст. 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Проте, позичальник належним чином не виконала взятих зобовязань, а тому загальна сума заборгованості за кредитним договором становить - 3015,69 доларів США та 1381,54 грн., з них: сума основного боргу 2319,76 доларів США, штраф в розмірі 30 % від простроченої суми боргу 695,93 доларів США, несплачені проценти по кредиту за травень, червень, липень 2014 року 981,76 грн., штраф та несплачені проценти 399,78 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. )

За таких обставин справи та відповідно зазначених норм матеріального права і положень договору іпотеки, суд приходить до висновку про наявність у даному випадку у позивача права на стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором та на стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, яка належить іпотекодавцю, який не є позичальником, а тому позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 3, 8, 10,14, 15, 30, 60, 61, 62, 88, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 527, 530, 549, 550, 589, 590,1054, 1055, 1056 Цивільного Кодексу України, Законом України «Про іпотеку», , суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» заборгованість за кредитним договором № 2302/06-100 від 23.02.2006 року в розмірі 3015(три тисячі пятнадцять) доларів США 69 центів та 1381 (одна тисяча триста вісімдесят одна) гривня 54 копійки.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 2302/06-100 від 23.02.2006 року в розмірі 3015(три тисячі пятнадцять) доларів США 69 центів та 1381 (одна тисяча триста вісімдесят одна) гривня 54 копійки, звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки р№ 488 від 23.02.2006 року, а саме: млин «А-2» загальною площею 291,2 кв.м., який знаходиться за адресою: вул. Незалежності, буд. 85, с. Сокіл, Рожищенський район, Волинська область, який належить на праві власності ОСОБА_3, шляхом продажу майна на прилюдних торгах за початковою ціною на рівні згідно оцінки , проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в користь держави судовий збір в розмірі 795 (сімсот девяносто пять) грн. 44 коп. з кожного по 397 (тридцять девяносто сім) гривень 72 копійки.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк