АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2351/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 Савенко В.Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПальонного В. С.
суддівКарпенко О. В. , Нерушак Л. В.
при секретаріДемченко Н. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на заочне рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и л а :

В листопада 2014 року ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором позики.

Позов обґрунтовувала тим, що 24 жовтня 2014 року позичила відповідачці грошові кошти в розмірі 5540 грн. 00 коп., які остання зобов'язалася повернути до 04 листопада 2014 року, що підтверджується розпискою. Однак у вказаний строк відповідачка гроші не повернула, на її неодноразові звернення щодо повернення боргу не реагує.

З врахуванням викладеного позивачка просила стягнути з відповідачки на її користь борг в сумі 5540 грн. 00 коп. та судові витрати.

26 травня 2015 року позивачка подала заяву про збільшення позовних вимог і просила суд додатково стягнути з ОСОБА_6 на її користь 6500 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди.

Заочним рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08 липня 2015 року позов задоволено: стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 борг за договором позики в розмірі 5540 грн. 00 коп., та 6500 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12 серпня 2015 року заяву ОСОБА_6 про перегляд вказаного заочного рішення залишено без задоволення, після чого вона оскаржила рішення суду в загальному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане заочне рішення та ухвалити у справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що розписка про отримання вказаної в позовній заяві суми грошових коштів написана нею під впливом психічного насильства з боку відповідачки та її чоловіка, а зазначених у ній грошей вона від відповідачки не отримувала.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 і її представника, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення представника ОСОБА_7, який заперечував проти її задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Звернувшись до суду з даним позовом, ОСОБА_7 в підтвердження своїх вимог надала розписку ОСОБА_6, з якої вбачається, що остання 24 жовтня 2014 року отримала від позивачки в борг грошові кошти в сумі 5540 грн. і зобов'язалася повернути їх до 4 листопада 2014 року, які позивачка і просила стягнути з відповідачки на свою користь.

Вирішуючи спір, суд правильно встановив, що між сторонами виникли правовідносини з приводу позики та правильно застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, пославшись зокрема на положення ст.ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України, і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення вимог про стягнення з відповідачки суми неповернутої позики.

Доводи апеляційної скарги вказаного висновку суду не спростовують, оскільки ті обставини, на які посилається апелянт в обґрунтування цих доводів не підтверджені належними та допустимими доказами.

В той же час, задовольняючи позов в частині вимог про відшкодування моральної шкоди, суд не звернув уваги на те, що відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

При покладенні на відповідачку обов'язку відшкодувати моральну шкоду суд безпідставно застосував положення ст.1167 ЦК України, яка на спірні правовідносини не поширюється, оскільки регулює позадоговірні (деліктні) відносини. Нормами ж матеріального права, на підставі яких суд вирішив спір, право на відшкодування моральної шкоди не передбачено.

За таких обставин рішення суду в частині задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Заочне рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості змінити.

Скасувати рішення в частині задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_6 на її користь 6500 грн. в відшкодування моральної шкоди відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :