Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до комунального підприємства «Водоканал» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, за касаційною скаргою Косарєва Віктора Анатолійовича, який діє в інтересах комунального підприємства «Водоканал», на рішення апеляційного суду Запорізької області від 17 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що він працює в комунальному підприємстві «Водоканал» (далі - КП «Водоканал») на посаді головного інженера. Наказом № 52/н від 15 вересня 2014 року його притягнуто до дисциплінарної відповідальності за вчинення прогулу 10 вересня 2014 року.

Позивач вважає вказаний наказ незаконним, оскільки з 08-00 год. до 11-00 год. він перебував у лікувальному закладі, у зв'язку з погіршенням стану здоров'я, а в подальшому постійно знаходився на роботі до кінця робочого дня, тому просив визнати незаконним та скасувати наказ КП «Водоканал» № 52/н від 15 вересня 2014 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 17 лютого 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ Генерального директора КП «Водоканал» № 52/н від 15 вересня 2014 року про притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Косарєв В.А., який діє в інтересах КП «Водоканал», не погоджуючись із зазначеним рішенням апеляційного суду, подав касаційну скаргу, в якій просить його скасувати, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Судом апеляційної інстанції повно встановлені фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовані норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин.

Наказом КП «Водоканал» № 52/к від 15 вересня 2014 року головного інженера ОСОБА_4 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за вчинення прогулу 10 вересня 2014 року. Підставами для видання наказу є акти від 10 вересня 2014 року про відсутність ОСОБА_4 на робочому місці.

Пунктом 4 частини 1 статті 40 КЗпП України визначено, що прогул без поважних причин - це відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що пояснення позивача та свідків: начальника юридичного відділу ОСОБА_6 та головного бухгалтера ОСОБА_7 про проведення наради 10 вересня 2014 року в проміжок часу з 13-00 год. до 15-00 год. не спростовують інформацію, викладену в актах про відсутність ОСОБА_4 на робочому місці в інші часи. Для притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення правил трудового розпорядку, на відміну від звільнення за прогул (відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня), достатньо й відсутності на робочому місці без поважної причини протягом будь-якого часу впродовж робочого дня. У ОСОБА_4 була поважна причина відсутності на робочому місці з 08-00 год. до 11-00 год., але відсутність ОСОБА_4 на робочому місці в іншій час 10 вересня 2014 року є порушенням трудової дисципліни і давала підстави адміністрації притягнути його до дисциплінарної відповідальності.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про задоволення позовних вимог, апеляційний суд дійшов правильного висновку, що місцевий суд при вирішенні даного спору не врахував того, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності не за будь-яке порушення трудової дисципліни взагалі, а саме за прогул, тобто для складу цього проступку є необхідною достовірно встановлена відсутність працівника на роботі як мінімум протягом трьох годин. При цьому, матеріалами справи підтверджується, що в першій половині дня позивач був відсутній на підприємстві з поважних причин, в проміжок часу з 13-00 год. до 15-00 год. його бачили начальник юридичного відділу ОСОБА_6 та головний бухгалтер ОСОБА_7, а після 15-00 год. та до кінця робочого дня позивача в кабінеті ніхто не бачив , тобто протягом двох годин, що виключає наявність складу дисциплінарного проступку у вигляді прогулу. Крім того, на відповідача покладається обов'язок встановити факт відсутності працівника на підприємстві,в той час, як ним встановлено лише факт відсутності на робочому місці, що не доводить скоєння ним прогулу, з урахуванням тих обставин, що підприємство має структурні підрозділи та інші об'єкти, які підпорядковані головному інженеру.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Косарєва Віктора Анатолійовича, який діє в інтересах комунального підприємства «Водоканал», відхилити.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 17 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук