ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2015 року. Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зуй Т.С.,

при секретарі - Антощенко Г.М.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастів справу за позовом ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Фастівського МРУЮ Київської області про зняття арешту,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з майна, посилаючись на те, що заступником начальника відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_3 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 28 листопада 2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_4 винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, який повернуто за заявою останнього. Тому просить зняти арешт з належного йому майна.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, пославшись на вищевикладені обставини.

Представник відповідача до суду не з"явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав суду письмову заяву в якій просив справу розглянути без участі їх представника та зазначив, що у ВДВС Фастівського МРУЮ Київської області відсутні будь які виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_2 боргу на користь фізичних та юридичних осіб.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 27 липня 2012 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_3 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Вказана постанова винесена відповідно до виконавчого листа № 2/0417/2831/12 виданого 10.04.2012 року.

Як свідчить вказана постанова, згідно заяви публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» державна виконавча служба своєю постановою наклала арешт на все майно, що належить боржнику: ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення: 1416150,99 грн., та заборонити відчуження будь-кого майна, яке належить боржнику.

30 липня 2012 року на підставі вказаної постанови ДВС до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис про публічне обтяження, арешт рухомого майна та заборону відчужувати все майно.

28 листопада 2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_4 винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу.

В постанові зазначено, що стягувач своєю заявою № 2/0417/2831/2012 від 17.09.2013 року просить повернути без виконання виконавчий лист № 2/0417/2831/2012 виданий 10.04.2012 року Фастівським міськрайонним судом Київської області. Вказаною постановою державний виконавець постановив: виконавчий документ, а саме виконавчий лист № 2/0417/2831/2012 виданий 10.04.2012 року про стягнення з ТОВ «Українські бізнес-інноваційні системи», ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», повернути стягувачеві.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» за загальним правилом предявити до виконання виконавчий документ можна на протязі одного року.

Приймаючи до уваги те, що стягувачу на підставі його заяви повернули виконавчий лист 28 листопада 2013 року, то із вказаної дати пройшло один рік і чотири місяці. На протязі вказаного періоду стягувач повторно не звернувся до державної виконавчої служби та не предявив виконавчий лист.

Таким чином, враховуючи те, що стягувачеві повернуто виконавчий лист і він не вчиняв подальших дій щодо предявлення виконавчого листа, арешт та обтяження з майна позивача не знято. Вказана обставина порушує його право власності.

Відповідноположень ст. 317. Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно положень ч.1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно положень ч.2 ст. 319 Цивільного кодексу України Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Отже, накладення арешту на майно позивача обмежує його законі права як власника, що до вільного користування та розпорядження майном.

Відповідно до ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на цемайно і про зняття з нього арешту.

Частиною 2 ст.60 цього Закону зазначено, що у разі прийняття рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Керуючись ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Фастівського МРУЮ Київської області про зняття арешту- задовольнити.

Зняти арешт та обтяження із всього майна що належить ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, накладений згідно Постанови заступником начальника відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_3 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, від 27 липня 2012 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.С.Зуй