Номер провадження: 22-ц/785/4168/15
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л.В.
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Погорєлової С.О., Сидоренко І.П.,

при секретарі: Колмакові В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_5 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10 червня 2011 року по справі за поданням заступника начальника Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_6 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10 червня 2011 року заборонено ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянину України, виїзд за кордон України до виконання зобов'язання.

Копію ухвали до виконання направлено в Адміністрацію Державної прикордонної служби України, для відома ОСОБА_6.

Не погодившись з винесеною ухвалою суду, представник ОСОБА_6 - ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10 червня 2011 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволені подання відмовити.

Заслухавши пояснення, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на примусовому виконанні Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції знаходяться виконавчий лист № 2-4316/08 від 12 січня 2009 року виданий Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» грошової суми у розмірі 2113180,63 грн., виконавчий лист № 2-4316/08 від 12 січня 2009 року виданий Київським районним судом м. Одеси про стягнення з нього грошової суми у розмірі 1730,00 грн. також на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», виконавчий лист № 2-1252/10, який видав Суворовський районний суд м. Одеси від 10 березня 2010 року про стягнення з боржника грошової суми у розмірі 3072937, 90 грн. на користь Кредитної спілки «Кредитінвест», виконавчий лист № 2-1881/10 виданий Київським районним судом м. Одеси від 11 березня 2011 року про стягнення грошової суми у розмірі 321388,78 грн. на користь ПАТ «УкрСиббанк»та виконавчий лист № 2-1881/10 виданий Київським районним судом м. Одеси від 11 березня 2011 року про стягнення грошової суми у розмірі 976,00 грн. на користь ПАТ «УкрСиббанк».

Станом на 25 травня 2011 року ОСОБА_6 зазначені рішення судів самостійно не виконав, та заборгованість ним не сплачена.

Як вбачається з довідки КП «ОМБТІ та РОН» за боржником ОСОБА_6 зареєстровані квартири АДРЕСА_1

Добровільно боржник рішення судів не виконує, тому державний виконавець просив суд тимчасово обмежити його у праві виїзду за межі України до врегулювання, а саме виконання ним своїх зобов'язань покладених на нього рішеннями судів, також просив зобов'язати відділ ВПМР УМВС України в Одеській області не видавати виїзні документи на ім'я громадянина України ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та вилучити паспортні документи.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про тимчасове обмеження ОСОБА_6 у праві виїзду за кордон, суд першої інстанції виходив з того, що в останнього наявне невиконане зобов`язання, покладене на нього судовими рішеннями.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів повністю погодитись не може.

Так, відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( ратифікований Законом України 11 вересня 1997р.) та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, у випадку якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобов`язань.

Так, п.2 ч.1 ст. 6 відповідного Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов`язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Однак, звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, Другий Київський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції не надав суду доказів того, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішеннями судів, та що ним вчинені всі дії, передбачені Законом «Про виконавче провадження», спрямовані на погашення боргу, хоча саме він зобов`язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

З урахуванням наведеного, обмеження у праві виїзду за межі України застосовано судом першої інстанції передчасно, без належного з`ясування фактичних обставин, що підлягають перевірці. Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне, адже саме лише невиконання боржником зобов`язань, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

Суд першої інстанції не дослідив наявність майна боржника, на яке може бути звернено стягнення, чи вжито державною виконавчою службою усіх передбачених законом заходів до погашення боргу боржником, з огляду на те, що в матеріалах справи містяться довідки КП «ОМБТІ та РОН» які підтверджують наявність у ОСОБА_6 зареєстрованих квартир АДРЕСА_1

Додатково слід зазначити, що апелянт потребує виїзду за кордон для лікування, зокрема до медичного, освітнього і лікувального центру «Шахід Модаррес» (м. Тегеран), а саме для проходження кожні два місяці спеціалізованого медичного обстеження нирок та аналізу лікарняних препаратів в крові що підтверджується медичною довідкою, датованою 17 травня 2015 року, які зумовлені проведеною йому операцією по трансплантації нирки. Обмеження у праві виїзду за кордон, в даному випадку, позбавляє ОСОБА_6 права на охорону здоров`я, передбаченого ст.ст. 5, 6 Основ законодавства України про охорону здоров`я.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, оскільки постановлена з порушенням порядку, встановленого для його вирішення.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10 червня 2011 року - скасувати та передати питання за поданням заступника начальника Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_6 у праві виїзду за межі України на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: І.П. Сидоренко

С.О. Погорєлова