Справа № 2-705/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

у складі: головуючого - судді Тарасенко О.В.

при секретарі - Пасько М.В.

за участю

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №5 в місті Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальної компанії «Дніпрообленерго» про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

23.03.2010 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Енергопостачальної компанії «Дніпрообленерго» про захист прав споживачів.

В обґрунтування позову зазначила, що 04.12.2009 року в квартирі АДРЕСА_1, яка належить їй на праві приватної власності проводилися роботи по заміні електролічильника. Після проведення роботи та в ході перевірки було виявлено, що на електророзетці у кухні подається напруга, яка не враховується електролічильником. По вказаному факту працівниками електричних мереж був складений акт про порушення «Правил користування електричною енергією» № В 031893 від 04 грудня 2009 року та її квартира була від'єднання від електроживлення до усунення порушень. 07 грудня 2009 року вона сплатила 15 гривень 25 коп. вартості роботи по відключенню квартири від електроживлення, 21 гривню 41 коп. за підключення та 200 гривень за порушення правил споживання електроенергії. 08 грудня 2010 року електропостачання було поновлено.

25 грудня 2009 року була запрошена до Криворізьких міських електричних мереж для розгляду питання про причини виникнення споживання електроенергії, яка не враховується лічильником. Вона з'явилася у визначений термін, але на засідання комісії не допустили, чи воно відбувалося взагалі не відомо. Їй був вручений рахунок на сплату 6 149 гривень 12 коп. з призначенням платежу: «згідно акту про порушення правил споживання електричної енергії».

Відносини між громадянами - споживачами електричної енергії та енергопостачальниками врегульовані «Правилами користування електричною енергією» для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року. Відповідно до п.53 вказаних Правил акт про порушення Правил розглядається комісією. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Акт про порушення Правил взагалі не повинен розглядатися у разі відсутності письмового повідомлення споживача про час та дату засідання комісії, або якщо вказане повідомлення було направлено споживачу менш ніж за 20 днів до дня засідання комісії. У будь-якому разі рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу. У протоколі зазначається відомості щодо обсягу та вартості не облікованої електричної енергії та робиться розрахунок проведених нарахувань. У засіданні комісії вона участі не приймала, письмового запрошення на засідання не отримувала, копія протоколу по результатам прийнятого рішення з розрахунком нарахувань їй не була вручена.

22 січня 2010 року вона звернулася до відповідача з письмовою заявою, згідно якої просила направити на її адресу протокол рішення комісії та розрахунок проведених нарахувань. Вказаних документів вона до цього часу не отримала, не зважаючи на те, що відповідач у відповіді на її заяву вказує, що направив рішення та розрахунок на її адресу 25 січня 2010 року, тобто через місяць після розгляду на засіданні на комісії.

03 березня 2010 року, не зважаючи на те, що вона сплатила, а відповідач отримав вартість робот як по відключенню, так і по підключенню електроживлення, відповідач направив на її адресу повідомлення та повторно відключив електроенергію від квартири.

Нарахування боргу за порушення «Правил користування електричною енергією для населення» в сумі 6 149 гривень 12 коп. не визнає. Дії відповідача по відключенню квартири від подачі електроенергії є незаконними та грубо порушують її права споживача. Ніяких робіт по переобладнанню електропроводки і, тим більше, по самовільному підключенню розетки поза приладами обліку електроенергії не вчиняла. Представники енергопостачальної організації регулярно провадили огляд електропроводки в її квартирі. Ніяких зауважень не надходило. Наявність розетки, живлення до якої подається без урахування електролічильником було виявлено випадково під час проведення відповідачем робіт по заміні електролічильника. Їй не відомо, з якого розрахунку та за який період відповідач нарахував борг в сумі 6 149 гривень 37 коп. Відповідно до п.37 «Правил користування електричною енергією для населення» енергопостачальник перевіряє справність приладів обліку та проводить обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку. При цьому відповідно до п.38 вказаних «Правил...» відповідач зобов'язаний проводити не менш як один раз на шість місяців контрольне знімання показань приладів обліку та проводити планову повірку. Тому у будь-якому разі вона не може нести матеріальну відповідальність за користування електричною енергією без обліку з часу останньої перевірки, але не більше ніж за 6 (шість) місяців.

Відповідач не мав ніякого права відключати електроенергію. Відповідно до п.53 «Правил...» у разі відмови споживача від сплати вартості не облікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника. Таким чином, відповідач шляхом незаконного відключення електроенергії, не звертаючись до суду, змушує її сплатити на його користь нічим не обґрунтовану суму.

Відмовляючи їй в енергопостачанні відповідач грубо порушив її законні права на отримання послуги. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 квітня 1996 року, з наступними змінами, вирішуючи справи про захист прав споживачів, суди мають виходити з того, що відповідно до ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», держава: забезпечує громадянам захист їх інтересів як споживачів; надає можливість вільного вибору послуг відповідно до їх потреб; гарантує одержання послуг в обсягах, що забезпечують рівень споживання. Встановлений законом перелік прав, якими користуються споживачі, не є вичерпним. Відповідно до п.13 названої постанови організація може відмовити у наданні послуги тільки у випадках, якщо доведе, що надання послуги виходить за межі його статутної діяльності або перевищує його виробничі (технологічні) можливості. Цей перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. В силу п.23 вказаної постанови при розгляді справ про захист прав споживачів суди одночасно розглядають вимоги про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди. Розмір відшкодування моральної шкоди встановлюється судом і визначення його не ставиться в залежність від наявності матеріальної шкоди або вартості послуг, а має ґрунтуватися на характері і обсязі моральних і фізичних страждань. Заподіяних споживачеві. Згідно п.25 цієї постанови при постановленні рішення суд зобов'язує виконавця вчинити певні дії на захист прав споживачів. Коли є підстави вважати, що від затримки виконання може настати шкода для споживача, суд відповідно до п.2 та п.3 ст.218 ЦПК України вправі допустити негайне виконання рішення.

Незаконними діями відповідача їй спричинена значна моральна шкода, так як відключення електроенергії від квартири практично позбавило її можливості користуватися усіма життєвими благами, які є звичними, постійними та необхідними для людини в цивілізованому суспільстві. Вона не може користуватися побутовими приладами, оскільки усі вони працюють на електричній енергії. Відсутність електроенергії не дає можливості працювати холодильнику, в результаті чого зіпсувалися усі продукти харчування, які були на момент відключення. Відключення електроенергії створює значні перешкоди не тільки в повсякденному житті сім'ї, але й лишає можливості повноцінного навчання, оскільки після закінчення світлового дня у квартирі дитині не можливо виконувати домашнє завдання, та й взагалі будь-яка діяльність. Усі вищевказані негативні явища завдали значних моральних страждань, змусили повністю змінити спосіб життя та докладати значних зусиль для підтримання необхідних умов життя. Виходячи із розміру та обсягу страждань вважає, що розмір моральної шкоди є адекватним сумі 30 000 гривень.

Просить зобов'язати відповідача поновити енергопостачання її квартири за адресою: АДРЕСА_2; стягнути на її користь 30 000 гривень в відшкодування моральної шкоди, а також стягнути з Криворізьких міських електричних мереж Відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» 37 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги частково, відмовившись від вимоги зобовязати відповідача вчинити певні дії, оскільки енергопостачання було відновлено 31.03.2010 року, в іншій частині позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача ПАТ ДТЕК «Дніпрообленерго», у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити позивачу в позові в повному обсязі з огляду на його безпідставність та необґрунтованість, оскільки відповідно до вимог п. 35 вказаних Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою, що діяв у редакції, чинній на час спірних правовідносин, енергопостачальник мав право відключити споживача у разі розкрадання електричної енергії. Крім того рішенням Тернівського районного суду від 12.01.2015 року задоволено позов ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» до ОСОБА_3 про відшкодування заборгованості за не обліковану електричну енергію, внаслідок порушення ПКЕН. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.04.2015 року рішення суду першої інстанції залишено без змін, дане рішення набрало законної сили.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, знаходить позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з огляду на нижчевикладене.

Так, судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них виниклі правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є споживачем електричної енергії через приєднану електромережу, постачання якої до її квартири здійснює відповідач на підставі відповідного письмового договору та відкрито особовий рахунок № 7243088.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються нормами ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення (далі - Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів від 26 липня 1999року № 1357.

Відповідно до п.37 Правил енергопостачальник ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" має право перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладом обліку.

Відповідно до п. 53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається в енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Судом встановлено, що 04.12.2009 року в квартирі АДРЕСА_3, яка належить ОСОБА_3 на праві приватної власності (а.с.19), проводилися роботи по заміні електролічильника. Після проведення роботи та в ході перевірки було виявлено, що на розетку у кухні подається напруга, яка не враховується електролічильником. По вказаному факту працівниками електричних мереж був складений акт про порушення «Правил користування електричною енергією» № В 031893 від 04 грудня 2009 року (а.с.7).

Згідно розрахунку відшкодування збитків за період з 04.12.2006 року по 04.12.2009 року, проведеного відповідачем відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, загальна сума завданої діями відповідача збитків складає 6 149,37 грн. (а.с.8).

Окрім того рішенням Тернівського районного суду від 12.01.2015 року задоволено позов ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» до ОСОБА_3 про відшкодування заборгованості за не обліковану електричну енергію, внаслідок порушення ПКЕН. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.04.2015 року рішення суду першої інстанції залишено без змін, дане рішення набрало законної сили.(а.с 71-74).

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з положеннями ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач несе відповідальність за порушення правил користування електроенергією.

Відповідно до вимог п. 35 вказаних Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою, що діяв у редакції, чинній на час спірних правовідносин, енергопостачальник мав право відключити споживача у разі розкрадання електричної енергії.

Таким чином, дії відповідача щодо відключення споживача від енергопостачання відповідають вимогам п. п. 35, 53 вищезазначених Правил, в редакції, яка діяла на момент складання акту. Суд зауважує, що в даному випадку відключення квартири позивача від електромережі відбулося із врахуванням вказаних вимог законодавства та з дотриманням відповідної процедури (у тому числі щодо повідомлення споживача про припинення електропостачання (а.с.33), а відтак було правомірним.

Суд також зауважує, що згідно довідки квартира позивача було підключено до електромережі (а.с.28), а відтак спір з цього приводу між сторонами відсутній.

Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 31 березня 1995року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» було роз'яснено, що спори про відшкодування заподіяної фізичної особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; в випадках коли встановлена відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушені зобов'язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Нормативні акти, які регулюють спірні правовідносини, як і укладений між сторонами договір на електричне постачання, не передбачають відшкодування моральної шкоди споживачеві у разі припинення постачання електричної енергії.

Що стосується вимог закону «Про захист прав споживачів», то відповідно до п.5 ст.4 цього закону споживачі мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією, у випадках, передбачених законом. За змістом ст.1 указаного закону послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення особистих потреб.

Таким чином, розділяючи поняття продукція й послуга, закон передбачає відшкодування моральної шкоди лише за постачання небезпечної для життя та здоров'я людей продукції.

Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, у матеріалах справи відсутні будь - які докази про те, що діями відповідача було завдано шкоду життю чи здоров'ю позивача.

За вказаних обставин, суд доходить висновку, про необхідність відмови у задоволені позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди.

Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до положень п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовій збір» та ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», керуючись ч.4 ст.88 ЦПК України, судовий збір слід віднести на рахунок держави.

У звязку з відмовою у позові у повному обсязі не підлягає задоволенню і вимога про стягнення судових в витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу в розмірі 37,0 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, ст.ст.2, 10, 11, 57-60, 88, 130, 174, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальної компанії «Дніпрообленерго» про захист прав споживачів, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення - відмовити у повному обсязі.

Судові витрати у вигляді судового збору віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: