Справа № 200/6967/15-ц
Провадження № 4-с/200/43/15
30 квітня 2015 року Бабушкінський районний суд
головуючого судді Циганкова В.О.
при секретарі Сабій О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго», заінтересовані особи державний виконавець Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій державного виконавця щодо відмови у відкритті виконавчого провадження, -
ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» звернулося до суду з вказаною скаргою. В обґрунтування своєї скарги заявник посилається на те, що 12 березня 2015 року державним виконавцем Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_1 було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 46868150, тобто відмову у прийнятті до провадження судового наказу від 14 лютого 2014 року № 2н/200/89/2014, виданого відносно ОСОБА_2, яка була отримана ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» поштою 26 березня 2015 року. Підставою відмови у відкриті виконавчого провадження є невідповідність виконавчого листа вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме в виконавчому листі не вказано індивідуальний ідентифікаційний номер боржника та дата народження боржника.
Вказану постанову заявник вважає неправомірною та просить її скасувати, зобовязати державного виконавця усунути порушення та відкрити виконавче провадження за судовим наказом від 14 лютого 2014 року № 2н/200/89/2014 про стягнення з ОСОБА_2 5 326,23 грн. сплачених ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» судових витрат у справі.
В судове засідання представник заявника не зявився, про день, час та місце розгляд у справи повідомлений належним чином.
Представник Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ в судове засідання не зявився про день час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляд у справи повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Статтею 384 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ. Про подання скарги суд повідомляє відповідний відділ державної виконавчої служби не пізніше наступного дня після прийняття її судом.
За приписами ст. 387 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.
Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Статтею 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» від 24.03.1998 року № 202/98-ВР встановлено, що Державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб (далі - рішень) відповідно до законів України. Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.
Статтею 2 вказаного Закону, передбачено правову основу діяльності державної виконавчої служби, відповідно до якої, правова основа діяльності державної виконавчої служби становить Конституція України, цей Закон, інші закони та нормативно-правові акти, що прийняті на їх виконання.
Вимогами ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів визначає Закон України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, який діяв на час проведення спірних виконавчих дій) від 21.04.1999 року № 606-ХІУ, «Інструкцією про проведення виконавчих дій», затвердженої Наказом Мінюсту № 115/5 від 22.09.2003 року в редакції наказу №40/5 від 21.04.2005 року та інші нормативно-правові акти.
Статтею 2 вказаного Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".
Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. (ст. 6 вказаного Закону).
У відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі документи якими серед іншого є - виконавчі листи.
Судом встановлено, що 14 лютого 2014 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, у цивільній справі № 200/1249/14-ц видано судовий наказ за заявою ПАТ «ДТЕК Дніпрообленергно» про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з ОСОБА_2 в розмірі 5 326,23грн.
Зокрема стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ДТЕК Дніпрообенерго» в особі Дніпропетровських міських електричних мереж судові витрати у розмірі 121,80 грн.
12 березня 2015 року державним виконавцем Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_1 було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 46868150, тобто відмову у прийнятті до провадження судового наказу від 14 лютого 2014 року № 2н/200/89/2014, виданого відносно ОСОБА_2
Підставою відмови у відкриті виконавчого провадження є невідповідність виконавчого листа вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме в виконавчому листі не вказано індивідуальний ідентифікаційний номер боржника.
Так, відповідно ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець на протязі трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, та не пізніше наступного дня надсилає її заявникові разом з виконавчим документом.
Відповідно ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.
Згідно ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконання на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких видана Верховною Радою України, - і за її межами.
Діючим ЦПК України не передбачено обовязкового зазначення ідентифікаційного коду боржника в рішеннях суду, на підставі яких видається виконавчий лист.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 11 Законом України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.
Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно правовими актами чинності. Дію нормативно правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно правовий акт під час дії якого вони настали або мали місце.
Відповідно ст. 5 ЦК України актами цивільного законодавства регулюються відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Тобто, якщо акт цивільного законодавства, що врегулював цивільні відносини, втратив чинність, новий нормативно правовий акт з моменту набрання ним чинності застосовується до юридичних фактів цивільного права та проводжуваних ними цивільних прав і обовязків .
Згідно ч. 2 ст. 32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.
Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги заявника є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд бере до уваги, що Законом України «Про судовий збір» не передбачена необхідність сплати судового збору за подання зазначеної скарги до суду, а іншого документального підтвердження понесених судових витрат матеріали справи не містять, тому відповідно до ст. 88 ЦПК України відсутні передбачені законом підстави для їх розподілу між сторонами.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208-210, 387, 388 ЦПК України, суд,-
Скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго», заінтересовані особи державний виконавець Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій державного виконавця щодо відмови у відкритті виконавчого провадження задовольнити.
Визнати неправомірними дії державного виконавця Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1 стосовно винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 12 березня 2015 року.
Постанову державного виконавця Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1 про відмову у відкритті виконавчого провадження від 12 березня 2015, щодо судового наказу від 14 лютого 2014 року № 2н/200/89/2014 про стягнення з ОСОБА_2 боргу за спожиту електричну енергію у розмірі 5 326,23 грн. та судових витрат у розмірі121,80 грн. скасувати.
Зобовязати Бабушкінський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції відкрити виконавче провадження за судовим наказом від 14 лютого 2014 року №2н/200/89/2014 про стягнення 5 326,23 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію та 121,80 грн. сплаченого стягувачем судового збору з ОСОБА_2, який мешкає по вул. Юних Ленінців 10/159 у м. Дніпропетровську на користь публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго».
Ухвала суду може бути оскаржена через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя В.О. Циганков