Справа № 450/3974/12 Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/783/2373/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бакус В. Я.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Бакуса В.Я.,

суддів: Гірник Т.А., Левика Я.А.,

секретаря: Глинського О.А.,

з участю: ОСОБА_2, представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Омега» Квятковської М.Ю., представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» - Яцинич Я.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Омега» Квятковської Марини Юріївни на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 грудня 2014 року у справі за позовом ТзОВ «Факторингова компанія «Омега» до Відділення державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області, філії № 14 Приватного підприємства «Нива-В.Ш.», ОСОБА_6, треті особи - ОСОБА_2, Публічне акціонерне товариство «Кредобанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», про визнання прилюдних торгів недійсними, -

встановила:

рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 грудня 2014 року в задоволенні вищевказаному позові відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник позивача та третя особа ОСОБА_2

Апелянт ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати й ухвалити нове рішення, яким визнати прилюдні торги, що відбулись 16 серпня 2012 року з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) - квартири АДРЕСА_1, такими що не відбулись; скасувати та визнати недійсним протокол № 1412223-1 проведення прилюдних торгів; скасувати та визнати недійсним акт державного виконавця про проведення прилюдних торгів; скасувати свідоцтво про придбання предмета прилюдних торгів - вищевказаної квартири; скасувати державну реєстрацію права власності на зазначену квартиру за ОСОБА_6 та відновити право власності на цю квартиру за апелянтом. Апелянт зазначає, що рішення суду є незаконним, ухваленим внаслідок неправильного застосування норм матеріального права. Так, зокрема, апелянт посилається на те, що оскільки немає рішення суду або виконавчого напису нотаріуса або договору про задоволення вимог іпотекодержателя щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, відтак не було законних підстав відділу ДВС Пустомитівського РУЮ передавати предмет іпотеки на прилюдні торги. Крім того, апелянт зазначає, що торги відбулись з порушенням, оскільки на торгах взяв участь лише один учасник.

Апелянт ТзОВ «Факторингова компанія «Омега» просить рішення суду скасувати й ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що рішення районного суду є незаконним, необґрунтованим, прийнятим в порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт посилається на те, що районний суд прийшов до помилкового висновку про те, що на дані правовідносини, з урахуванням того, що реалізація предмета іпотеки проводилась не на виконання судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, застосовуються норми Закону України «Про іпотеку» щодо кількості учасників торгів. Крім того, апелянт посилається на те, що обов'язковою умовою для передачі нерухомого майна, що реалізовано на прилюдних торгах, є отримання витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, однак представником Відділу ДВС Пустомитівського РУЮ не отримано вищевказаного.

В судове засідання на 30 березня 2015 року представник ВДВС Пустомитівського РУЮ у Львівській області, представник ПП «Нива В.Ш» та ОСОБА_6 не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні про час та місце розгляду справи, як і не з'явилися зазначені особи і після оголошення перерви у судовому засіданні апеляційної інстанції.

За таких обставин, у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу - ОСОБА_2, представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Омега» Квятковської М.Ю., представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» - Яцинич Я.Я. на підтримання апеляційних скарг, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційних скарг та позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Омега» підлягає до задоволення, а апеляційна скарга ОСОБА_2 - до часткового задоволення з наступних підстав.

В жовтні 2012 року ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» звернулось до суду із зазначеним вище позовом.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 січня 2014 року, на підставі заяв та договору факторингу, змінено процесуальний статус ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» з позивача на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, а ТзОВ «ФК «Омега» залучено як позивача (а.с.165-170, 166, 172-176, 181, 183-189,194 т.1).

Протокольною ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 грудня 2012 року в прийняті позовної заяви ОСОБА_2 про визнання прилюдних торгів такими, що не відбулись, відмовлено (а.с.224, 225 т.1).

Встановлено, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області перебував виконавчий лист № 2-3843/2010, виданий Залізничним районним судом м. Львова 14.02.2011 року, про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_8 на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 28 396,89 доларів США , що еквівалентно 185 069 грн. 39 коп. (а.с.60 т.1).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 21 лютого 2012 року задоволено заяву представника ПАТ «Кредобанк» та замінено сторону виконавчого провадження, відкритого на підставі рішення Залізничного районного суду м. Львова від 22.12.2010 року, з ПАТ «Кредобанк» на стягувача ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» у зв'язку переходом прав кредитора на підставі договору факторингу від 29.11.2011 року (а.с.13 т.1).

В процесі виконання зазначеного виконавчого листа державним виконавцем згідно акту від 16.02.2012 р. було описано та накладено арешт на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 34,1 кв. м., житловою - 22,1 кв. м., яка належить ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, для послідуючої реалізації в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.62, 63, 65, 70-73).

На підставі угоди між ДВС Пустомитівського РУЮ та ПП «Нива-В.Ш.» остання проводила прилюдні торги з реалізації вищевказаної однокімнатної квартири АДРЕСА_1.

З повідомлення Філії 14 ПП «Нива - В.Ш» слідує, що призначені на 16 липня 2012 року прилюдні торги не відбулись у зв'язку із відсутністю купівельного попиту (а.с.88 т.1).

У зв'язку з викладеним, було проведено уцінку майна, а саме вказаної квартири, яка передавалась на реалізацію за ціною 55 061 грн., що була визначена на підставі висновку про вартість майна від 26.03.2012 р. щодо ринкової вартості (а.с.78 т.1) з 55 061 грн. до 41 295 грн. 75 коп. (а.с.90 т.1).

Публічні торги були призначені на 16 серпня 2012 року (а.с.92 т.1).

Наведене вище свідчить, що реалізація квартири проводилась шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження на виконання рішення суду про стягнення кредитної заборгованості, а судове рішення чи виконавчий напис нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки відсутні.

Порядок реалізації арештованого майна передбачено Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 21 квітня 2005 р., Законом України «Про іпотеку» та Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції від 27 жовтня 1999 №68/5.

Верховний Суд України у своїй постанові від 04.02.2015 року, справа № 6-238цс14, зазначив, що виконавчі дії з реалізації предмета іпотеки, на яке звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводяться за спеціальним порядком відповідно до статті 41 Закону України «Про іпотеку» шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

У той самий час, якщо виконавчі дії вчиняються на підставі судового рішення про стягнення заборгованості та за відсутності судового рішення або виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки, то вони регулюються загальними нормами Закону України «Про виконавче провадження», а не нормами спеціального Закону України «Про іпотеку».

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України і в постанові від 28 січня 2015 року, справа № 6-199цс14.

Згідно ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Як встановлено, та вбачається з матеріалів справи, прилюдні торги 16 серпня 2012 року відбулись за участю одного покупця. Зазначене було встановлено і районним судом, однак при вирішенні справи суд застосував норми Закону України «Про іпотеку».

А відтак, встановивши такі обставини, районний суд не врахував, що у разі коли державний виконавець вчиняє дії на виконання рішення суду про стягнення кредитної заборгованості, а судове рішення чи виконавчий напис нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки відсутні, то при вирішенні питання про наявність чи відсутність у діях державного виконавця порушень, слід виходити із загальних норм Закону України «Про виконавче провадження». У зв'язку із цим районний суд безпідставно застосував до спірних правовідносин норми Закону України «Про іпотеку» що і привело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до пп. 3.1. Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції від 27.10.99 № 68/5 (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин) орган державної виконавчої служби укладає із спеціалізованою організацією договір, яким доручає реалізацію майна спеціалізованій організації за визначену винагороду за надані послуги з реалізації арештованого майна, яка встановлюється у відсотковому відношенні до продажної ціни лота.

Підпунктом 3.2. вказаного Тимчасового положення передбачено, що спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги за експертною оцінкою та інші відомості, передбачені Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15.12.99 № 74/5, зареєстрованим в Мін'юсті України 15.12.99 за № 865/4158 (із змінами і доповненнями).

Реалізація майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпечені переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів.

Складання за результатами проведення прилюдних торгів акта про їх проведення є оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, правочином.

Оскільки відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, то така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (статті 203, 215 ЦК України).

Підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів.

Так, пунктом 7.1 розділу 7 вищевказаного Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, в редакції чинної на час проведення прилюдних торгів, було передбачено, що прилюдні торги вважаються такими, що не відбулися, зокрема, у разі відсутності покупців або наявності тільки одного покупця.

Відтак, оскільки при реалізації арештованого нерухомого майна були допущенні порушення вимог Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, які вплинули на результат прилюдних торгів, наявні всі правові підстави для визнання таких прилюдних торгів недійсними (такими що не відбулись).

Виходячи з правового аналізу частини п'ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», пункту 3.2 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 листопада 1999 року за № 745/4038, звіт про оцінку майна є чинним, якщо від дня його підписання до дня проведення прилюдних торгів пройшло не більше шести місяців.

Як вбачається з висновку про вартість майна (а.с.78) такий складено 23.06.2012 року, а відтак на час проведення прилюдних торгів він був чинним, а тому посилання апелянта ОСОБА_2 на протилежне, є безпідставним.

Крім того, не підлягають до задоволення вимоги апелянта ОСОБА_2 щодо задоволення його вимог, викладених в апеляційній скарзі, а саме - щодо визнання прилюдних торгів, що відбулись 16 серпня 2012 року з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) - квартири АДРЕСА_1, такими що не відбулись; скасування та визнання недійсним протоколу № 1412223-1 проведення прилюдних торгів; скасування та визнання недійсним акта державного виконавця про проведення прилюдних торгів; скасування свідоцтва про придбання предмета прилюдних торгів - вищевказаної квартири; скасування державної реєстрації права власності на зазначену квартиру за ОСОБА_6 та відновлення права власності на цю квартиру за апелянтом, оскільки зазначені вимоги ОСОБА_2 не були предметом розгляду в суді першої інстанції, а до компетенції апеляційного суду не входить розгляд вимог, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, так як ЦПК не передбачає можливість ухвалення судом апеляційної інстанції рішення щодо вимог, які не були у встановленому порядку прийняті до розгляду судом першої інстанції, і тому не розглядались ним.

Відповідно до ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 305, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Омега» Квятковської Марини Юріївни задовольнити повністю, а апеляційну скаргову ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 грудня 2014 року скасувати й ухвалити нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Омега» задовольнити.

Визнати недійсними (такими що не відбулись) прилюдні торги з реалізації нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, проведені 16 серпня 2012 року Приватним підприємством «Нива-В.Ш.» в особі Філії № 14 оформлені протоколом № 141223-1 від 16.08.2012 року проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий: Бакус В.Я.

Судді: Гірник Т.А.

Левик Я.А.