Справа № 161/7935/15-ц
Провадження № 2/161/2747/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

16 червня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Крупінської С.С.

при секретарі Бакай Г.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника третьої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором поруки,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором поруки.

Позовні вимоги мотивує тим, що 13.08.2010 року ним було позичено ОСОБА_5 кошти в розмірі 580 000 грн. строком до 13.08.2011 року.

З метою забезпечення виконання договору позики та мінімізації збитків, 20.08.2010 року між ним та ОСОБА_4 укладено договір поруки на суму 5 000 грн.

На його неодноразові звернення ОСОБА_5 кошти не повертає, уникає з ним зустрічей.

Позивач просить суд стягнути з відповідача в його користь 5 000 грн. за договором поруки.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у заяві, просив суд позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, а тому згідно вимог ст. 224 ЦПК України судом ухвалено заочне рішення.

Представник третьої особи ОСОБА_6 ОСОБА_7 просив суд застосувати строки позовної давності та відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши думку представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає.

Судом встановлено, що 13.08.2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_3 позичив ОСОБА_5 кошти в розмірі 580 000 грн. строком до 13.08.2011 року.

20.08.2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір поруки щодо основного зобовязання, яке випливало з договору позики від 13.08.2010 року. Строк виконання зобовязання за договором позики настав 13.08.2011 року.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Відповідно ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

У п. 4.2.4 договору поруки від 20.08.2010 міститься положення про те, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі. Однак такий строк припинення поруки договором не встановлено.

Виходячи з правової позиції, висловленої Верховним Судом України 17.09.2014 у справі №6-53цс14, з огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобовязань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «предявлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання як умови чинності поруки слід розуміти як предявлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.

Проте, позовна заява підписана позивачем 01.12.2014 року, та надійшла до суду лише 05.12.2014, тобто, з пропуском шестимісячного строку на предявлення позовної вимоги, який розпочав свій відлік 14.08.2011 року. З огляду на положення другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України, то вимогу до поручителя про виконання ним зобовязання за договором повинно бути предявлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовязання.

Відповідно закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобовязання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

З огляду на вищезазначене, порука, встановлена договором від 20.08.2010 року, є припиненою.

Ч. 1 статті 261 ЦК України передбачає, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

14.08.2011 року позивач мав дізнався про факт порушення його права на повернення суми позики, однак з позовом впродовж встановленого статтею 257 ЦК України трирічного строку не звернувся, клопотання про поновлення цього строку не подав, доказів поважності його пропуску не навів.

Ч. 4 ст. 267 ЦПК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З огляду на викладене, враховуючи клопотання представника третьої особи ОСОБА_5 про застосування строку позовної давності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 212-215, 224 ЦПК України, ст.ст. 251, 257, 261, 267, 559 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором поруки - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Луцький міськрайонний суд до апеляційного суду у Волинській області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які були відсутні під час проголошення рішення, з дня отримання його копії .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С.Крупінська