Провадження № 2/641/1295/15-ц Справа № 641/3482/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Ященко С.О.,

при секретарі судового засідання Марченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ПАТ "Укрсоцбанк", ОСОБА_2

третя особа - Служба у справах дітей Комінтернівського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради

про визнання недійсним іпотечного договору,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа - ОСОБА_2, в якому з урахуванням уточнень просить визнати недійсним іпотечний договір № 826/4-27/20/6-053 від 02.06.2006 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 02.06.2006 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсоцбанк» укладений іпотечний договір № 826/4-27/20/6-053 від 02.06.2006 року, предметом якого виступає нерухоме майно - квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. При укладенні 02.06.2006 року вказаного договору іпотеки порушено житлові права на той час малолітньої особи - ОСОБА_1. Вчинення іпотечного договору від 02.06.2006 року здійснене всупереч вимогам чинного цивільного законодавства, оскільки при вчиненні правочину була порушена вимога, передбачена ч.6 ст. 203 ЦК України, що є підставою недійсності правочину.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач - ПАТ «Укрсоцбанк» надав заперечення на позовну заяву, в яких просить в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Доводи своїх заперечень обґрунтовує тим, що позивач з 2006 року фактично проживає у спірній квартирі, а тому не зрозуміло, яким чином порушені його житлові права. Право користування позивачем квартирою АДРЕСА_1, не зареєстровано у порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень». Закон України «Про охорону дитинства» та Закон України "Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей" не регулює спірні відносини, оскільки не співпадає суб'єктний склад сторін.

Крім того, зазначає, що відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг строку позовної давності розпочався на наступний день після укладення іпотечного договору - 03.06.2006 року. Позов пред'явлений до суду лише у 2015 році, а тому позивачем пропущено строк звернення до суду з відповідним позовом, що згідно ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у позові. Про застосування наслідків пропуску строку позовної давності ПАТ «Укрсоцбанк» подано відповідну заяву.

У судове засідання 26.08.2015 року представник ПАТ «Укрсоцбанк» не з'явився, причини неявки не повідомив, у попередніх судових засіданнях представник ПАТ «Укрсоцбанк» Саргісян Р.І. вимоги заперечень та заяви про застосування наслідків пропуску строку позовної підтримав у повному обсязі.

Відповідач - ОСОБА_2 надала заяву, в якій повідомила про те, що прав дитини вона не порушувала, будь-яких перешкод у користуванні спірною квартирою вона не чинила, при укладенні договору іпотеки повідомляла працівникам банку про те, що право на проживання у квартирі № 109 має малолітній син. Проти розірвання договору іпотеки заперечує, оскільки, на її думку, це потягне розірвання кредитного договору.

Відповідач - ОСОБА_2, у судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, направила до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.06.2015 року до участі у справі у якості третьої особи залучено Службу у справах дітей Комінтернівського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради.

Службою у справах дітей Комінтернівського району надано заяву, в якій третя особа повідомила, що ОСОБА_2 не виконала рішення виконавчого комітету Комінтернівської районної в м. Харкові ради, згідно якого повинна була зареєструвати малолітного сина ОСОБА_5 у новій квартирі, чим порушила вимоги Закону України «Про охорону дитинства» та Закону України "Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей". В заяві також вказано на те, що позовні вимоги третя особа підтримує, просить прийняти рішення з урахуванням інтересів ОСОБА_5, який на момент укладення іпотечного договору був малолітнім.

У судове засідання представник Служби у справах дітей Комінтернівського району не з'явився, матеріали справи містять заяву представника третьої особи про розгляд справи без її участі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_6.

У відповідності до довідки Дільниці № 21 КП «Жилкомсервіс» від 14.08.2015 року місце проживання ОСОБА_1 з 22.05.2002 року по 24.05.2006 року було зареєстровано за адресоюАДРЕСА_7Як вбачається з листа заступника начальника управління соціального захисту населення Комінтернівської районної ради - заступника голови опікунської ради Захаренко В.І. від 17.05.2006 року, на засіданні опікунської ради 10.05.2006 року (протокол №5) розглянуто заяву ОСОБА_2, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2, щодо можливості продати однокімнатну квартиру АДРЕСА_3, власником якої згідно договору купівлі-продажу від 31.01.2002 року АБІ № 9628997 є вона та її батько - ОСОБА_8, та купити тільки на своє ім'я трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_4.

В ході вивчення наданих документів встановлено, що у квартирі АДРЕСА_3 зареєстрований та користується правом проживання малолітній син ОСОБА_2 - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який, як свідчать його батьки, після оформлення договору купівлі-продажу буде зареєстрований та постійно проживати за адресою: АДРЕСА_1. Батько дитини - ОСОБА_6 не заперечує проти продажу квартири за адресою: АДРЕСА_5, в якій його син зареєстрований та має право користування, купівлі на ім'я дружини трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_4 та перереєстрацію дитини за фактичним місцем проживання.

З огляду на викладене, опікунська рада дозволила ОСОБА_2 та КЖЕП № 122 Комінтернівського району м. Харкова зняти з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_5, малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та зобов'язала ОСОБА_2 зареєструвати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1, терміном до 22.06.2006 року та інформувати про це виконком районної ради.

24.05.2006 року ОСОБА_1 знято з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2.

02.06.2006 року за договором купівлі-продажу ОСОБА_2 придбано квартиру АДРЕСА_1

Цього ж дня, 02.06.2008 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір № 826/4-27/20/6-053.

Предметом іпотеки за зазначеним договором є квартира АДРЕСА_1.

Згідно копії паспорта ОСОБА_1 місце його проживання у квартирі АДРЕСА_1, всупереч рішенню опікунської ради зареєстровано тільки 07.04.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Згідно ч.6 ст. 203 ЦК України правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Приписами ст. 12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей" встановлено, що держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна.

Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень.

Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону.

Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

У відповідності до роз'яснень, викладених у п. 44 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", згідно зі статтею 32 ЦК, статтею 177 СК та статтею 17 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III "Про охорону дитинства" батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

У зв'язку із наведеним суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки) не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування.

Згідно зі статтею 56 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

У відповідності до приписів ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Статтею 18 Закону України "Про охорону дитинства" діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Як вбачається з матеріалів справи, неповнолітній ОСОБА_1 мав право на користування предметом іпотеки, а саме квартирою АДРЕСА_1, станом на момент укладення договору іпотеки (02.06.2006 року).

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про порушення норм чинного законодавства при укладанні іпотечного договору від 02.06.2006 року, а саме порушення прав неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, щодо користування житлом, що розташоване за адресою: АДРЕСА_6.

При цьому судом не приймаються до уваги доводи заперечень відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» щодо пропуску строку звернення до суду з даним позовом, оскільки у відповідності до ч. 4 ст. 261 ЦК України у разі порушення цивільного права або інтересу неповнолітньої особи позовна давність починається від дня досягнення нею повноліття. З огляду на досягнення позивачем повноліття 25.05.2014 року та пред'явлення ним цього позову у квітні 2015 року, строк звернення до суду ОСОБА_1 не пропущено.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Питання про стягнення судових витрат суд вирішує у відповідності до приписів ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним іпотечний договір № 826/4-27/20/6-053 від 02.06.2006 року.

Стягнути в рівних частках з ПАТ "Укрсоцбанк", ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. О. Ященко