Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №440/247/15-ц

Провадження № 2/440/227/2015

28 квітня 2015 року

Буський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді - Кос І.Б.,

при секретарі - Дутка С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Буськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кізлівської сільської ради Буського району Львівської області, третя особа відділ Держземагенства у Буському районі про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд із цим позовом. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно - земельну ділянку № 1 площею 1,4718 га, земельну ділянку № 2 площею 0,7311 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходяться на території Кізлівської сільської ради Буського району Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 17 березня 1995 року померла її тітка ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина, позивачка є спадкоємцем її майна за заповітом. ОСОБА_2 належала земельна ділянка загальною площею 2,2029 га, зокрема: земельна ділянка № 1 площею 1,4718 га, земельна ділянка № 2 площею 0,7311 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходяться на території Кізлівської сільської ради Буського району Львівської області.

Позивачка в судове засідання не зявилася, направила суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності та задоволити її позовні вимоги.

Відповідач явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутності представника, проти позову не заперечив.

Третя особа відділ Держземагенства у Буському районі явку свого представника до суду не забезпечила, надала заяву про слухання справи у відсутності їх представника.

Дослідивши матеріали та зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 283726, виданого 18.03.1995 року Кізлівською сільською радою Буського району Львівської області, ОСОБА_2 померла 17 березня 1995 року.

Як вбачається із державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ № 085399, виданого Буською райдержадміністрацією Львівської області 16 березня 2000 року, копія якого наявна в матеріалах даної справи, ОСОБА_2 на праві власності належали земельна ділянка № 1 площею 1,4718 га, земельна ділянка № 2 площею 0,7311 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Кізлівської сільської ради Буського району Львівської області, а всього загальною площею 2,2029 га.

Вказані обставини належності ОСОБА_2 земельних ділянок стверджуються довідкою відділу Держземагенства у Буському районі Львівської області № 139 від 05.02.2015 року

З наявного в матеріалах справи копії заповіту, посвідченого 27.10.1999 року секретарем Кізлівської сілької ради, Буського району Львівської області, ОСОБА_2 заповіла все своє майно ОСОБА_3 (після одруження двічі змінювала прізвище на Сорока та Андруник).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкуваня спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за заповітом.

У відповідності до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини.

За змістом ст. 549 ЦК УРСР 1963 року діями, які свідчать про прийняття спадщини є такі, якщо спадкоємець фактично вступив в управління спадковим майном та якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини в шестимісячний термін.

Поряд з цим за п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами України справ про спадкування № 4 від 24.06.1983 року презюмується про те, що якщо позивач у шестимісячний строк вступив у управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права власності на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку для прийняття спадщини.

З огляду на те, що позивачка є спадкоємцем за заповітом, яка вступила в управління спадковим майно, прийняла спадщину в силу вимог ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, те що за життя спадкодавець належним чином не зареєструвала своє право власності, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно не встановлено, відповідач позовні вимоги визнає, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено.

Відтак, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Ураховуючи викладене, на підставі ст.ст. 524, 525, 526, 527, 529, 548, 549, 550 ЦК УРСР 1963 року, керуючись ст.ст. 8, 10, 58, 60, ч. 4 ст. 174, 212, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку загальною площею 2,2029 га, зокрема: земельну ділянку площею № 1,4718 га, земельну ділянку № 2 площею 0,7311 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходяться на території Кізлівської сільської ради Буського району Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої 17 березня 1995 року.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 223 ЦПК України та може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області, через Буський районний суд, шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії рішення, апеляційної скарги

Суддя: І. Б. Кос