АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6796/15 Головуючий 1 інст. - Сорока О.П.
Справа № 646/6188/15-ц Доповідач - Бурлака І.В.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«05» жовтня 2015 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Пшенічної Л.В.,

за участю секретаря: Кривошеіної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1, ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03 червня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2.

В обґрунтування свого позову посилався на те, що 30 липня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0.

Відповідно до умов кредитного договору банк надав ОСОБА_1 кредит в іноземній валюті в сумі 22160,00 доларів США, а ОСОБА_1 зобов'язалася повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 30 липня 2015 року згідно з графіком погашення кредиту та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 13,35 % річних.

Зазначив, що з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань, між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 220726 від 30 липня 2008 року, відповідно до умов якого ОСОБА_2 зобов'язався відповідати у повному обсязі за виконання ОСОБА_1 усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору та нести солідарну відповідальність.

Вказав, що ОСОБА_1 не здійснює платежів для погашення суми заборгованості за кредитом, у зв'язку з чим станом на 21 квітня 2015 року має заборгованість перед банком в розмірі 3667,02 доларів США, що за курсом НБУ станом на 21 квітня 2015 року складала 81607,28 грн., з яких кредитна заборгованість 3273,81 грн., що за курсом НБУ станом на 21 квітня 2015 року - 72856,63 грн., заборгованість за процентами 393,21 доларів США, що за курсом НБУ станом на 21 квітня 2015 року - 8750,65 грн. Сума заборгованості по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредитом становила 6904,87 грн., з яких пеня за прострочення сплати кредиту - 6167,36 грн., пеня за прострочення сплати процентів -737,51 грн.

Просив стягнути на користь ПАТ «УкрСиббанк» з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 30.07.2008 року в розмірі 3667,02 доларів США, з яких кредитна заборгованість 3273,81 доларів США, заборгованість за процентами 393,21 доларів США та заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит в розмірі 6904,87 грн., з яких пеня за прострочення сплати кредиту 6167,63 грн., пеня за прострочення сплати процентів 737,51 грн., стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму сплаченого судового збору, а саме 885,12 грн.

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03 червня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 84168,98 грн., стягнуто в долевому порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 885,12 грн., по 442,56 грн. з кожного.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2015 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду ОСОБА_1, ОСОБА_2, через свого представника, подали апеляційну скаргу, в якій просили заочне рішення - скасувати, ухвалити нове, яким відмовити банку у задоволенні позовних вимог. При цьому посилалися на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Вважали, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що банк не надав усіх належних та допустимих доказів правонаступництва; що майнове становище відповідачів є скрутним; що банком надано ОСОБА_1 кредитні канікули з 01.08.2014 року по 01.03.2015 року.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1, ОСОБА_2 - ОСОБА_3 необхідно відхилити, заочне рішення суду - залишити без змін.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з того, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Позичальник зобов'язаний повернути кредит кредитодавцеві у термін, встановлений договором.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Пунктами 1.3., 1.4 передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 30 липня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, згідно якого банк надав ОСОБА_1 кредит в іноземній валюті в сумі 22160,00 доларів США, а ОСОБА_1 зобов'язалася повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 30 липня 2015 року згідно з графіком погашення кредиту та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 13,35 % річних.

Оскільки ОСОБА_1 неналежним чином виконувала свої зобов'язання за кредитним договором, станом на 21 квітня 2015 року утворилася заборгованість в розмірі 3667,02 доларів США, що за курсом НБУ станом на 21 квітня 2015 року склала 81607,28 грн., з яких кредитна заборгованість 3273,81 грн., що за курсом НБУ станом на 21 квітня 2015 року - 72856,63 грн., заборгованість за процентами 393,21 доларів США, що за курсом НБУ станом на 21 квітня 2015 року - 8750,65 грн. Сума заборгованості по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредитом становила 6904,87 грн., з яких пеня за прострочення сплати кредиту - 6167,36 грн., пеня за прострочення сплати процентів -737,51 грн., (а. с. 21 - 32), яка підлягає стягненню як з боржника, так і з поручителя.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Оскільки зобов'язання не виконано, сума заборгованості підлягає стягненню в солідарному порядку з відповідачів.

Посилання відповідачів та їх представника на те, що Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» не є правонаступником Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» є безпідставними, оскільки спростовуються наданими матеріалами справи.

Доводи відповідачів та їх представника стосовно того, що банком надано ОСОБА_1 кредитні канікули з 01 серпня 2014 року по 01 березня 2015 року, тому пеня та відсотки не повинні нараховуватися, є необгрунтованими.

В суді апеляційної інстанції представник відповідачів пояснив, що відповідачі добросовісно виконували всі умови кредитного договору, своєчасно сплачували тіло кредиту, проценти, що пітверджується незначним розміром боргу. Однак, у зв'язку з тяжким майновим становищем та мобілізацією поручителя ОСОБА_2 з серпня 2014 року вони не могли в повному обсязі виконувати зобов'язання за кредитним договором.

При цьому посилалися на довідку Комінтернівського ОРВК, адресовану банку щодо ненарахування відсотків за користування кредитом у зв'язку з мобілізацією поручителя ОСОБА_2

Матеріали справи не містять ані заяви ОСОБА_1 про надання кредитних канікул, ані рішення банку щодо надання кредитних канікул ОСОБА_1, ані додаткових угод до кредитного договору.

Зміст кредитного договору також не містить посилань на можливість надання кредитних канікул.Пунктом 15 частини 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року із змінами та доповненнями вбачається, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов'язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов'язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Оскільки ОСОБА_2 не є позичальником, положення данной норми на нього не поширюються.

Із листа Національного Банку України від 29 липня 2015 року вбачається, що відповідачам рекомендовано звернутися до банку щодо реструктуризації валютного кредиту на сприятливих умовах.

Посилання відповідачів та їх представника на те, що у зв'язку із скрутним становищем відповідачів необхідно відмовити банку в задоволенні стягнення пені, є необґрунтованими, оскільки пеня не перевищує основного боргу, нараховувалася відповідно до вимог закону та договору, а доказів скрутного майнового становища відповідачі в суді апеляційної інстанції відповідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України не надали.

Доводи відповідачів та їх представника стосовно того, що розрахунок заборгованості надано банком в довільній формі, судовою колегією не приймаються.

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Частиною 1 статті 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтями 58, 59 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На аркушах справи № 21 - 32 міститься повний розрахунок заборгованості відповідачів, зокрема, окремо наведено заборгованість за кредитом, за процентами за користування кредитом, пені за несвоєчасне погашення заборгованості з червня 2014 року по травень 2015 року, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами з жовтня 2014 року по березень 2015 року, який завірено печаткою банку.

Оскільки рішення суду переглядалося тільки в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що воно є законним та обгрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування або зміни немає. Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростують.

Питання щодо стягнення судових витрат вирішено відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.1.ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п.1.ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1, ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії