У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Закропивного О.В., Штелик С.П.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича комерційна фірма «Вісмас-Техно», про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 6 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з вищезазначеним позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_5 заборгованість за договором про надання овердрафту від 10 лютого 2012 року в розмірі 468 721,61 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 10 лютого 2012 року між банком та товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробнича комерційна фірма «Вісмас-Техно» був укладений договір про надання овердрафту, згідно з яким позичальник отримав кредитні кошти у розмірі 600 000 грн строком на 12 місяців із сплатою відсотків.

10 лютого 2012 року між банком та ОСОБА_5 був укладений договір поруки, за умовами якого останній зобов'язався відповідати за виконання ТОВ НВКФ «Вісмас-Техно» договірних зобов'язань за кредитним договором.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником кредитних зобов'язань станом на 04 березня 2014 року утворилася заборгованість у розмірі 468 721,61 грн, з яких 384 625,14 грн - заборгованість за кредитом, 78 957,73 грн - заборгованість за відсотками, 5 138,74 грн - пеня.

Посилаючись на ст. 543 ЦК України, позивач вказував, що він має право вимагати виконання основного зобов'язання від поручителя і позичальника як разом, так і окремо, а тому позов пред'явив до поручителя і просив його задовольнити.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 06 лютого 2015 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду м. Києва від 06 лютого 2015 року, в задоволенні позову ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із відсутності підстав для задоволення позовних вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». При цьому суд зазначив, що у позивача виникло право пред'явити вимоги до поручителя про виконання порушеного боржником зобов'язання з 02 лютого 2013 року, проте останній подав позов 27 червня 2014 року, тобто після спливу встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів.

Оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди попередніх інстанцій з урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшли висновку про відмову ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у позові.

Доводи скарги та матеріали витребуваної справи не дають підстав вважати, що судами при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені статтями 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» відхилити, рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 6 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Журавель

Судді О.В. Закропивний

С.П. Штелик