Справа № 148/66/15-ц Провадження № 22-ц/772/1913/2015Головуючий в суді першої інстанції Карнаух А. П.
Категорія 50 Доповідач Якименко М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого Якименко М.М.

суддів: Вавшка В.С., Колоса С.С.

при секретарі: Пантелеймоновій А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 21 квітня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 21 квітня 2015 року позов ОСОБА_2 було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі ? всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 12.01.2015 року і до закінчення навчання - 28.02.2018 року.

Вирішено питання про судові витрати, а саме: стягнуто з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 700,00 гривень.

Не погодився з таким рішенням в частині судових витрат, відповідач ОСОБА_3 оскаржив його через представника в апеляційному порядку. Посилаючись на його незаконність, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у присудженні на його користь судових витрат. Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, судова колегія вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду не відповідає.

Ст.88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.

Розмір компенсації судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу регулюється ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», яка передбачає, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що зазначається у відповідному судовому рішенні.

Колегія суддів звертає увагу, що склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних з наданням правої допомоги, оформленні у встановленому законом порядку - квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ , касові чеки.

Так , наполягаючи на присудженні судових витрат, позивач, всупереч вимогам ст.88 ЦПК України, не надав суду належного доказу, що такі витрати ним були фактично понесені.

Колегія суддів вважає, що довідки, які були складені адвокатом про те, що позивачем було сплачено 700,00 гривень за надання правової допомоги, і які були прийняті судом до уваги, не є допустимим доказами.

Відтак суд першої інстанції безпідставно присудив позивачу витрати на правову допомогу.

За таких обставин рішення суду в частині судових витрат у вигляді правової допомоги залишатися в силі не може, як незаконне, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у таких вимогах.

На підставі викладеного та керуючись ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» та ст.ст. 88, 303, 304, 307, 309, 313 , 316, 317, 319, ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити .

Рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 21 квітня 2015 року в частині присудження з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судових витрат скасувати.

Ухвалити в цій частині нове, яким відмовити ОСОБА_2 в присудженні на його користь з відповідача ОСОБА_3 витрат на правову допомогу в розмірі 700,00 гривень.

Рішення набуває законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно:

Головуючий