Справа № 344/8614/15-ц
Провадження № 2/344/3528/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Ковалюк І.П.

секретаря Перун І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що подружнє життя не склалось, оскільки немає взаєморозуміння, поваги, постійні конфліктні ситуації, сварки, живуть як чужі люди. Спір про поділ майна, набутого за час шлюбу відсутній. Протягом декількох місяців проживають окремо, не підтримують шлюбних стосунків, шлюб носить формальний характер, тому просить шлюб розірвати, малолітню дитину залишити на проживання з нею.

Позивач в судове засідання не з'явилася, суду подала заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, суду подав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позов визнає в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про одруження сторони зареєстрували шлюб 28.08.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 315 від 28.08.2012 року. В шлюбі народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

В судовому засіданні встановлено, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сімї, сторони миритись не бажають, шлюб їх існує формально, а тому зберігати його не доцільно. Щодо поділу майна спору у сторін немає.

З огляду на викладене та з урахуванням положень ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд дійшов до висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Сторони дійшли згоди про залишення малолітньої дитини проживати з матір'ю. І суд вважає доцільним залишити малолітню ОСОБА_3 проживати з матірю ОСОБА_1.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 110 ч. 1, 112 ч. 2, 161 Сімейного кодексу України, п. 24 Постанови Пленум Верховного Суду України від 12 червня 1998 року N 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України», принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, керуючись ст.ст. 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, укладений 28.08.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 315 від 28.08.2012 року.

Малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити на проживання з матірю ОСОБА_1.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки не змінювати на дошлюбне.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.П. Ковалюк