АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Бреславського О. Г.

суддів: Заводян К.І., Савчук М.В.

секретаря: Давньої Я.А.

за участю: представника ПАТ КБ «Приватбанк» - Бацей Т.М., представника ОСОБА_2- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на майно, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 вересня 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з зазначеним позовом.

Посилався на те, що відповідно до укладеного договору №E/V07988 від 26.04.2007 ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 170000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 24.04.2017.

У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору за відповідачем утворилась заборгованість у сумі 383737,16 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 4508911 грн. 63 коп., в тому числі: сума заборгованості за кредитом - 157552,43 доларів США; 141288, 06 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 84896,67 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

У забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем було укладено договір іпотеки, відповідно до якого останній надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: склад готової продукції літ. В, загальною площею 606,60 кв.м., що по АДРЕСА_1. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами вартість предмету іпотеки

№22ц-794/989/15 Головуючий в І інстанції Войтун О.В.

Категорія 27 Доповідач Бреславський О.Г.

становить 757500 гривень.

Просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №E/V07988 від 26.04.2007 в сумі 383737, 16 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 4508911 грн. 63 коп., звернути стягнення на склад готової продукції літ. В, загальною площею 606,60 кв.м., що по АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх, передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних, для продажу предмету іпотеки.

Заочним рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 вересня 2014 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на майно - задоволено частково.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №E/V07988 від 26.04.2007 в сумі 383737, 16 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 4508911 грн. 63 коп., в тому числі: сума заборгованості за кредитом - 157552,43 доларів США; 141288, 06 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 84896,67 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - звернуто стягнення на предмет іпотеки: склад готової продукції літ. В, загальною площею 606,60 кв.м., що по АДРЕСА_1 м. Чернівці шляхом продажу вказаного предмету іпотеки від імені ПАТ КБ «Приватбанк» із застосуванням процедури продажу, встановленої ст.38 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003, у тому числі з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, без необхідності отримання для продажу будь-якого іншого окремого уповноваження іпотекодавця.

Продаж предмету іпотеки: складу готової продукції літ. В, загальною площею 606,60 кв.м., що по АДРЕСА_1 м. Чернівці повинен бути здійснений ПАТ КБ «Приватбанк» за ціною, не нижчою за ціну, визначену на підставі її оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо судового збору.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, як особа, яка не брала участі у справі, проте, вважає, що суд вирішив питання про її права та обов'язки, зазначила, що оскаржуваним рішенням порушуються її права, як співвласника майна, який не був притягнутий до участі у розгляді даної цивільної справи. Та обставина, що майно було набуто за час шлюбу та є спільним майном подружжя підтверджується п. 13 іпотечного договору (а.с. 17 зворот).

Вважає, що на підставі п.2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України провадження по даній цивільній справі підлягає закриттю, так як існують рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27.10.2010 та рішення апеляційного суду Чернівецької області від 13.04.2011, які набрали законної сили, ухвалені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Просить скасувати заочне рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 вересня 2014 року та закрити провадження у справі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» щодо звернення стягнення на предмет іпотеки склад готової продукції літери «В» по АДРЕСА_1, суд першої інстанції виходив з доведеності та підставності вказаних позовних вимог.

Такі висновки суду першої інстанції є вірними.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 26.04.2007 між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №E/V07988, відповідно до умов якого, банк зобов'язався надати позичальникові кредитні кошти у розмірі 170000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 24.04.2017.

У забезпечення виконання кредитного договору, між сторонами 26.04.2007 було укладено договір іпотеки, відповідно до якого відповідач з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з кредитного договору №E/V07988 від 26.04.2007 передав в іпотеку нерухоме майно, а саме нежилі будівлі: склад готової продукції, загальною площею 606,60 кв.м., що знаходяться в м. Чернівці по АДРЕСА_1 (а.с.17-19).

З п. п. 7 та 13.1 іпотечного договору вбачається, що предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 05 грудня 2006 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу. Дружина ОСОБА_2 своєю заявою, справжність підпису на якій засвідчено 26 квітня 2007 року цим же нотаріусом, за реєстровим № 316, дає свою згоду чоловікові на передачу в іпотеку придбаних ними під час шлюбу нежилих будівель (а.с. 17 на звороті).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про іпотеку» майно, що є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально посвідченою згодою усіх співвласників.

Частиною 1 ст. 33, ст. 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду.

Крім того, ст. 578 ЦК України передбачено, що майно, яке є у спільній власності, може бути передане у заставу лише за згодою усіх співвласників.

Отже, положення ст. 6 Закону України «Про іпотеку», ст. 578 ЦК України є спеціальними правилами, які виключають застосування положення ст. ст. 361, 369 ЦК України щодо порядку розпорядження майном, що є об'єктом спільної часткової та спільної сумісної власності.

Таким чином, оскільки співвласник переданого в іпотеку майна, подружжя іпотекодавця надала нотаріально завірену згоду на передачу майна в іпотеку, то кредитор має право вимагати звернення стягнення на майно у зв'язку з порушенням боржником виконання основного зобов'язання.

З огляду на викладене, посилання апелянта на те, що оскаржуваним рішенням порушуються її права, як співвласника майна, який не був притягнутий до участі у розгляді даної цивільної справи не заслуговують на увагу.

Також не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що на підставі п.2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України провадження по даній цивільній справі підлягає закриттю, так як існують рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27.10.2010 та рішення апеляційного суду Чернівецької області від 13.04.2011, які набрали законної сили, ухвалені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-який спосіб покупцеві.

У рішенні Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27.10.2010 зазначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, а в оскаржуваному заочному рішенні Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04.09.2014 зазначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Отже, у вказаних судових рішеннях застосовано різні способи реалізації предмета іпотеки, що в свою чергу не підпадає під визначення і з тих самих підстав.

Інші доводи апеляційних скарг щодо неправильності по суті рішення суду першої інстанції є необґрунтованими.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому, відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 307,308, 313 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити

Заочне рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: