Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1514/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кривохижа В. І.
УХВАЛА

02.07.2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючої: Кривохижі В.І.

Суддів: Бубличенко В.П. Сукач Т.О.

при секретарі Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства «Трейд Сервіс», відділу Держземагентства в Ульяновському районі про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 23 квітня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 23 квітня 2015 року залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_2 до приватного підприємства «Трейд Сервіс», відділу Держземагентства в Ульяновському районі про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною у зв'язку з повторною неявкою позивача в судове засідання та стягнуто з позивача на користь відповідача 6 272 грн. коштів компенсації здійснених витрат, пов»язаних з розглядом справи.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування ухвали через порушення судом норм процесуального права. Зазначає, зокрема, що він не зміг з»явитися у судове засідання у зв»язку із відрядженням, про що надіслав суду телеграму, а заяву про розгляд справи за його відсутності він не направляв. Оскільки у справі було зібрано достатньо доказів, у суду були підстави для розгляду справи по суті, а не для залишення позову без розгляду. При цьому, підстави для стягнення витрат на правову допомогу відсутні.

Позивач та представник відділу Держземагентства в Ульяновському районі належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, позивач просив розглядати справу без його участі.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ПП «Трейд Сервіс» ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що після відновлення провадження у справі ухвалою суду першої інстанції від 12 березня 2015 року розгляд справи було призначено на 24 березня 2015 року, а у зв»язку з неявкою осіб відкладено у судове засідання на 3 квітня 2015 року, у якому брав участь представник позивача, після чого перенесено розгляд справи на 16 квітня 2015 року, про що повісткою повідомлено позивача, що підтверджується наявною у матеріалах справи розпискою та не заперечується самим позивачем (а.с.153, 158, 169-170, 172).

16 квітня 2015 року позивач та його представник в судове засідання не з»явилися, позивач звернувся до суду з заявою про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв'язку з відсутністю адвоката (а.с. 179).

Суд першої інстанції задовольнив клопотання позивача та відклав розгляд справи на 23 квітня 2015 року, повідомивши позивача повісткою, що підтверджується наявною у матеріалах справи розпискою та не заперечується самим позивачем (а.с. 180, 186).

Факти належного та своєчасного повідомлення судом позивача про час та місце розгляду справи позивачем не заперечуються.

23 квітня 2015 року позивач та його представник в судове засідання не з»явилися. Заяву про розгляд справи без участі позивача до суду першої інстанції не надано.

Обгрунтовуючи доводи скарги, позивач посилався на те, що ним надіслано до суду першої інстанції телеграму про чергове перенесення розгляду справи 23 квітня 2015 року на іншу дату у зв'язку з його відрядженням.

Статтею 169 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі.

Аналіз змісту п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 169 ЦПК України дає підстави для висновку про те, що перша неявка позивача, повідомленого належним чином про час та місце розгляду справи, незалежно від причин такої неявки (поважні або неповажні причини) зобов'язує суд відкласти розгляд справи в межах строків, встановлених ст. 157 цього Кодексу.

За змістом вимог ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду у разі повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, якщо він нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Вказана норма є імперативною і встановлює обов'язок, а не право суду залишити заяву без розгляду за наявності визначеної цими нормами підстави.

З внесенням змін до ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, відповідно до Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI, процесуальне законодавство не пов'язує залишення зави без розгляду з відсутністю поважних причин неявки позивача в судове засідання або ж неповідомлення ним про такі причини. Фактично такий правовий наслідок для позивача має наступати незалежно від причин його повторної неявки в судове засідання.

Правильно встановивши, що позивача двічі було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, але повторно (16 квітня та 23 квітня 2015 року) позивач в судове засідання не з'явився, а також те, що позивач не подав суду заяву про розгляд справи без його участі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого і правильного висновку про неможливість розглянути справу і ухвалення рішення по суті спору та залишив позовну заяву без розгляду у відповідності з приписами п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Доводи позивача про порушення судом першої інстанції норм процесуального права спростовуються матеріалами справи.

Однак, відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦПК України, позивач має право повторно звернутися до суду з таким же позовом.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду в цій частині відсутні.

Однак колегія суддів не може погодитися з висновком суду в частині стягнення компенсації здійснених витрат, пов»язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст.89 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Пунктом 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз»яснено, що у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов'язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач (статті 10, 11 ЦПК). При цьому саме по собі пред'явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Таким чином, суд, вирішуючи питання про стягнення компенсації понесених судових витрат на підставі ч. 3 ст. 89 ЦПК України, повинен належним чином дослідити наявність чи відсутність підстав, визначених даною процесуальною нормою, та викласти відповідні мотиви в ухвалі суду.

Однак ухвала суду першої інстанції в частині стягнення 6 272 грн. коштів компенсації здійснених витрат, пов»язаних з розглядом справи, не містить жодних висновків з приводу аналізу обґрунтованості чи необґрунтованості дій позивача.

У зв»язку з неповним з»ясуванням обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, порушенням норм процесуального права, ухвала суду першої інстанції цій частині підлягає скасуванню з направленням справи в цій частині для розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Ухвалу Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 23 квітня 2015 року в частині стягнення 6 272 грн. коштів компенсації здійснених витрат, пов»язаних з розглядом справи, скасувати і справу в частині вирішення питання про компенсацію здійснених витрат направити для розгляду до суду першої інстанції.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і в частині залишення без змін може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча:

Судді: