Справа № 211/4976/15-ц
Провадження № 2/211/2000/15
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

02 вересня 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н. О.

при секретарі Дьяконовій Т.Ю.

у відсутності сторін по справі, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 комітету Довгинцівської районної у місті ОСОБА_1 ради Дніпропетровської області, ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Товарна біржа «Новий Вєк» про визнання дійсним договору купівлі - продажу квартири, встановлення факту належності на праві власності квартири, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі - продажу дійсним, вказавши, що чоловік позивача ОСОБА_5 29.01.1998 року на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна придбав у власність квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 73,30 кв.м. та житловою площею 41,90 кв.м.. Своє право власності на квартиру він зареєстрував 03.02.1998 року в Криворізькому міському бюро технічної інвентаризації , про що свідчить запис на зворотному боці договору. Вказаний договір був укладений на товарній біржі "Новий Вєк" та на час укладення договору на підставі ст. 15 ЗУ "Про товарну біржу" не підлягав нотаріальному посвідченню. 13.08.2010 року ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1. Позивач , як дружина померлого, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_5, однак постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 14.07.2015 року позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з неподанням позивачем правовстановлюючих документів на квартиру . Договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено на товарній біржі "Новий Вєк" 29.01.1998 року між ОСОБА_4, яка діяла від свого імені та від імені неповнолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_4 та від імені ОСОБА_8, як продавець та ОСОБА_5, який діяв як покупець. Сторони договору виконали умови договору, продавець передав покупцеві об'єкт нерухомості , покупець прийняв його та сплатив кошти за купівлю квартири. Однак нотаріально сторони договір як того вимагає ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, не посвідчили, він був письмово зареєстрований товарною біржею "Новий Вєк" , 29.01.1998 року, реєстраційний номер №46 та зареєстрований у Криворізькому міському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під № 87 ст. 43 запис 43. Згідно тексту договору , такий договір не підлягає нотаріальному посвідченню, відповідно до ЗУ "про товарну біржу". Позивач вказує, що вона не знає де на даний час проживає та знаходиться відповідач ОСОБА_4 інша сторонва договору чоловік ОСОБА_5 помер, тому змоги посвідчити договір у нотаріуса немає. Тому позивач звертається до суду та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 29.01.1998 року між ОСОБА_4 яка діяла від свого імені та від імені неповнолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_9 та від імені ОСОБА_8, як продавець та ОСОБА_5, який діяв як покупець, зареєстрованим на товарній біржі "Новий Вєк" 29.01.1998 року за № 1-46, яке складається з трьох кімнат загальною площею 73,30 кв.м. та житловою площею 41,90 кв.м. та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. А також позивач просить встановити факт належності за життя ОСОБА_5, який помер 13.08.2010 року ,, на праві власності квартири АДРЕСА_1 , яка складається з тьох кімнат загальною площею 73,30 кв.м. та житловою площею 41,90 кв.м.

Позивач у судове засідання надала заяву, у якій вона просить розглянути справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, просить задовольнити їх.

Від відповідача ОСОБА_3 комітету Довгинцівської районної у місті ОСОБА_1 ради Дніпропетровської області надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, при розгляді справи покладалися на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_4 та третя особа Товарна біржа «Новий Вєк» у судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не відомі.

У відповідності до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що чоловік позивача ОСОБА_5 29.01.1998 року на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна придбав у власність квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 73,30 кв.м. та житловою площею 41,90 кв.м.. Своє право власності на квартиру він зареєстрував 03.02.1998 року в Криворізькому міському бюро технічної інвентаризації , про що свідчить запис на зворотному боці договору. Вказаний договір був укладений на товарній біржі "Новий Вєк" та на час укладення договору на підставі ст. 15 ЗУ "Про товарну біржу" не підлягав нотаріальному посвідченню. (а.с. 4, 5, 6, 7, 8). 13.08.2010 року ОСОБА_5 помер.(а.с. 9). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1. Позивач , як дружина померлого, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_5, однак постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 14.07.2015 року позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з неподанням позивачем правовстановлюючих документів на квартиру . (а.с. 11, 12). Договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено на товарній біржі "Новий Вєк" 29.01.1998 року між ОСОБА_4, яка діяла від свого імені та від імені неповнолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_4 та від імені ОСОБА_8, як продавець та ОСОБА_5, який діяв як покупець. Сторони договору виконали умови договору, продавець передав покупцеві об'єкт нерухомості , покупець прийняв його та сплатив кошти за купівлю квартири. Однак нотаріально сторони договір як того вимагає ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, не посвідчили, він був письмово зареєстрований товарною біржею "Новий Вєк" , 29.01.1998 року, реєстраційний номер №46 та зареєстрований у Криворізькому міському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під № 87 ст. 43 запис 43. Згідно тексту договору , такий договір не підлягає нотаріальному посвідченню, відповідно до ЗУ "про товарну біржу". Позивач вказує, що вона не знає де на даний час проживає та знаходиться відповідач ОСОБА_4 інша сторонва договору чоловік ОСОБА_5 помер, тому змоги посвідчити договір у нотаріуса немає.

Встановленим в судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з порядку належного оформлення та форми договору купівлі продажу житлового будинку (квартири), передбаченими ст.227 ЦК України 1963 року, норми якої діяли на момент укладення угоди. Згідно до ст.153 ЦК України 1963 року, договір є укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Приписами ч.2 ст.47 ЦК України 1963 року, яка діяла на момент укладання угоди, визначено, що якщо відбулося повне або часткове виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати таку угоду дійсною. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення угоди не вимагається. Згідно до ч.2ст.220 ЦК України: якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що норми ч.2 ст.220 ЦК України не застосовуються до правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню і державній реєстрації. На цей час правочини, щодо купівлі-продажу нерухомості, підлягають державній реєстрації. Не зважаючи на це застереження, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки норми про державну реєстрацію правочинів, щодо відчуження нерухомості, введені тільки з введенням в дію ЦК України 2003 року. До цього часу, в тому числі і на час укладення спірної угоди /1998 рік/ норми щодо реєстрації правочинів не були чинними. На той час діяли норми, які передбачали тільки реєстрацію нерухомого майна. Як вбачається з матеріалів справи вимоги щодо реєстрації нерухомого майна позивачем на момент укладання спірної угоди виконано.

Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Згідно ст. 256 ч. 2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб , якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зважаючи на те, що угода купівлі-продажу фактично відбулася, а сторони всі свої зобов"язання за договором виконали, нерухоме майно на час укладання угоди було належним чином зареєстроване, суд вважає за можливе визнати вищезазначену угоду дійсною. А отже ОСОБА_5 за життя належала квартира АДРЕСА_1 яка була придбана ним на законних підставах.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 47, 153, 227 ЦК України 1963 року, ст. 267 ЦК України 2003року, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 комітету Довгинцівської районної у місті ОСОБА_1 ради Дніпропетровської області, ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Товарна біржа «Новий Вєк» про визнання дійсним договору купівлі - продажу квартири, встановлення факту належності на праві власності квартири - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 29.01.1998 року між ОСОБА_4 яка діяла від свого імені та від імені неповнолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_9 та від імені ОСОБА_8, як продавець та ОСОБА_5, який діяв як покупець, зареєстрованим на товарній біржі "Новий Вєк" 29.01.1998 року за № 1-46, яке складається з трьох кімнат загальною площею 73,30 кв.м. та житловою площею 41,90 кв.м. та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Встановити факт належності за життя ОСОБА_5, який помер 13.08.2010 року, на праві власності квартири АДРЕСА_1 , яка складається з тьох кімнат загальною площею 73,30 кв.м. та житловою площею 41,90 кв.м.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_10