12.08.2015 2/337/1295/2015 337/2951/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.08.2015 р. Хортицький райсуд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді - Курбатової О.М.
при секретарі - Пильщик Л.Е.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Державного навчально-виробничого закладу авіаційного профілю «Запорізькій центр льотної підготовки ім. Маршала авіації О.І. Покришкіна про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, середньої заробітної плати за час затримки в проведенні розрахунку при звільненні,-
ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 з позовом до Державного навчально-виробничого закладу авіаційного профілю «Запорізькій центр льотної підготовки ім. Маршала авіації О.І. Покришкіна в якому просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі у розмірі 23 558 грн. 24 коп. та заборгованість по середній заробітній платі час затримки в проведенні розрахунки при звільнення за період з 01.12.2014 р. по 01.06.2015 р. у розмірі 15 265 грн. 56 коп., що разом складає 38 823 грн. 80 коп.
Представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_1 до початку судового засідання надав заяву, в якій просить слухати справу за його відсутністю, позовні вимоги задовольнити, не заперечує прости заочного розгляду справи.
Представник відповідача Державного навчально-виробничого закладу авіаційного профілю «Запорізькій центр льотної підготовки ім. Маршала авіації О.І. Покришкіна в судове засідання не з'явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, відповідачу надсилались судові повістки про виклик до суду, але відповідач до суду жодного разу на з'явися, тому на підставі ч.4, ч.8 ст.76 ЦПК України суд визнає неявку відповідача неповажною.
Суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України з ухваленням заочного рішення.
Судом встановлено, ОСОБА_2, згідно наказу від 14.04.1964 р. № 28, була прийнята на роботу до Запорізького центру льотної підготовки ім. Маршала авіації О.І. Покришкіна на посаду діловод-телефоніст, 30.12.2013 р., переведено на посаду охоронця на підставі наказу № 40-к від 30.12.2013 р.
Наказом від 30.11.2014 р. № 32К ОСОБА_2 було звільнено з займаної посади за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України. Причиною звільнення за власним бажанням стало те, що з травня 2014 р. відповідач, в порушення ч.1 ст.115 КЗпП України, не здійснював жодних виплат по заробітній платі.
В порушення ч.1 ст. 116 КЗпП України відповідач не виплатив заборгованість в день звільнення та на наступний день.
Згідно ст. 38 КЗпП України, якою визначається порядок розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціатива працівника - працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган за два тижні.
Відповідно ст. 115 КзпП України заробітна плата виплачується працівниками регулярно і робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом ( а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не раніше двох разів на місяць через проміж уток часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України, вразі не виплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Між ОСОБА_2 та підприємством не має спору щодо коштів, які підприємство зобов'язано виплатити їй на день звільнення.
Роботодавець системно, через несвоєчасну виплату заробітної плати порушував умови укладеного з ОСОБА_2 трудового договору, ст.. 43 Конституції України та ч. 1 ст. 115 КЗпП України.
Таким чином, підприємство зобов'язане виплатити ОСОБА_2 середній заробіток на весь час затримки по день фактичного розрахунку.
На звернення ОСОБА_2 що до виплати заборгованості по заробітній платі бухгалтерією підприємства було відмовлено .
20.03.2015 р. ОСОБА_2 була написана заява на і'мя відповідача з проханням здійснити погашення заборгованості по заробітній платі та особисто під розпис вручено уповноваженій особі. Жодної відповіді отримано не було.
Вивчивши матеріали справи, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 підлягають задоволенню в повному обсязі.
Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 р., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави у розмірі 388 грн. 24 коп.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212-218, 294 , 367 ЦПК України, ст. ст. 115, 116, 117 КЗпП України, суд,-
Рішення в частині стягнення заробітної плати допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: О.М. Курбатова