Справа № 127/4609/15-ц
Провадження № 2/127/2635/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО СТРАХ» про стягнення страхового відшкодування та інших виплат, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 «СК «ІНГО СТРАХ» про стягнення страхового відшкодування та інших виплат, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.01.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений договір страхування від нещасних випадків №VIPXNS-150R2T1 на страхову суму 125 000 грн., з щомісячною оплатою споживчих послуг в сумі 50,00 грн.

06.02.2015 року, в першій половині дня, йдучи по просп. Космонатів в м. Вінниці, в 200 метрах від свого місця проживання, в ожеледицю, позивач впав і отримав травми обох колін та травму голови, оскільки розбив голову об лід та бетонний бордюр. Позивачу була надана першочергова медична допомога, зупинена кровотеча, накладено шов на голову. Звернувшись до сімейного лікаря, позивача було направлено на стаціонарне лікування в неврологічне відділення міської клінічної лікарні №1, оскільки у позивача були наявні симптоми струсу головного мозку та травми ніг.

Відповідно до умов договору страхування позивач повідомив відповідача, що перебуває у лікарні у звязку з нещасним випадком, що з ним стався. В лікарні на стаціонарному лікуванні позивач перебував з 09.02.2015 року по 27.02.2015 року, де отримав комплекс лікування та обстежень (МРТ, УЗД, рентген колін, голови, тощо). І хоча позивач своєчасно повідомив відповідача про страховий випадок, відповідач в порушення п.10 договору страхування не тільки не надав фінансову допомогу у розмірі 2% страхової суми, а й після наданих усіх необхідних документів для виплати страхового відшкодування, не здійснив виплату відповідної страхової суми.

А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь 43 750 грн. в рахунок страхового відшкодування та 12 500 грн. справедливої сатисфакції за понесену моральну шкоду та витрати на лікування, а всього 56 250 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав та просив в задоволенні останніх відмовити у звязку з безпідставністю.

Заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що між позивачем та відповідачем був укладений договір страхування від нещасних випадків №VIPXNS-150R2T1 на страхову суму 125 000 грн., з щомісячною оплатою споживчих послуг в сумі 50,00 грн. (надалі договір).

Згідно ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 980 ЦК України визначено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з: 1) життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Відповідно до п.4.1. договору предметом останнього є майнові інтереси, повязані з життям, здоровям та працездатністю застрахованої особи.

Згідно п.4.2. договору і правил страхування, страховик зобовязується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування страхувальнику або набувачеві, а страхувальник зобовязується своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору і правил страхування.

У відповідності до п.4.3. договору даний договір укладено між страховиком і страхувальником відповідно до «Правил добровільного страхування від нещасних випадків», затверджених страховиком 18.06.2014 року, зареєстрованих Національною комісією, що здійснює державне регулювання в сфері ринків фінансових послуг 24.07.2014 року за №0214332 (надалі Правила страхування).

Пунктом 6.1.2. договору приведено узагальнений перелік ушкоджень здоровя застрахованої особи внаслідок нещасного випадку і вказано діапазони можливого розміру страхового відшкодування за кожним розділом Додатку №1 до Правил страхування. В тому ж пункті зазначено, що повний перелік пошкоджень та розмір суми виплати зазначений у Таблиці №1 «Ушкодження здоровя внаслідок нещасного випадку та розмір страхових виплат по страховим випадкам» Додатку №1 до Правил страхування (далі Таблиця №1)

Також, відповідно до п.3.4.2. договору страхова виплата при настанні страхового випадку, передбаченого цим договором, здійснюється страховиком у разі травматичного ушкодження та функціональних розладів згідно з п.6 договору на підставі Додатку №1 до Правил добровільного страхування від нещасних випадків, що є невідємною частиною договору.

Таким чином, відповідач як страховик приймає рішення про виплату та розмір страхового відшкодування по страхових випадках виключно на підставі наданих до розгляду документів та відповідно до Таблиці №1, принцип побудови якої відповідає побудові анатомічному атласу людини, і кожен її розділ відповідає певним відділам людського скелета та системам життєдіяльності людського організму.

Як вбачається зі змісту позову та пояснень позивача в судовому засіданні, 06.02.2015 року з позивачем стався нещасний випадок, внаслідок якого він отримав такі травми: травми обох колін, травма голови (ушкодження мяких тканин тіла), струс головного мозку. На підтвердження вказаних обставин позивачем надано виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №980, згідно якої вбачається, що з 09.02.2015 року по 27.02.2015 року позивач перебував на лікуванні в неврологічному відділенні МКЛ №1 м. Вінниці з діагнозом: Післятравматична енцефалопатія ІІ-ІІІ ст. з вираженим цефалгічним, вестибуло-атактичним, церебростенічним синдромом, мнестичними розладами. Свіжа травма мяких тканин голови (06.02.2015 року). Гіпертонічна ангіопатія сітківки. Хронічний безкам`яний холецистит в стадії загостронення, функціональна шлункова дисфункція. Синовит правого колінного суглоба, деформуючий остеоартроз обох колінних суглобів І-ІІ ст., п`яточна шпора. Сечокамяний діатез, хронічний простатит, гіперплазія простати.

Проте, таке захворювання позивача як післятравматична енцефалопатія ІІ-ІІІ ст. з вираженим цефалгічним, вестибуло-атактичним, церебростенічним синдромом, мнестичними розладами не є страховим випадком за договором страхування від нещасних випадків №VIPXNS-150R2T1 від 27.01.2015 року, оскільки згідно п.4 Таблиці №1 пошкодження нервової системи у вигляді енцефалопатії вважається страховим випадком лише у дітей до 16 років.

Окрім того, суд вважає за можливе також відмітити, що зі змісту виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №980 вбачається, що позивач в 1988 році переніс закриту черепно-мозкову травму, внаслідок якої йому було встановлено ІІ групу інвалідності, та з цього приводу позивач неодноразово лікувався в неврологічних відділеннях. Таки чином, суд не виключає той факт, що захворювання післятравматична енцефалопатія ІІ-ІІІ ст. з вираженим цефалгічним, вестибуло-атактичним, церебростенічним синдромом, мнестичними розладами є наслідком травми 1988 року.

Що ж стосується пошкодження мяких тканин голови, то відповідно до статтей 58, 59 і 61 Таблиці №1 страховому відшкодуванню підлягають ушкодження мяких тканин волосистої частини голови, тулуба, кінцівок, що призвели після загоєння утворення рубців або пігментних плям певної величини або площі, а також такі ускладнення травм як мязова грижа, посттравматичний періостит, нерозсмоктана гематома, площею не менше 2 кв.см., розрив сухожилля (за винятком пальців кисті), взяття аутотрансплантата, розрив мязів.

Відповідно до медичної виписки внаслідок нещасного випадку падіння на вулиці та отриманої рваної рани волосистої частини голови позивачу були накладені шви.

Однак, суд звертає увагу, що відповідно до Примітки до ст.59 Таблиці №1 рішення про проведення страхової виплати за статтями 57, 58, 59 приймається з урахуванням даних лікарського огляду, який проведений після загоєння поверхонь ран, але не раніше, ніж через 1 місяць після травми.

Проте, позивачем не було надано будь-яких додаткових медичних документів про розмір рубців ні відповідачу, ні суду. До того ж, належних та допустимих доказів отримання позивачем струсу головного мозку, а також ушкодження мяких тканин тіла, як про те стверджував позивач в судовому засіданні, останнім також не надано.

Що ж стосується пошкодження позивачем правого колінного суглобу, то дане пошкодження «анатомічно» можна віднести до розділу Таблиці №1 Колінний суглоб.

Стаття 95 вказаної таблиці містить вичерпний перелік ушкоджень колінного суглобу, однак такого пошкодження колінного суглобу як синовит правого колінного суглобу таблиця не містить.

Таким чином, подія, що сталась із позивачем, внаслідок якої він отримав вищезазначені тілесні ушкодження, не є страховим випадком відповідно до умов укладеного договору, а відтак відсутні правові підстави для виплати позивачу страхової виплати.

Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають ріні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Оскільки, під час розгляду справи позивачем не було доведено обставин та фактів порушення його законних прав відповідачем, а позовні вимоги позивача в частині відшкодування йому моральної шкоди та витрат на лікування є похідними від позовних вимог щодо стягнення страхового відшкодування, в задоволенні яких судом було відмовлено, то й у задоволенні позову позивача в частині позовних вимог про стягнення з відповідача 12 500 грн. по відшкодуванню моральної шкоди та витрат на лікування необхідно відмовити через їх безпідставність.

Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги, заявлені позивачем, не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак задоволенню не підлягають.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 2, 6 Закону України «Про страхування», ст.ст.979, 980 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО СТРАХ» про стягнення страхового відшкодування та інших виплат відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: