Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Дербенцевої Т.П., Журавель В.І.,

Леванчука А.О., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Бердянська міська рада Запорізької області, про встановлення порядку користування житловим будинком і земельною ділянкою; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, третя особа - територіальна громада м. Бердянська в особі Бердянської міської ради Запорізької області, про визначення порядку користування земельною ділянкою, виділення частки будинковолодіння в натурі; за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - територіальна громада м. Бердянська в особі Бердянської міської ради Запорізької області, про визначення порядку користування земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_4, до якої приєдналася ОСОБА_3, на рішення апеляційного суду Запорізької області від 11 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 лютого 2003 року ОСОБА_3 є власником 1/6 частини будинку АДРЕСА_1; ОСОБА_4 належить на праві власності 1/12 частина цього будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 лютого 2003 року та 3/8 частин на підставі договору дарування від 19 листопада 2012 року. Іншими співвласниками будинку є ОСОБА_6 і ОСОБА_5 у розмірі ј частини та 1/8 частини відповідно. Будинок АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці площею 811 кв. м, яка перебуває у користуванні всіх співвласників будинку і не приватизована. Зазначають, що між всіма співвласниками будинку відсутня згода щодо порядку користування майном. Ураховуючи викладене, з урахуванням уточнених позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 просили задовольнити їх позовні вимоги і визначити порядок користування будинком та земельною ділянкою відповідно до загального розміру їх часток у праві спільної часткової власності.

ОСОБА_5 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про виділення частки будинку в натурі, що дорівнює 1/8 частину будинку, та визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до частки у праві спільної часткової власності на будинок.

ОСОБА_6 звернулась із зустрічним позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення порядку користування земельною ділянкою відповідно до частки у спільній частковій власності на будинок.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 листопада 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволено, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5 і ОСОБА_6 задоволено частково: визначено порядок користування житловим будинком і земельною ділянкою відповідно до часток сторін у праві спільної часткової власності згідно з висновком комісійної судової будівельно-технічної експертизи від 19 травня 2014 року.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 11 лютого 2015 року рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 листопада 2014 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5, ОСОБА_6 задоволено частково: виділено ОСОБА_5 у користування кімнату 1-11 площею 15,6 кв.м, виділено ОСОБА_4 у користування кімнату 1-12 площею 14,0 кв.м, кімнату 1-9 площею 8,3 кв.м; коридор 1-1 площею 9,2 кв.м, кухню 1-10 площею 8,8 кв.м залишено у спільному користуванні ОСОБА_5 і ОСОБА_4; визначено порядок користування земельною ділянкою згідно додатку № 2 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 29 червня 2014 року; в решті позовів відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, до якої приєдналася ОСОБА_3, просять скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишивши в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга заявників підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 та частково задовольняючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5 і ОСОБА_6 і визначаючи порядок користування будинком та земельною ділянкою згідно з висновком комісійної судової будівельно-технічної експертизи від 19 травня 2014 року, суд першої інстанції виходив з того, що такий варіант передбачає мінімальні затрати сторін щодо перебудови житлових і допоміжних приміщень, а варіант поділу земельної ділянки є найбільш зручним для її користувачів.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції і ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 та зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 і ОСОБА_6, суд апеляційної інстанції виходив з того, що між співвласниками склався порядок користування будинком: ОСОБА_3 і ОСОБА_4 користуються квартирою № 3 у спірному будинку і це право користування не оспорюють; ОСОБА_6 користується квартирою № 2. Проте наявний спір між ОСОБА_5 і ОСОБА_4 щодо користування квартирою № 1 у спірному будинку; викладені у висновку комісійної судової будівельно-технічної експертизи від 19 травня 2014 року пропозиції щодо порядку користування квартирою № 1 ОСОБА_5 і ОСОБА_4 є найбільш прийнятними. Порядок користування земельною ділянкою, запропонований у висновку судової будівельно-технічної експертизи від 29 червня 2014 року враховує інтереси всіх співвласників і є найбільш наближеним до порядку користування земельною ділянкою, який фактично склався між сторонами.

Проте з такими висновками суду апеляційної інстанції погодитися не можна.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд, у відповідності до пункту 2 частини першої статті 307 ЦПК України, має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити рішення по суті позовних вимог.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням установленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду було зумовлено поважними причинами.

Установлено, що будинок АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності: ОСОБА_3, якій належить 1/6 частина будинку (свідоцтво про право на спадщину за законом від 11 лютого 2003 року), ОСОБА_4, якій на праві власності належить: 1/12 частина будинку (свідоцтво про право на спадщину за законом від 11 лютого 2003 року) і 3/8 частин будинку (договір дарування від 19 листопада 2012 року), ОСОБА_5, якому належить 1/8 частина будинку (свідоцтво про право на спадщину за законом від 09 грудня 2008 року) та ОСОБА_6, якій на праві власності належить 1/4 частина будинку (свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 14 листопада 2007 року).

Будинок АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці площею 0,811 га.

Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_3 і ОСОБА_4 просили встановити порядок користування житловим будинком та земельною ділянкою відповідно до розміру часток у спільній частковій власності. У процесі розгляду справи вони уточнили свої позовні вимоги і просили встановити порядок користування житловим будинком з урахуванням розміру їхньої спільної частки у будинку, яка складає 15/24, оскільки вони користуються своїми частками у будинку спільно.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції встановив порядок користування будинком з урахуванням позовних вимог ОСОБА_4, а позовні вимоги ОСОБА_3 залишив без задоволення, однак, суд залишив поза увагою, що ОСОБА_4 з окремою вимогою про встановлення порядку користування будинком, виходячи з належної їй частки у праві спільної часткової власності, до суду не зверталася, а заявляла свої позовні вимоги спільно з ОСОБА_4

Згідно з частинами першою - третьою статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Виділяючи ОСОБА_5 у користування кімнату у будинку у розмірі 15,6 кв. м, суд апеляційної інстанції залишив поза увагою, що належній ОСОБА_5 1/8 ідеальній частці у праві спільної часткової власності на житловий будинок відповідає площа 12,4 кв. м, що підтверджується висновком експертизи, разом з тим не обґрунтував, з яких підстав надав у користування ОСОБА_5 приміщення, розмір якого перевищує його ідеальну частку. Отже, всупереч висновкам експертів ОСОБА_7 від 19 травня 2014 року та ОСОБА_8 від 29 червня 2014 року, які не пропонували такого варіанту розподілу, апеляційний суд самостійно визначив порядок користування будинком у цій частині, без обґрунтування належними та допустимими доказами.

Крім того, здовольняючи позовні вимоги, апеляцій суд не зазначив жодної норми права, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Отже суд апеляційної інстанції не встановив характер спірних правовідносин, не визначився з нормою права, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин, вийшов за межі позовних вимог ОСОБА_3 і ОСОБА_4, не з'ясував всіх обставини справи, не дослідив всі докази та не надав їм оцінки.

Оскільки порушення норм матеріального та процесуального права призвело до неправильного вирішення спору і ці порушення допущені судом апеляційної інстанції при розгляді справи, рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а справа передачі на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 336 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2128/ed_2012_05_24/pravo1/T041618.html?pravo=1>, 338, 345 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2130/ed_2012_05_24/pravo1/T041618.html?pravo=1>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, до якої приєдналася ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 11 лютого 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: Т.П. Дербенцева

В.І. Журавель

А.О. Леванчук

І.М. Фаловська