Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.15 року Лисичанський міський суд Луганської області

в складі:головуючої судді Чернобривко Л.Б.,

при секретарі Дьоміновій О.М.,

за участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності ,-

в с т а н о в и в :

позивачі звернулись до Лисичанського міського суду із позовом до ОСОБА_3, в якому просили суд усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні ОСОБА_1, ОСОБА_2 своєю власністю, квартирою АДРЕСА_1 шляхом зняття з реєстрації ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що ОСОБА_3 є їх сином. З 1995 по 1997 роки син проходив строкову військову службу у м. Севастополь. Потім уклав шлюб і переїхав на постійне місце проживання до Автономної Республіці Крим і повертатися не збирається. Особистих речей і документів відповідача у спільній квартирі не має. У добровільному порядку відповідач знятися з реєстрації відмовляється у зв'язку із браком коштів на проїзд. Позивачам важко сплачувати комунальні послуги за себе і за нього, оскільки вони отримують пенсію невеликого розміру. Зазначений факт змусив Позивачів звернулись до суду із цим позовом.

У судовому засідання позивач ОСОБА_1 підтримала позов та просила його задовольнити. У свої поясненнях послалась на те, що відповідач у справі є рідним сином, з 1997 року перебував на строковій військовій службі в м. Севастополі. Після звільнення із військової служби одружився і з того часу в квартирі не проживав. До цього не було необхідності знімати його з обліку, доки не підвищились тарифи на комунальні послуги, бо розмір пенсії дорівнює 1200 грн. Перешкод у користуванні квартири не має. Дуже тяжко сплачувати комунальні послуги. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні надав пояснення аналогічні до пояснень ОСОБА_1 додав, що не вистачає коштів на оплату комунальних послуг, позов підтримав, просив задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Тому суд зі згоди позивачів ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 Знає, що син ОСОБА_3 проживав з батьками в спірній квартирі до того часу, доки не пішов служив в армію в 1997р. і після цього до сьогоднішнього дня вже з батьками не мешкає.

Свідок ОСОБА_5, пояснила, що позивачів знає з моменту вселення у будинок з 1978 р., разом із їх сином ріс і її син. Мешкає на 9му поверсі, а позивачі на 2му в одному будинку і діти зростали разом. Потім ОСОБА_5 пішов в армію, після служби змінив місце проживання і з батьками не проживає вже більше 10 років.

Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що квартира за адресою АДРЕСА_1 належить Позивачам та Відповідачу на праві приватної сумісної власності відповідно до свідоцтва №10-341 від 11.05.1999р. (а.с.5), за цією адресою прописані разом 3 особи: Позивачі та Відповідач відповідно до довідки 29905 від 24.03.2015р. №340, що видана ЛКП „Паспортна служба" та домової книги (а.с.6-9). Відповідно до довідки №164 від 24.03.2015р. з грудня 1997 року по теперішній час ОСОБА_3 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Виходячи з вищезазначеного з урахуванням, наданих в судовому засіданні пояснень, встановлених судом обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог, що підтверджуються наданими доказами, що були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 386,391 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні ОСОБА_1, ОСОБА_2 своєю власністю, квартирою АДРЕСА_1 шляхом зняття з реєстрації ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1

Копію заочного рішення надіслати відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуте Лисичанським міським судом за письмовою заявою відповідачки, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.Б. Чернобривко