Справа № 216/9043/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2015 року Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Філатова К.Б.

за участю :

секретаря : Бондарєва Є.С.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника виконком ОСОБА_3

третя особа: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_5 цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Виконавчого комітету Центрально - міської у місті ради, треті особи: Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_7, ОСОБА_4, про визначення складу спадкового майна та розміру часток.

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом в обґрунтування якого пояснив, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 17 грудня 1999 року, виданого управлінням житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради, згідно з розпорядження № Ц-798 від 07.10.1999р., квартира, яка знаходиться в АДРЕСА_1 належала на праві приватної спільної сумісної власності його батькові - ОСОБА_8, який помер 02 червня 2013 року, його матері - ОСОБА_9, яка померла 02 липня 2003 року, його сестрі ОСОБА_1, яка померла 26 лютого 2007 року, та саме позивачу ОСОБА_6. Чотирьохкімнатна квартира, загальною площею 82,4 кв.м. приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Після смерті матері позивача, яка померла 02 липня 2003 року, її 1 / 4 частину чотирьохкімнатної квартири успадкувала сестра позивача «10» лютого 2004 року на підставі ст. 1261 ЦК України, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину.

Договором про поділ нерухомого майна (квартири) від «10» січня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_10 та зареєстрованого в реєстрі за №188, було поділено 3 / 4 чотирьохкімнатної квартири, що перебувала у спільній власності та набуто право спільної часткової власності між позивачем ОСОБА_6, його батьком ОСОБА_8, його сестрою ОСОБА_1 на цю частину квартири, тобто по 1 / 4 частці у кожного. У сестри позивача ОСОБА_1 у власності ще перебувала 1 / 4 частина за спадщиною від матері, тобто сестра володіла 2/4 частками чотирьохкімнатної квартири.

«08» лютого 2005 року відповідно до договору купівлі-продажу 2/5 частини квартири було продано 2/5 частини чотирьохкімнатної квартири іншій особі ОСОБА_4. Позивач ОСОБА_1 продав 3/20 частини квартири від належних йому 1 / 4 частки в квартирі, а його сестра 5/20 частини, а в цілому Покупець купив 2/5 частини квартири за № 9 на першому поверсі двохповерхового житлового будинку №17, по вулиці Геологічна в місті Кривому Розі, а саме: коридор площею 6,0 кв.м., вбиральню площею 0,9 кв.м., вбудовану шафу площею 0,5 кв.м., кімнату площею 7,1 кв.м., кімнату площею 13,7 кв.м., лоджію площею 2,3 кв.м. Цей договір купівлі-продажу 2/5 частин квартири було посвідчено приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_11 08 лютого 2005 року та зареєстровано в реєстрі за №733.

Після чого 2/5 частини (або 8/20) квартири стали належати ОСОБА_12, батькові позивача ОСОБА_8 - 1 / 4 частина (або 5/20) квартири, сестрі позивача ОСОБА_1 - 1 /4 частина (або 5/20) квартири, позивачу ОСОБА_1 - 1/10 частини квартири, відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.11.2011 року.

«26» лютого 2007 року померла сестра позивача ОСОБА_1, про що в книзі реєстрації актів про смерть «05» березня 2007 року зроблено запис за № 338. Після смерті сестри батько хотів вступити у спадщину на її частку, але теж помер 02 червня 2013 року, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено 03.06.2013 року запис за №616.

«11» жовтня 2013 року позивач звернувся до приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_7 з заявою про фактичний вступ на спадщину після смерті свого батька, але отримав письмово відповідь: постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03 жовтня 2014 року та у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що неможливо встановити склад спадкового майна. Хоча за правовстановлюючими документами розміри часток спадкодавців встановлені по 1 / 4 частини квартири у кожного. Тобто склад спадкового майна є 1 / 4 частка квартири, що належить ОСОБА_8 та 1 / 4 частка квартири, що належить ОСОБА_1. Разом це складає 1 / 2 частина, або 10/20 частин, або 5/10 частин.

Таким чином, оскільки при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яке відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід права та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Позивач ОСОБА_6 відповідно до положень ст.1261 ЦК України, має право на спадкування після смерті батька в першу чергу, оскільки мешкає та зареєстрований за тією ж адресою, за якою мешкали та були зареєстровані його померлі батько та сестра. Таким чином, позивач не зміг вирішити це питання у нотаріальній конторі, тому вимушений був звернутися до суду.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали уточнені позовні вимоги у повному обсязі, просили суд винести рішення на користь позивача.

Представник - відповідача виконавчого комітету Центрально-міської районної у місті ради уточнені позовні вимоги визнала в повному обсязі, не проти винесення рішення на користь позивача.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог позивача не заперечував.

Третя особа - приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 у судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти задоволення позову не заперечувала.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 17 грудня 1999 року (а.с.4), виданого управлінням житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради, згідно з розпорядження № Ц-798 від 07.10.1999р., квартира, яка знаходиться в АДРЕСА_1 належала на праві приватної спільної сумісної власності його батькові - ОСОБА_8, який помер 02 червня 2013 року (а.с.5), його матері - ОСОБА_9, яка померла 02 липня 2003 року (а.с.6), його сестрі ОСОБА_1, яка померла 26 лютого 2007 року (а.с.7), та саме позивачу ОСОБА_6. Чотирьохкімнатна квартира, загальною площею 82,4 кв.м. приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Після смерті матері позивача, яка померла 02 липня 2003 року, її 1 / 4 частину чотирьохкімнатної квартири успадкувала сестра позивача «10» лютого 2004 року на підставі ст. 1261 ЦК України, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину. (а.с.8,9)

Договором про поділ нерухомого майна (квартири) від «10» січня 2005 року (а.с.10.11), посвідченого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_13 та зареєстрованого в реєстрі за №188, було поділено 3 / 4 чотирьохкімнатної квартири, що перебувала у спільній власності та набуто право спільної часткової власності між позивачем ОСОБА_6, його батьком ОСОБА_8, його сестрою ОСОБА_1 на цю частину квартири, тобто по 1 / 4 частці у кожного. У сестри позивача ОСОБА_1 у власності ще перебувала 1 / 4 частина за спадщиною від матері, тобто сестра володіла 2/4 частками чотирьохкімнатної квартири.

«08» лютого 2005 року відповідно до договору купівлі-продажу 2/5 частини квартири (а.с.12, 13, 14-17) було продано 2/5 частини чотирьохкімнатної квартири іншій особі ОСОБА_4. Позивач ОСОБА_1 продав 3/20 частини квартири від належних йому 1 / 4 частки в квартирі, а його сестра 5/20 частини, а в цілому Покупець купив 2/5 частини квартири за № 9 на першому поверсі двохповерхового житлового будинку №17, по вулиці Геологічна в місті Кривому Розі, а саме: коридор площею 6,0 кв.м., вбиральню площею 0,9 кв.м., вбудовану шафу площею 0,5 кв.м., кімнату площею 7,1 кв.м., кімнату площею 13,7 кв.м., лоджію площею 2,3 кв.м. Цей договір купівлі-продажу 2/5 частин квартири було посвідчено приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_11 08 лютого 2005 року та зареєстровано в реєстрі за №733.

Після чого 2/5 частини (або 8/20) квартири стали належати ОСОБА_12, батькові позивача ОСОБА_8 - 1 / 4 частина (або 5/20) квартири, сестрі позивача ОСОБА_1 - 1 /4 частина (або 5/20) квартири, позивачу ОСОБА_1 - 1/10 частини квартири, відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.11.2011 року.

«26» лютого 2007 року померла сестра позивача ОСОБА_1, про що в книзі реєстрації актів про смерть «05» березня 2007 року зроблено запис за № 338. Після смерті сестри батько хотів вступити у спадщину на її частку, але теж помер 02 червня 2013 року, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено 03.06.2013 року запис за №616.

«11» жовтня 2013 року позивач звернувся до приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_7 з заявою про фактичний вступ на спадщину після смерті свого батька, але отримав письмово відповідь (а.с.20): постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03 жовтня 2014 року та у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що неможливо встановити склад спадкового майна. Хоча за правовстановлюючими документами розміри часток спадкодавців встановлені по 1 / 4 частини квартири у кожного. Тобто склад спадкового майна є 1 / 4 частка квартири, що належить ОСОБА_8 та 1 / 4 частка квартири, що належить ОСОБА_1. Разом це складає 1 / 2 частина, або 10/20 частин, або 5/10 частин. (а.с. 18, 19, 21)

Таким чином, оскільки при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яке відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід права та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Позивач ОСОБА_6 відповідно до положень ст.1261 ЦК України, має право на спадкування після смерті батька в першу чергу, оскільки мешкає та зареєстрований за тією ж адресою, за якою мешкали та були зареєстровані його померлі батько та сестра. Таким чином, позивач не зміг вирішити це питання у нотаріальній конторі, тому вимушений був звернутися до суду.

На підставі вищевикладеного та керуючись, ст.ст. 1216, 1261 ЦК України, ст.ст.10,11,15,212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_6 про визначення складу спадкового майна та розміру часток задовольнити у повному обсязі.

Визначити склад спадкового майна, а саме: після померлого ОСОБА_8 (який помер 02 червня 2013), у розмірі 1 / 4 частини квартири АДРЕСА_2 та після померлої ОСОБА_1 (яка померла 26 лютого 2007 року), у розмірі 1 / 4 частини квартири АДРЕСА_2, що разом становить 1 /2 частину або 5/10 частин цієї квартири та визнати ОСОБА_6 спадкоємцем по закону 5/10 частин квартири АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Головуючий суддя Філатов К.Б.