Справа № 536/1649/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Клименко С.М.

за участю секретаря Кірікової В.С.

позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа: приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17 липня 2015 року звернувся до суду з позовом, уточненим до початку розгляду справи, до ОСОБА_3 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку посилаючись, що 27 січня 2014 року померла його мати ОСОБА_5, яка хворіла та з 2008 року потребувала постійного стороннього догляду, який він їй надавав та в звязку з погіршенням стану її здоровя з 2013 року проживав разом з нею. Згідно державного акта на право приватної власності на земельну ділянку ОСОБА_5 належала земельна ділянка площею 3,50 га розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Він є спадкоємцем її майна за законом, але 17 квітня 2015 року приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу ОСОБА_4 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з неприйняттям спадщини у встановлений законом строк.

Просив встановити факт, що він постійно проживав із спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини та визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 3,50 га розташовану на території ОСОБА_3 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_2 позов підтримали, про підстави та обставини якого пояснили так, як це викладено в заяві.

Відповідач ОСОБА_3 сільська рада Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність та винести рішення на власний розсуд.

Третя особа Приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується розпискою про явку в судове засідання, в попередньому судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його уповноваженого представника, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин.

27 січня 2014 року в с. Садки Кременчуцького району Полтавської області померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 28 січня 2014 року ОСОБА_3 сільською ради Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 13, відкрилася спадщина.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем її майна за законом, але з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини не звертався.

17 квітня 2015 року приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_4 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з неприйняттям спадщини у встановлений законом строк.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 була зареєстрована та проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки Садківської амбулаторії загальної практики сімейної медицини від 22 червня 2015 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебувала на «Д» обліку з діагнозом: ішемічна хвороба серця кардіосклероз атеросклеротичний, гіпертонічна хвороба серця, церебросклероз. З 2008 року, після перелому шийки лівого бедра, потребувала постійного стороннього догляду.

Як встановлено в судовому засіданні і це підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 ОСОБА_1 з 2008 року постійно доглядав за матірю ОСОБА_5 З 2013 року і по день смерті проживав разом з нею, оскільки вона була літнього віку та в звязку з погіршенням стану її здоровя.

Статтею 256 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З огляду на викладене та враховуючи те, що встановлення факту проживання з спадкодавцем має для позивача юридичне значення, для отримання спадщини, і цей факт ніким не оспорюється і не спростовується, суд приходить до висновку що на час відкриття спадщини позивач ОСОБА_1 постійно проживав із спадкодавцем ОСОБА_5.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що згідно Державного акта на право приватної власності на землю виданого 25 березня 2003 року ОСОБА_5 на підставі рішення 20 сесії 23 скликання ОСОБА_3 сільської ради від 15 листопада 2001 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,50 га розташовану на території ОСОБА_3 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частинами 1,2 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що оскільки земельна ділянка площею 3,50 га розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області належала спадкодавцю ОСОБА_5, то і позивач ОСОБА_1 набуває на неї право власності.

Право власності як вбачається із ст. 328 ЦК України набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Керуючись ст.ст.10,11, 60, 209, 212-215,218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_5 на час відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 3,50 га розташовану на території ОСОБА_3 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд всіма учасниками процесу на протязі 10 днів з дня після його проголошення.

У разі застосування ст.218 ЦПК України скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного рішення.

Суддя С. М. Клименко