РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2015 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Губської Я.В.

при секретарі Приблуда І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості

ВСТАНОВИВ:

16.06.2015 року ТОВ «Харків Екоресурс» звернулось до суду із позовом, в якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на їх користь заборгованість за надання послуг з вивезення побутових відходів у загальному розмірі 1132,16 грн., а також сплачений судовий збір.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що послуги з вивезення побутових відходів за адресою: м. Харків, вул. Челюскіна, 64 надаються ТОВ «Харків Екоресурс» з 01.03.2013 року на підставі Договору на вивезення побутових відходів, опублікованому в офіційному друкованому засобі масової інформації Харківської міської ради - газеті «Харьковские известия» №142 (2580)/1 від 27.11.2012 року. А тому, просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за надання послуг з вивезення побутових відходів.

Уточнивши позовні вимоги ( а.с. 62-65) ТОВ «Харків Екоресурс» просить стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість за надання послуг з вивезення побутових відходів у розмірі 1322,36 грн., з яких 859,35 грн. - сума основної заборгованості, 434,43 грн. - інфляційні витрати, 28,58 грн. - 3% річних від простроченої суми та відшкодувати понесені судові витрати по оплаті судового збору 243,60 грн.

В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, підтвердив обставини, викладені в заяві, зазначивши, що відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позову відмовити, зазначивши, що договір з вивезення побутових відходів з позивачем не укладали, послугами позивача не користуються, усі побутові відходи вивозять самі та користуються послугами інших осіб з вивезення відходів.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з*явилась, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідно до них правовідносини, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як встановлено судом, відповідачі ОСОБА_1(власник), ОСОБА_2 (син власника) зареєстровані та мешкають за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 54).

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 28.12.2011р. № 940 "Про визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів в місті Харкові" виконавцем таких послуг встановлено Товариство з обмеженою відповідальністю "Харків Екоресурс".

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 2 та 10 ст. 35-1 Закону України "Про відходи" власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі житлових будинків, земельних ділянок укладають договори з юридичною особою, яка в установленому порядку визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання побутових відходів. Орган місцевого самоврядування на конкурсних засадах визначає виконавця послуг з перевезення побутових відходів з певної території населеного пункту.

На виконання вимог чинного законодавства (ст. 35-1 Закону України "Про відходи" від 05.03.1998р. № 187/98-ВР, ст. 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004р. № 1875-IV) ТОВ "Харків Екоресурс" було опубліковано Договір про надання послуг з вивезення побутових відходів від 27.11.2012 року в офіційному друкованому засобі масової інформації Харківської міської ради - газеті "Харьковские известия", який повністю відповідає умовам типового договору затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2008 р. № 1070.

20.11.2012 р. між Українським державним підприємством поштового зв'язку "Укрпошта" та позивачем, було укладено Договір про надання послуги з доставки рекламної та/або інформаційної продукції № 06-736 за яким, УДППЗ "Укрпошта" було здійснено доставку примірника газети "Харьковские известия", в якому було опубліковано Договір про надання послуг з вивезення побутових відходів від 27.11.2012 року, в т.ч. за адресою відповідачів.

Таким чином, цей договір, відповідно до ст. 633 ЦК України, є публічним договором.

Згідно з ч. 1 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і висловлювати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.

За приписом ч. 1 ст. 643 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідну до вказаних в пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказано в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Згідно п. 30 Договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, зазначений Договір набирає чинності з 1 січня 2013 року та укладається згідно з ч. 3 ст. 205, ст.ст. 642-643 ЦК України строком на 3 роки, якщо інше не буде заявлено споживачем у письмовій формі.

Згідно п. 3.2.5 Рішення Харківської міської ради від 16.11.2011р. № 504/11 "Про встановлення Правил благоустрою території міста Харкова" власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендатори житлових будинків (земельних ділянок) приватної власності, зобов'язані укладати договори з юридичною особою, яка в установленому порядку визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснювати оплату таких послуг та забезпечувати збирання побутових відходів.

Згідно до ч.3 ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», процедура погодження умов договору відбувається протягом 1 місяця з дня внесення проекту договору однією зі сторін.

Суду не надано доказів з боку відповідачів, що вони в письмовій формі, як це встановлено умовами договору, відмовились від його укладення, що свідчить про прийняття пропозиції з боку відповідачів на укладення договору згідно з ч. 3 ст. 205 ЦК України, за правилами якої, у випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

При цьому, слід зазначити, що заперечень відповідачів щодо тексту публічного договору та внесених до нього змін, протягом місяця з дня внесення проекту до позивача також не надходило, оскільки доказів цього відповідачі не надали. Не представлені суду і належні та допустимі докази на підтвердження того, що послуги позивача є неякісними.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача про самостійну утилізацію побутових відходів, вважає їх недоведеними, оскільки належних та допустимих доказів цього суду надано не було. Надані до суду копії талонів на розміщення будівельних відходів (а.с. 55,44) судом не приймаються, оскільки вони є неналежними та допустимими доказами, та, крім того, не містять адреси з якої вивозились відходи і саме побутові відходи, а не будівельні. Також, не надані дані і на підтвердження укладання договору з іншим споживачем даних послуг.

В свою чергу, надання позивачем послуг з вивезення побутових відходів за адресою відповідачів також підтверджується Графіком планово-подворового вивезення твердих побутових відходів від приватних домоволодінь Київського району м. Харкова наданим до матеріалів справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заборгованість відповідачів перед позивачем за надані послуги з вивезення побутових відходів за період з 01.03.2013 р. по 30.04.2015 р. є обґрунтованою та складає 859,35 грн. - сума основної заборгованості, що підтверджується розрахунком позивача.

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідачів інфляційних втрат в розмірі 434,43 грн. та трьох відсотків річних від простроченої суми в розмірі 28,58 грн., суд вважає необхідним їх задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначено у Законі України «Про житлово-комунальні послуги». Пунктом 10 ч. 3 ст. 20 цього Закону встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені.

Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.

Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Правові наслідки прострочення боржника виконання грошового зобов'язання, сплата пені та - на вимогу виконавця - суми втрат від інфляції та трьох процентів річних, з урахуванням зазначених норм матеріального права, визначені сторонами і в укладеному ними договорі.

Застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України до спірних правовідносин також кореспондується із закріпленими в п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України нормами, відповідно до яких однією з вимог, за якими може бути видано судовий наказ, є вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості.

Такі правові висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 20.06.2012 року у справі №6-68цс12, що у відповідності до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідачі є споживачами послуг з вивезення побутових відходів, які надає ТОВ «Харків Екоресурс», не складали відповідних актів - претензій за ненадання або неналежне надання послуг з вивозу відходів, в установлений договором та Законом строк не відмовились від пропозиції укласти договір.

Доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості або обов'язку її погашення, відповідачами до суду також не надано. Посилання в запереченнях на можливе порушення позивачем ПДР України не стосується предмету розгляду даного спору та не спростовує висновків суду.

Крім того, суд зазначає, що пільги щодо розрахунку нарахувань за надані послуги застосовуються з моменту подання відповідних документів особою, яка має пільги до особи, яка надає послугу.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачів в солідарному порядку інфляційних витрат в розмірі 434,43 грн. та трьох відсотків річних від простроченої суми в розмірі 28,58 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Харків Екоресурс» є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в цій частині.

Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215 Цивільно-процесуального кодексу України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 35-1 Закону України «Про відходи», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» заборгованість за надання послуг з вивезення побутових відходів у розмірі 1322,36 грн., з яких 859,35 грн. - сума основної заборгованості, 434,43 грн. - інфляційні витрати, 28,58 грн. - 3% річних від простроченої суми.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» понесені витрати по оплаті судового збору в розмірі 121,80 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя -