Справа №2/359/1934/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

15 жовтня 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що 25 червня 2002 року він уклав договір позики з ОСОБА_4, за умовами якого позивач передав ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 9500 доларів США зі строком їх повернення до 01 жовтня 2003 року. Проте, до 01 жовтня 2003 року ОСОБА_4 свої зобовязання за договором позики не виконав та грошові кошти не повернув. 01 червня 2008 року ОСОБА_4 віддав позивачу 100 доларів США в рахунок сплати боргу згідно розписки від 25 червня 2002 року та 01 грудня 2012 року також віддав 1000 гривень. 17 листопада 2014 року ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилась спадщина за його останнім місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 а. За час свого життя, а саме, 21 жовтня 2014 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким все своє майно заповів своєму сину ОСОБА_3 та дочці ОСОБА_2 в рівних частках. При цьому, спадкоємцем, який має право на обовязкову частку в спадковому майні після смерті ОСОБА_4 є його неповнолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. 31 березня 2015 року позивач звернувся до Бориспільської районної державної нотаріальної контори з вимогою (претензією) про обовязок спадкодавця, з проханням довести до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, про обовязок спадкодавця за договором позики. Спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4О є ОСОБА_2, ОСОБА_3 та неповнолітній ОСОБА_5 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 успадкували кожен по 5/6 частин спадкового майна, а ОСОБА_5 1/6 частину. З розрахунку заборгованості за договором позики, з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних, сума боргу станом на 24 березня 2015 року становить 357598 гривень 92 копійок. Зважаючи на це, розмір суми боргу, який відповідає частці спадкоємців у спадковому майні становить: ОСОБА_2 148999 гривень 55 копійок, ОСОБА_3 148999 гривень 55 копійок, ОСОБА_5 59599 гривень 82 копійок. Як зазначив позивач загальна сума успадкованого майна спадкоємцями в декілька разів перевищує загальну суму боргу, тому у спадкоємців є фінансова спроможність задовольнити вимоги кредитора. До звернення до суду з вказаним позовом повністю задовольнив вимоги кредитора лише один із спадкоємців ОСОБА_4, в інтересах якого діє його законний представник ОСОБА_6 При цьому інші спадкоємці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ухиляються від сплати боргу. Тому ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на його користь борг спадкодавця у розмірі 148999 гривень 55 копійок з кожного.

У судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_7 на позові наполягали та просили суд його задовольнити.

Представник відповідачів ОСОБА_8 у судовому засіданні заперечував проти предявленого позову та просив суд відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 25 червня 2002 року позивач передав ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 9500 доларів США, які останній зобовязався повернути до 01 жовтня 2003 року. Вказана обставина підтверджується копією розписки (а.с.11).

У відповідності до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Як вбачається з копій розписок від 01 червня 2008 року та від 01 грудня 2012 року ОСОБА_4 сплатив позивачу в рахунок погашення боргу за договором позики 100 доларів США та 1000 гривень (а.с.20,21).

Таким чином у строк, визначений розпискою ОСОБА_4 борг не повернув, залишок суми його боргу становив 245783 гривень 53 копійки.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилами ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з письмових розрахунків, наданих позивачем, три проценти річних від простроченої суми та індекс інфляції складає 111815 гривень 39 копійок (а.с.15-16).

17 листопада 2014 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОК №325147 (а.с.18).

31 березня 2015 року ОСОБА_1 як кредитор спадкодавця, звернувся до Бориспільської районної державної нотаріальної контори із вимогою (претензією) про обовязок спадкодавця (а.с.44а-45). Вказаною вимогою ОСОБА_1 просив нотаріуса довести до відома спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4, про подання ним вимоги про обовязки спадкодавця.

Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З копії матеріалів спадкової справи №416/2014, заведеної Бориспільською районною нотаріальною конторою вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали заяви про прийняття спадщини в межах встановленого шестимісячного строку (а.с.41,41а). Таким чином вони у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4

За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно з положенням ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

За правилами ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Всупереч цьому, позивачем та його представником не надано до суду доказів, на підтвердження того, що після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, не зазначено яке саме майно одержано відповідачами у спадщину після смерті ОСОБА_4, не вказано вартість цього майна, що позбавляє суд визначити обсяг відповідальності відповідачів перед позивачем, враховуючи ту обставину, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

ОСОБА_7 цього, суд особливо звертає увагу на ту обставину, що в матеріалах спадкової справи міститься копія позовної заяви ОСОБА_6Л, яка діє в інтересах ОСОБА_5, про визнання заповіту, складеного ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_9, 21 жовтня 2014 року, недійсним (а.с.60-62).

Зважаючи на це, у разі задоволення зазначеного позову розмір часток спадкоємців у спадковому майні може суттєво змінитись, що вплине на визначення вартості майна, одержаного кожним з спадкоємців у спадщину, а тому відповідно і на визначення розміру боргу перед кредитором спадкодавця.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення із спадкоємців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за договором позики по 148999 гривень 55 копійок з кожного з них, належить відмовити.

Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

З квитанції від 26 червня 2015 року (а.с.36) вбачається, що при предявленні позову до суду ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 3040 гривень 82 копійок. Зважаючи на те, що у задоволенні позову відмовлено, тому підстави для відшкодування ОСОБА_1 судових витрат відсутні, сплачений ним судовий збір у розмірі 3040 гривень 82 копійок, слід звернути в дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.526, ч.2 ст.625, ч.1 ст.1046, ч.2 ст.1047, ст.1217, ст.1218, ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270, ст.1282 ЦК України, ст.ст.8, 10, 57, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 - спадкоємця ОСОБА_4, боргу спадкодавця у сумі 148 999 грн. 55 коп. та стягнення з ОСОБА_3 - спадкоємця ОСОБА_4, на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 148 999 грн. 55 коп.

Сплачений ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3040 гривень 82 копійок звернути на користь держави.

Рішення суду може бути оскаржене через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні під час проголошення на протязі десяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський