Справа № 573/1259/15-ц
Номер провадження 2/573/357/15
РІШЕННЯ

іменем України

30 червня 2015 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Свиргуненко Ю. М.,

з участю секретаря: Федорченко Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Білопільський районний сектор Управління державної міграційної служби України в Сумській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

09 червня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та примусове зняття з реєстраційного обліку. Свої вимоги мотивував тим, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: Сумська область, м. Білопілля, вул. О. Пухначова, 20. На даний час за вказаною адресою зареєстрована його колишня дружина ОСОБА_2 З 2009 року однією сімєю з відповідачкою вони фактично не проживають. Остання близько шести років проживає у своїх батьків у м. Лебедин Сумської області. 16 лютого 2015 року шлюб між ними розірвано. У добровільному порядку ОСОБА_2 з реєстраційного обліку не знімається, у звязку з чим він позбавлений права оформити субсидію та вільно розпоряджатись своєю власністю. Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_1 просив визнати ОСОБА_2 такою, що тратила право користування житловим будинком, що знаходиться в м. Білопілля по вул. Пухначова, 20, та примусово зняти її з реєстрації за вказаною адресою.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутність і уточнив позовні вимоги, зокрема, просив визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Сумська область, м. Білопілля, вул. Пухначова, 20, а позовні вимоги щодо примусового зняття останньої з реєстраційного обліку залишити без розгляду (а. с. 23).

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась без повідомлення причин, хоча належним чином була сповіщена про час, день та місце розгляду справи (а. с. 22-21).

Представник третьої особи Білопільського РС УДМС України в Сумській області в судове зсідання не зявився, хоча належним чином був сповіщений про час, день і місце розгляду справи, причин неявки не повідомив (а. с. 20).

У звязку з неявкою сторін, третьої особи, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 386 ЦК України визначено, що власник має право вимагати усунення будь-яких порушень права власності, вимагати усунення будь-яких перешкод з боку інших осіб, пов'язаних із здійсненням ним володіння, користування або розпорядження належним йому майном.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сімї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

У відповідності з ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За приписами ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що рішенням Білопільського районного суду від 15 лютого 2015 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (а. с. 5).

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17 березня 2011 року державним нотаріусом Білопільської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за №441, позивач є власником житлового будинку з господарчими будівлями, що знаходиться в м. Білопілля Сумської області по вул. О. Пухначова, 20 (а. с. 8).

З 13 вересня 1959 року і по даний час відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована за вказаною вище адресою, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією будинкової книги (а. с. 9-11).

З довідки депутата Білопільської міської ради вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1, але з 2009 року фактично за даною адресою не проживає (а. с. 6).

Таким чином, судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 на даний час не є членом сімї позивача ОСОБА_1, не є власником або наймачем будинку №20, розташованого по вул. О. Пухначова, 20 в м. Білопілля Сумської області, який належить останньому на праві власності, не проживає у вказаному будинку понад пять років, а лише зареєстрована у ньому, не приймає участі в утриманні будинку та сплаті комунальних послуг, між сторонами не досягнуто будь-якої домовленості щодо укладення договору найму (оренди) житла.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 та визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Від стягнення з відповідачки судових витрат у виді судового збору, сплаченого при зверненні з даним позовом до суду, позивач відмовився, про що подав відповідну заяву (а. с. 23).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 64, 72, 150, 156 ЖК України, ст. ст. 316, 317, 319, 321, 386, 391, 405 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 4,10, 60, 197, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Білопільський районний сектор Управління державної міграційної служби України в Сумській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування будинком №20 по вулиці О. Пухначова в м. Білопілля Сумської області.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: