Номер провадження: 22-ц/785/5417/15
Головуючий у першій інстанції Наумчак Л. І.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Доценко Л.І., Кварталової А.М.,

за участю секретаря - Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Гольмянської сільської ради Балтського району Одеської області, третя особа - ОСОБА_5, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Балтського районного суду Одеської області від 30 квітня 2015 року,

встановила:

У лютому 2015 р. ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив встановити йому додатковий строк у шість місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті батька ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 р..

В позові ОСОБА_4 посилався на те, що його батько проживав в с. Гольма Балтського району Одеської області, а він в с. Єгорівка Роздільнянського району Одеської області. Взимку 2011 р., знаходячись в с. Гольма, він взнав про те, що батько помер ІНФОРМАЦІЯ_2 р.. Про смерть батька його ніхто не повідомляв. Про наявність спадкового майна йому відомо не було. Також він не знав про необхідність звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Про наявність спадщини йому стало відомо тільки у грудні 2014 р., під час розгляду справи за позовом ОСОБА_5 про встановлення факту її проживання разом із його батьком однією сім'єю. Вважає причину пропуску строку прийняття спадщини поважною.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник Гольмянської сільської ради Балтського району Одеської області в судовому засіданні позов визнав.

ОСОБА_5, її представник ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову.

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 30.04.2015. р. позов ОСОБА_4 задоволено. Визначено ОСОБА_4 додатковий строк у шість місяців для подання ним до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його батька ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 р. (а. с. 60 - 61).

ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Посилається на те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_8, представник апелянта, в судовому засіданні підтримав доводи та вимоги, які викладені в апеляційній скарзі.

ОСОБА_4 в письмових запереченнях на апеляційну скаргу вважав необхідним скаргу відхилити, рішення залишити без змін. Посилався на те, що про смерть батька він не був повідомлений. Факт наявності спадкового майна обманним шляхом ОСОБА_5 приховала від нього. Про наявність спадкового майна - земельної ділянки він взнав у грудні 2014 р.. Просив справу розглянути за його відсутності.

Гольмянська сільська рада Балтського району Одеської області в письмових запереченнях на апеляційну скаргу вважала необхідним скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін. Посилалася на те, що ОСОБА_5, знаючи про наявність спадкового майна, приховала ці обставини від ОСОБА_4. Просила розглянути справу за відсутності представника сільської ради.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторони або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухвалені рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду захистом своїх порушених прав. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Перелік можливих способів захисту міститься в ст. 16 ЦК України. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом, пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не знав про наявність у власності батька земельної ділянки. ОСОБА_5 навмисно приховала ці обставини від нього. (а. с. 60 - 61).

Колегія суддів вважає, що погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна, цих висновків суд дійшов при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального (ст. 1272 ЦК України) та процесуального (ст. ст. 10, 11, 60, 179, 212, 213 ЦПК України) права. Такими, що не відповідають обставинам справи є висновки суду першої інстанції про те, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущено з поважних причин. Доводи апелянта про те, що юридична необізнаність та необізнаність особи про наявність спадщини не є поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є обґрунтованими.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_4 є спадкоємцем першої черги за законом (а. с. 5) померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_6 (а. с. 4, 6).

До складу спадщини входить належна померлому на підставі Державного акту НОМЕР_3 від 12.02.2004 р. земельна ділянка, площею - 3,55 га., цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місцезнаходження - територія Гольмянсьскої сільської ради Балтського району Одеської області (а. с. 9).

Встановлений законом строк для прийняття спадщини (ст. ст. 1269, 1270 ЦК України) закінчився - 09.07.2009 р..

Відповідно до листа нотаріуса від 12.02.2015 р. (а. с. 7) ОСОБА_4 пропустив строк для прийняття спадщини.

Між сторонами виникли спадкові правовідносини.

За правилами, передбаченими ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.08 р. «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішення законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини.

За вищевказаних обставин позовні вимоги ОСОБА_4 про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не підлягають задоволенню, оскільки судова практика виходить з того, що причини пропуску цього строку повинні бути пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій з прийняття спадщини (п. 24 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, п. 2 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.13 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»). Доказів щодо поважності (тривала хвороба, пов'язана із знаходженням в медичній установі, або яка перешкоджала пересуванню, відбування покарання в місцях позбавлення волі тощо саме у період з ІНФОРМАЦІЯ_2 р. по 09.07.2009 р.) причин пропуску строку для прийняття спадщини ОСОБА_4 матеріали справи не містять. Не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна.

Ураховуючи, що невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення останнім вищезазначених норм матеріального та процесуального права, призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню. Необхідно ухвалити нове рішення про повну відмову у задоволенні позову ОСОБА_6.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення по суті позовних вимог є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України, у зв'язку з відсутністю підстав для звільнення ОСОБА_4 від сплати судового збору, з останнього необхідно стягнути на користь ОСОБА_5 сплачений під час подання апеляційної скарги судовий збір (а. с. 65) у сумі - 121,80 грн..

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити.

Рішення Балтського районного суду Одеської області від 30 квітня 2015 року - скасувати. Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Гольмянської сільської ради Балтського району Одеської області, третя особа - ОСОБА_5, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (номер картки фізичної особи-платника податків - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_5 (номер картки фізичної особи-платника податків - НОМЕР_2) судовий збір у сумі - 121 (сто двадцять одна) грн. 80 коп..

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: Л. І. Доценко

А. М. Кварталова