У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - Ковалевича С.П.

суддів: Демянчук С.В., Шеремет А.М.

секретар судового засідання - Ковальчук Л.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Анлег» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 05 березня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Анлег» до ОСОБА_1, треті особи - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Партнер», акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» про стягнення суми боргу за кредитним договором.

Перевіривши докази та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 05 березня 2015 року в задоволенні позову ТОВ «Анлег» відмовлено.

Вважаючи дане рішення незаконним через порушення судом норм матеріального та процесуального права та неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, ТОВ «Анлег» подало на нього апеляційну скаргу.

На обґрунтування скарги вказує, що підставою для відмови у задоволенні позовних вимог стало встановлення судом факту, що відповідач перестав виконувати свої щомісячні зобов'язання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом 26.05.2009 року, у той час як з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором позивач звернувся 14.01.2015 року, тобто за межами трирічного строку позовної давності. Вважає, такий висновок суду першої інстанції не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки фактично відповідачем останній платіж погашення прострочених відсотків згідно кредитного договору №KRCK/0800/457/07 від 17.09.2007 р. в розмірі 3,43 грн. був здійснений 05.01.2012 року, що підтверджується банківською випискою, а позовна заява відправлена на адресу Рівненського міського суду Рівненської області 27.12.2014 року, тобто в межах позовної давності. Зазначена обставина підтверджується описом поштового вкладення, та фіскальним чеком про оплату цього відправлення.

Посилаючись на викладені обставини, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги ТОВ «Анлег» задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання апеляційного суду сторони по справі не явилися, хоча завчасно були повідомлені про місце та час розгляду справи. Доказів поважності причин неявки до суду не надали. За наведених обставин, колегія суддів вважає їх неявку як без поважних причин, а тому приходить до висновку про можливість розгляду справи у їх відсутність на підставі наявних у справі матеріалів.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову ТОВ «Анлег», суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності звернення до суду, так як відповідач перестав виконувати свої щомісячні зобов'язання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом 26.05.2009 року, а позивач з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором звернувся 14.01.2015 року, тобто за межами трирічного строку позовної давності.

На підтвердження такого висновку в рішенні наведені відповідні мотиви та докази, з якими погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Згідно зі ст.ст. 1054, 1050, 526, 530, 599 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Матеріалами справи встановлено, що 17.09.2007 року між АКБ «Індустріалбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №KRCK/0800/475/07, за умовами якого Банк надає позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 20 000,00 грн., у порядку передбаченому договором, строком з 17.09.2007р. по 16.09.2010р. включно, на споживчі цілі зі сплатою за користування кредитними коштами з розрахунку 9% річних.

На захист майнових інтересів, пов'язаних з володінням, користуванням і розпорядженням майном, а саме: майнових інтересів АКБ «Індустріалбанк», пов'язаних з матеріальними збитками АКБ «Індустріалбанк» внаслідок повного або часткового неповернення позичальниками банку суми кредиту та/або відсотків за користування кредитом та/або комісії за кредитними договорами, між АКБ «Індустріалбанк» та ЗАТ «Страхова компанія «Партнер», правонаступником якого є ПрАТ «Страхова компанія «Партнер» 01.10.2007 року був укладений договір № 5855/4-12 добровільного страхування фінансових ризиків. 01 жовтня 2008 року на умовах договору добровільного страхування фінансових ризиків страхувальником був застрахований фінансовий ризик, що походить із кредитного договору №KRCK/0800/475/07. На дату страхування фінансового ризику, пов'язаного з неповерненням кредитних коштів страхова сума за кредитним договором №KRCK/0800/475/07 становила 14547,83 грн.

Заборгованість відповідача перед АКБ «Індустріалбанк» становила 13923,64 грн., з них - 12772,00 грн. по кредиту; 351,64 грн. по відсотках; 800,00грн. по комісії.

28 грудня 2011 року між ПАТ АКБ «Індустріалбанк» та ТОВ «Анлег» був укладений договір №0100/01/11 відступлення права вимоги за договорами добровільного страхування фінансових ризиків та кредитними договорами в тому числі і за кредитним договором №KRCK/0800/475/07 від 17.09.2007 року, укладеним між АКБ «Індустріалбанк» та ОСОБА_1

Загальний обсяг прав, що відступився становив 13923,64 грн.

14.01.2015 року ТОВ «Анлег» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1., треті особи - ПрАТ «Страхова компанія «Партнер», АКБ «Індустріалбанк» вищевказаної заборгованості.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк , у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Відповідач ОСОБА_1 29 січня 2015 року подав до суду відповідну заяву про застосування наслідків пропуску строку позовної давності (а.с.77-78).

Згідно ч.1 та ч.5 ст. 261 ЦК України, перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановлених статтями 253-255 цього Кодексу.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідач перестав виконувати свої щомісячні зобов'язання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом 26.05.2009 року.

З цієї дати і протягом трьох років по травень 2012 року у позивача було право звернутися до суду про стягнення наявної заборгованості, проте із позовною заявою товариство звернулося лише 14.01.2015 року

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем останній платіж погашення прострочених відсотків згідно кредитного договору №KRCK/0800/457/07 від 17.09.2007 р. в розмірі 3,43 грн. був здійснений 05.01.2012 року, не заслуговують на увагу виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

У матеріалах справи (а.с.23-38) міститься виписка з особового рахунку ОСОБА_1 згідно з якою вбачається, що останнє надходження готівки на рахунок банку відбулося у квітні 2009 року, і з цього часу відповідач дій на погашення заборгованості по кредиту не вчиняв, платежів не здійснював.

З позовної заяви і доданих до неї документів не вбачається даних про здійснені операції відповідачем на погашення заборгованості по кредиту за період з травня 2009 року по січень 2012 року.

Вказана обставина не була предметом дослідження місцевого суду і під час судового засідання, а тому не може бути предметом розгляду і в суді апеляційної інстанції, оскільки Товариство не було позбавлено можливості надати такі докази суду першої інстанції.

З врахуванням вказаних обставин, ст.ст. 256, 257, ч.1,5 ст.261, ч.4 ст. 267 ЦК України та факту пред'явлення ТОВ «Анлег» позову лише у січні 2015 року, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановленні обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.307, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Анлег» відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 05 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони по справі мають право оскаржити рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної інстанції в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: С.П. Ковалевич

Судді: С.В. Демянчук

А.М. Шеремет