У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 14 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Тернопільської районної державної адміністрації, третя особа - приватне агропромислове підприємство «Перемога», про визнання недійсним розпорядження, скасування державного акта на право власності на земельну ділянку, визнання права власності,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просила визнати недійсним розпорядження Тернопільської районної державної адміністрації від 12 серпня 2005 року № 440 в частині передачі земельної частки (паю) у власність ОСОБА_3 загальною площею 3,47 га, з яких: 3,35 га - рілля, 0,12 га - пасовище, на земельній ділянці № 232; визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку від 30 січня 2006 року площею 3,47 га, з яких 3,35 га - рілля кадастровий номер НОМЕР_1 та 0,12 га - пасовище кадастровий номер НОМЕР_2, виданий ОСОБА_3; визнати за позивачем право власності на вказану земельну ділянку, на земельну частку (пай) в землях колгоспу «Перемога».

Позов обґрунтований тим, що 12 серпня 2005 року розпорядженням голови Тернопільської районної державної адміністрації № 440 передано у власність ОСОБА_3 земельні частки (паї) загальною площею 3,47 га, з яких 3,35 га - рілля та 0,12 га - пасовище, на земельній ділянці № 232, що знаходиться на території Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. На підставі вказаного розпорядження 30 січня 2006 року відповідачу видано державний акт на право власності на дві земельних ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, отримані як земельна частка (пай) у зв'язку із розпаюванням земель колгоспу «Перемога». Вказувала, що ОСОБА_3 не мав права на отримання земельної ділянки (паю) із земель колективної власності оскільки він був прийнятий на роботу у колгосп «Перемога» в жовтні 1995 року на посаду інженера з техніки безпеки, за період роботи питання про прийняття його в члени колгоспу не розглядалось та не приймалось на загальних зборах членів колгоспу, а тому він не був членом колгоспу та йому безпідставно передано земельну ділянку (пай) на підставі пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_1995_08_08/pravo1/U720_95.html?pravo=1>, яким визначено, що право на земельну ділянку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали у ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Також зазначила, що незаконне отримання відповідачем земельної ділянки порушують її права, як члена колгоспу «Перемога», а також порушують її право на земельну частку пай у ньому. Ураховуючи викладене просила позов задовольнити.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 14 липня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення першої й апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також врахувавши обставини справи та встановивши, що ОСОБА_3 був членом колгоспу «Перемога», мав право на отримання земельної частки (паю) і у встановленому законом порядку оформив право власності на спірні земельні ділянки та враховуючи, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що отримання відповідачем земельних ділянок порушує її права, обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та висновків судів не спростовують.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Тернопільської районної державної адміністрації, третя особа - приватне агропромислове підприємство «Перемога», про визнання недійсним розпорядження, скасування державного акта на право власності на земельну ділянку, визнання права власності, за касаційною скаргою на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 14 липня 2015 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак