У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О., Наумчука М.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Охоронне підприємство «Шериф» про стягнення заробітної плати, оплату лікарняних листів, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду м. Києва від 02 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що він працював у приватному підприємстві «Охоронне підприємство «Шериф» (далі - ПП «Охоронне підприємство «Шериф») у період з 18 вересня 2012 року по 28 березня 2013 року. За період роботи у відповідача останній виплачував позивачу заробітну плату лише до 31 грудня 2012 року. 28 березня 2013 року відповідач взагалі відмовився допускати позивача до виконання своїх трудових обов'язків. Зазначав, що відповідач також не проводив оплату лікарняних листів позивача, оскільки останній не був оформлений на роботу відповідним наказом про зарахування, а перебував у договірних відносинах з відповідачем на підставі укладеного з відповідачем договору про закупівлю товарів (робіт або послуг) від 16 березня 2012 року.

Позивач просив стягнути з відповідача на його користь невиплачену заробітну плату за період з 01 січня 2013 року по 29 березня 2013 року у розмірі 5 787,00 грн, виплати по лікарняних листах з 05 лютого 2013 року по 23 лютого 2013 року у розмірі 1 594,60 грн, стягнути з відповідача компенсацію за затримку розрахунку при звільненні в розмірі середнього заробітку, починаючи з 01 квітня 2013 року по день ухвалення судового рішення по справі, а також стягнути завдану моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 02 квітня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПП «Охоронне підприємство «Шериф» на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату, оплату лікарняних листів та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, а всього на суму 18 917,28 грн, 1 000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 02 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про скасування рішення апеляційного суду, із залишенням в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування рішення апеляційного суду відсутні.

Відповідно до ч. 1ст. 335 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2127/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1> під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні встановлено факт перебування позивача у трудових відносинах з відповідачем.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів підтвердження факту перебування сторін у трудових відносинах, а наявність договору про закупівлю товарів (робіт або послуг) від 16 березня 2012 року, укладеного між відповідачем та Києво-Святошинською районною радою Київської області не свідчить про перебування позивача безпосередньо у трудових відносинах з відповідачем.

Крім того, судом вірно встановлено, що рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2014 року не може свідчити про наявність трудових відносин, оскільки ПП «Охоронне підприємство «Шериф» не приймав участі у даній справі.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2124/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1>, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2128/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1>, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки апеляційним судом не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2124/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1>, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2128/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 02 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
В.О. Кузнєцов
М.І. Наумчук