Справа № 405/1600/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі

головуючого судді Плохотніченко Л.І.

при секретарі Іванову А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на дії та бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося в Ленінський районний суд м. Кіровограда зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві вказавши, що 07 травня 2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 47463873 з примусового виконання виконавчого листа № 405/1600/15-ц, виданого 08.04.2015 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з АТ «Банк «Фінанси та Кредит» боргу в сумі 72 094, 68 гривень на користь ОСОБА_2.

Згідно з вказаною вище постановою, боржнику надавався строк для добровільного виконання рішення суду 7 днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, після спливу якого державним виконавцем було вжито заходи примусового характеру, а саме винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, у межах суми звернення стягнення - 72 094, 68 грн.

Разом з тим, як зазначив скаржник, копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 47463873 АТ «Банк «Фінанси та Кредит» було отримано лише 14.05.2015 року, а тому був позбавлений можливості виконати пропозицію державного виконавця щодо добровільного виконання рішення суду, у встановлений строк.

З урахуванням зазначених обставин АТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося з даною скаргою до суду.

Представник АТ «Банк «Фінанси та Кредит» у судове засідання не зявився, проте був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить підпис про отримання судової повістки на рекомендованому повідомлені про вручення поштового відправлення.

Державний виконавець у судове засідання не зявився, проте був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить підпис про отримання судової повістки на рекомендованому повідомлені про вручення поштового відправлення.

Зацікавлена особа надала до суду заперечення на скаргу, відповідно до яких в задоволенні скарги просила відмовити, розгляд справи просила здійснити без її участі.

За вказаних обставин, враховуючи вимоги статті 386 ЦПК України суд ухвалив здійснити розгляд скарги за наявних матеріалів та доказів.

Дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає скаргу необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що відповідно до належним чином оформленого виконавчого листа № 405/1600/15-ц, виданого 08.04.2015 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з АТ «Банк «Фінанси та Кредит» боргу в сумі 72 094, 68 гривень на користь ОСОБА_2, 07 травня 2015 року, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 47463873 з примусового виконання вказаного вище виконавчого листа.

Згідно з п. 2 зазначеної постанови про відкриття виконавчого провадження, боржнику (АТ «Банк «Фінанси та Кредит») надавався строк самостійно виконати рішення суду у семиденний термін з моменту відкриття виконавчого провадження, про що на підтвердження сплати на користь стягувача коштів, боржник зобовязаний був направити на адресу ВДВС Шевченківського РУЮ відповідний документ.

У звязку з невиконанням боржником у добровільному порядку рішення суду, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.05.2015 року ВП № 47463873, винесеної державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_1, накладено арешт на все майно у межах суми звернення стягнення 72 094, 68 гривень, копії якої направлено для виконання у відповідні органи.

Згідно з відміткою АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на супровідному листі відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 07.05.2015 року, вих. № 33/62 «Щодо відкриття виконавчого провадження», АТ «Банк «Фінанси та Кредит» отримало постанову про відкриття виконавчого провадження № 47463873 з примусового виконання виконавчого листа № 405/1600/15-ц, виданого 08.04.2015 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з АТ «Банк «Фінанси та Кредит» боргу в сумі 72 094, 68 гривень на користь ОСОБА_2, 14.05.2015 року, вх.. № 12117. Проте, суд критично ставиться до пояснення представника АТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_3 щодо отримання банком постанови про відкриття виконавчого провадження лише 14.05.2015 року та вважає, що відсутність конверта зі штампом поштового відділення, унеможливлює встановити, що саме 14.05.2015 року заявником фактично було отримано копію зазначеною вище постанови. Інших доказів заявником не надано.

Також суд вважає безпідставним вимогу АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про зобовязання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1 винести постанову про відкладення провадження виконавчих дій по виконавчому провадженню № 47463873 з примусового виконання виконавчого листа № 405/1600/15-ц, виданого 08.04.2015 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з АТ «Банк «Фінанси та Кредит» боргу в сумі 72 094, 68 грн., на користь ОСОБА_2, оскільки відкладення виконавчих дій входить до права, а не обовязку державного виконавця. Крім того, з часу отримання АТ «Банк «Фінанси та Кредит» копії постанови про відкриття виконавчого провадження, відповідно до якої встановлювався строк для добровільного виконання рішення суду 7 днів, минуло більше місяця, тому факт накладення державним виконавцем арешту на його майно, не є підставою для відкладення виконавчих дій.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Питання про поновлення пропущеного строку для звернення зі скаргою до суду, скаржником не порушувалося.

У відповідності до статті 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника (ст. 388 ЦПК України).

Відповідно до Постанови пленуму ВССУ від 07.02.2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, а саме: стаття 122 ЦПК про відкриття провадження у справі; статті 26, 27, 45 ЦПК щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обовязків; статті 7477 ЦПК про судові виклики та повідомлення; глави 4 розділу III ЦПК про судовий розгляд; глав 1, 2 розділу V ЦПК щодо апеляційного та касаційного оскарження судових рішень тощо.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Керуючись ст.383-388, 210 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на дії та бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Л. І. Плохотніченко