Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Дербенцевої Т.П., Карпенко С.О.,

Касьяна О.П., Писаної Т.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за скаргою публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» на дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Шияна О.В. у справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет застави

за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 07 жовтня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулося до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Шияна О.В., посилаючись на те, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2010 року, яке набрало законної сили, було задоволено позов ПАТ АБ «Укргазбанк» та стягнуто на його користь солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором № 303-Ф/07 від 19 грудня 2007 pоку у розмірі 252 541,73 долари США, що станом на 22 жовтня 2010 року згідно офіційного курсу гривні до долара США становить 1 997 605,08 грн, а також пеню за несвоєчасне погашення кредиту та сплату процентів у розмірі 78 595, 45 грн.

У рахунок погашення загальної суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 252 541,73 доларів США, пені у розмірі 78 595, 45 грн звернуто стягнення на предмет застави відповідно до договору про заставу цінних паперів (облігацій) від 19 грудня 2007 pоку, укладеного між банком та ОСОБА_4, - іменні безпроцентні (цільові) облігації серії Y, що на праві власності належать ОСОБА_4, емітент TOB «Українська інвестиційно-інжинірінгова компанія», кількість цінних паперів - 173 штуки; номінальна вартість одного цінного паперу - 5 300, 00 грн (заставна вартість одного цінного паперу - 10 140, 28 грн); сумарна номінальна вартість цінних паперів 916 900 грн (заставна вартість цінних паперів - 1 754 269 грн); форма цінних паперів бездокументарна.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11 січня 2013 року змінено спосіб виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2010 року шляхом звернення стягнення на машиномісця АДРЕСА_1, та машиномісця АДРЕСА_2, власником яких є ОСОБА_4

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві Шияна О.В. від 15 квітня 2014 року на підставі п. 8 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-3080-1/10, виданого 15 листопада 2011 року, з тих підстав, що ухвалою суду від 11 січня 2013 року було змінено спосіб виконання рішення суду шляхом звернення стягнення на інше конкретно визначене майно, яке передано стягувачу у рахунок погашення боргу; виконати рішення суду у спосіб, встановлений рішенням суду, не має можливості, оскільки звернення стягнення на визначене рішенням суду майно вже було здійснено.

Посилаючись на те, що рішення суду про стягнення заборгованості у розмірі 252 541,73 долари США та 78 585,00 грн виконано лише у частині стягнення суми у розмірі 189 342,13 долари США, тобто не повністю, стягувач просив визнати неправомірними дії державного виконавця щодо відмови у прийнятті до провадження виконавчого листа та скасувати постанову старшого державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві Шияна О.В. від 15 квітня 2014 року ВП № 42975826 щодо відмови у прийнятті виконавчого листа та у відкритті виконавчого провадження; зобов'язати державного виконавця відкрити виконавче провадження.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23 липня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 07 жовтня 2014 року, у задоволенні скарги банку відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк», посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та вирішити питання по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За частиною першою та абзацом другим частини другої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

За положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Встановлено та вбачається із матеріалів справи, що зобов'язання ОСОБА_4 за кредитним договором № 303-Ф/07 від 19 грудня 2007 pоку було забезпечено як порукою ОСОБА_5, так і договором про заставу цінних паперів (облігацій), за яким ОСОБА_4 виступає заставодавцем (Т. 1 , а. с. 22-29).

У позові про стягнення заборгованості за кредитним договором банк просив задовольнити свої вимоги з урахуванням обох договорів забезпечення виконання зобов'язання.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2010 року позов ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено як шляхом стягнення боргу із солідарних боржників - позичальника та його поручителя, так і шляхом звернення стягнення на заставлене майно, тобто визначає два способи виконання рішення суду.

Солідарний обов'язок позичальника та його поручителя надає банку право вимагати виконання від кожного з них окремо або разом виконання рішення суду у повному обсязі за рахунок усього належного їм майна із застосуванням передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішення.

Звернення стягнення на заставлене майно надає можливість стягувачу отримати виконання від реалізації цього майна у межах його вартості.

Заява про зміну способу виконання рішення суду обґрунтована тими обставинами, що предмет застави - іменні безпроцентні (цільові) облігації серії Y повернуті заставодавцем у порядку реституції за розірваним договором купівлі-продажу цінних паперів. Взамін цього майна боржник запропонував передати у рахунок стягнення належні йому машиномісця АДРЕСА_1, та машиномісця АДРЕСА_2.

Саме таке питання було предметом розгляду судом, за результатами якого постановлено ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 11 січня 2013 року про зміну способу виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2010 року шляхом звернення стягнення на машиномісця.

Таким чином, змінився лише спосіб виконання судового рішення у частині звернення стягнення на заставлене майно.

У рахунок погашення боргу стягувач залишив за собою майно боржника на загальну суму 2 054 400 грн (Т. 1, а. с. 111-115).

Виконавчий лист містить відмітку державного виконавця про виконання рішення суду у вказаній частині та закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ст. 47 «Про виконавче провадження» за недостатністю коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Погоджуючись із висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні скарги на дії державного виконавця, апеляційний суд виходив із того, що виконати рішення суду у встановлений ним спосіб не має можливості, оскільки звернення стягнення на визначене рішенням суду майно вже здійснено, тобто у встановлений виконавчим документом спосіб виконання рішення проведено.

Разом з тим, судом не враховано, що виконавчим документом передбачено можливість виконання судового рішення й шляхом стягнення суми боргу із солідарних боржників. Правомірність відмови у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження у контексті таких обставин суд не перевірив.

Крім того, апеляційний суд не перевірив, чи не відбулося фактичне виконання рішення суду з огляду на доводи боржника про повне погашення боргу, викладені у запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» (Т. 2, а. с. 105-108).

Враховуючи викладене, оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції необхідно скасувати з підстав, передбачених ст. 338 ЦПК України, із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 07 жовтня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко

О.П. Касьян

Т.О. Писана