Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Гніздичівського державного спиртового заводу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, за касаційною скаргою ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 01 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 26 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до Жидачівського районного суду Львівської області з позовом до Гніздичівського державного спиртового заводу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, посилаючись на те, що рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 10 серпня 2012 року стягнуто з Гніздичівського державного спиртового заводу на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 12 409,43 грн та компенсацію у зв'язку з втратою частини заробітної плати через порушення термінів її виплати у сумі 1 297,01 грн.

Однак відповідач рішення суду виконав лише 26 грудня 2013 року, у зв'язку із цим позивач просив стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а саме з 10 лютого 2011 року по 26 грудня 2013 року, що становить 31 955,92 грн.

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 01 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 26 лютого 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_4, не погоджуючись з даними рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що позивачем без поважних причин пропущено тримісячний строк на звернення до суду, передбачений ст. 233 КЗпП України, перебіг якого починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 01 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 26 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Т.Л. Ізмайлова
В.О. Кузнєцов Г.І. Мостова