АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9186/15 Справа № 207/1745/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Литвинчук В. П. Доповідач - Міхеєва В.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Міхеєвої В.Ю.

суддів Красвітної О.В., Ремеза В.А.

за участю секретаря Видюкової Ю.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_4

на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 31 серпня 2015 року по справі

за позовом Дніпродзержинської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення коштів за фактичне користування земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року до суду звернулась Дніпродзержинська міська рада з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення коштів за фактичне користування земельною ділянкою у розмірі 71206,87 грн.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 31 серпня 2015 року позовні вимоги Дніпродзержинської міської ради були задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Дніпродзержинської міської ради 71206,87 грн. за користування землею.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 31 серпня 2015 року та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін з наступних підстав.

Звертаючись до суду з позовом, Дніпродзержинська міська рада посилалася на те, що на момент звернення до суду з позовом відповідачем договір оренди земельної ділянки не укладено, орендна плата за договором до теперішнього часу не сплачується, хоча земельна ділянка використовується для розміщення об'єкту нерухомого майна.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції правильно виходив з наявності для цього правових підстав з огляду на наступне.

Відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності.

Підстави для настання цивільно-правової відповідальності за порушення земельного законодавства встановлено, зокрема, Земельним кодексом України (далі - ЗК України).

За змістом ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Водночас відповідно до ст.156 ЗК України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок, зокрема, неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Згідно з положеннями ст.157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють, зокрема, громадяни, які використовують земельні ділянки. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року N 284 (далі - Постанова КМУ № 284; Порядок), відшкодуванню підлягають збитки власників землі та землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

Згідно зі ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вину.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідачу на праві власності належить майновий комплекс по АДРЕСА_1, розташований на земельній ділянці площею 0,1451га (а.с.16; 19,20).

Між Дніпродзержинською міською радою та ОСОБА_2 24 травня 2007 року було укладено договір оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення, згідно з умовами якого орендодавець на підставі рішення Дніпродзержинської міської ради від 01 листопада 2006 №66-05/V надав, а орендар прийняв в оренду строком до 01 листопада 2007 року земельну ділянку, загальною площею 0,1451 га для розміщення нежитлової будівлі, в тому числі, під проходи, проїзди, площадки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8,9).

На звернення ОСОБА_2 до Дніпродзержинської міської ради із заявою від 08 листопада 2007 року про оформлення документів на продовження користування земельною ділянкою, рішенням Дніпродзержинської міської ради від 23 квітня 2008 №360-21/V «Про набуття юридичними та фізичними особами права користування земельними ділянками несільськогосподарського призначення, термін користування якими продовжується», за відповідачем затверджено право користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 площею 0,1451 га з цільовим призначенням для фактичного розміщення нежитлової будівлі (а.с.14,15).

Цим же рішенням (п.10) зобов'язано землекористувачів протягом шістдесяти днів з моменту його прийняття укласти в департаменті містобудування міської ради в установленому порядку договір оренди земельної ділянки.

Згідно листів від 06 квітня 2009 року, 08 липня 2009 року, 18 вересня 2009 року, 02 лютого 2010 року та 04 березня 2010 року Дніпродзержинська міська рада зобов'язувала відповідача з'явитися для належного оформлення документів на землекористування (а.с.17,18).

Матеріалами справи встановлено, що в порушення вимог, викладених у зазначених вище листах, відповідач ОСОБА_2 до Дніпродзержинської міської ради не з'явився та не оформив документи на землекористування.

Комісією з питань визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам, утвореною рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 07 лютого 2005 року № 84 , на своєму засіданні 05 лютого 2014 року було визначено загальний розмір збитків, заподіяних внаслідок тимчасового зайняття ОСОБА_2 земельної ділянки по АДРЕСА_1 та використання її без договорів оренди у сумі 71206,87 грн.

Акт комісії від 05 лютого 2014 року про визначення розміру збитків, заподіяних міській раді внаслідок використання земельних ділянок м. Дніпродзержинська з 2010 по 2013 роки, затверджено рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 12 лютого 2014 року № 31 (а.с.30).

Дослідивши усі обставини справи та надавши оцінку зібраним у справі доказам, суд першої інстанції на підставі повного та всебічного розгляду справи установив наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, зокрема факту порушення відповідачем вимог земельного законодавства, що виявився у тривалому використанні земельної ділянки без договору оренди, що є підставою для нарахування збитків, визначення і відшкодування яких врегульовано вказаним вище Порядком; причинний зв'язок між збитками і протиправною поведінкою відповідача, оскільки використання земельної ділянки відповідачем без належного правового оформлення, позбавило міську раду, як власника землі, права отримувати від цієї земельної ділянки дохід у вигляді орендної плати.

Суд першої інстанції установив і те, що відповідачем не доведено відсутності його вини у неукладенні договорів оренди земельної ділянки.

У зв'язку з наведеним колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову Дніпродзержинської міської ради та стягнення з ОСОБА_2 збитків у сумі 71206,87 грн. правильним.

Доводи апеляційної скарги представника відповідача щодо того, що нормативними актами не передбачено такої підстави для відшкодування збитків, як використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів, колегією суддів не беруться до уваги, оскільки факт користування земельною ділянкою без укладення договору її оренди встановлений матеріалами справи, що свідчить про недоотримання місцевим бюджетом грошових коштів у визначеній сумі.

Посилання апелянта на те, що державні органи не мають права проводити перевірки своєчасності, достовірності і повноти нарахування та сплати податків і зборів, контроль покладено на органи державної податкової служби, яким і надано право звертатись до суду стосовно стягнення до бюджету з платників податків, які мають борг, грошових зобов'язань, колегія суддів не може взяти до уваги як підставу для скасування рішення, оскільки з положень статей 13, 14, 140, 142, 143 Конституції України, статей 11, 16, 167, 169,374 ЦК України, статей 2, 8, 48, 133, 148, 152, 197 ГК України, статей 80, 84, 123, 124, 127, 128 ЗК України випливає, що органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності (наданні земельних ділянок громадянам та юридичним особам у власність або в користування, відчуженні земельних ділянок державної або комунальної власності, укладенні, зміні, розірванні договорів купівлі-продажу, ренти, оренди земельної ділянки та інших договорів щодо земельних ділянок, встановленні сервітуту, суперфіцію, емфітевзису, в тому числі прийнятті державними органами та органами місцевого самоврядування відповідних рішень) діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок.

Також безпідставними та такими, що не мають правового значення для вирішення спору, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги щодо ненадання позивачем доказів можливості використання спірної земельної ділянки протягом 2010 - 2013 років, та отримання власником доходів від її використання.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які виникли між сторонами та обставини справи, перевірив доводи сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 31 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді