АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 638/3309/15ц Головуючий 1 інстанції :Задорожний М.І.
Провадження:№ 22ц/790/4590/15
Категорія: договірні Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Гуцал Л.В.,

суддів Трішкової І.Ю., Кірсанової Л.І.,

за участю секретаря Литвин О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 20 квітня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про зобовязання видати кошти за договором банківського вкладу, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зазначеним позовом. Просила зобовязати Публічне акціонерне товариство (далі ПАТ) «Банк «Фінанси та кредит» видати готівкою чрез касу належні позивачу кошти у валюті вкладу 11 639 доларів США.

Посилалась на те, що 07 березня 2014 року між нею та відповідачем було укладено Договір № 350697/9059/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт до 8-го Березня» на 370 днів в іноземній валюті (далі - «Договір»). Відповідно до п.1 Договору сторони визначили день повернення вкладу - 12 березня 2015 року. На виконання умов цього Договору позивачем було внесено 11 639 доларів США.

04 березня 2015 року позивач звернулась до Банку з заявою про видачу суми вкладу в день закінчення строку Договору - 12 березня 2015 року. Заяву було прийнято, але 12 березня 2015 року і в подальшому в поверенні вкладу їй було відмовлено.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 20 квітня 2015 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі «Банк «Фінанси та Кредит» просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким у позові відмовити. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, порушення правил підсудності, неповне зясування обставин, що мають значення для справи.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, надала письмові заперечення. Відповідач, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, явку представника в судове засідання не забезпечив.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Згідно зі ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

У ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» зазначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Судовим розглядом встановлено та не спростовано відповідачем, що 07 березня 2014 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення № 4 Філії «Слобожанське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_3 та ОСОБА_2, укладено Договір-заяву № 350697/9059/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт до 8-го Березня» на 370 днів в іноземній валюті.

Відповідно до п.1 Договору Вкладник вносить, а Банк приймає грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок на строк з 07 березня 2014 року по 12 березня 2015 року. Вкладник має право неодноразово поповнювати вклад протягом всього строку, визначеного п.1 цього Договору-заяви, за згодою Банку, у порядку та на умовах, передбачених п.п. 3.1.-3.4. Основних умов. Згідно п.6 Договору після закінчення строку, визначеного у п.1 Договору-заяви, вклад повертається вкладникові в порядку, строки, та на умовах, визначених положеннями п. 5.2 «Основних умов».

За умовами Договору ОСОБА_2 було внесено 11 639 доларів США. Днем повернення вкладу сторони визначили - 12 березня 2015 року. 04 березня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до Банку з заявою про видачу вкладу у визначений Договором строк - 12 березня 2015 року. Заяву прийнято співробітником Банку, проте ні у день закінчення строку Договору, ні в подальшому Банк зазначену суму вкладу позивачу не повернув.

Зазначені обставини відповідачем не спростовуються.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції підставно виходив з того, що право позивача порушено відповідачем невиконанням умов Договору про повернення грошових коштів і таке порушене право підлягає судовому захисту.

Судова колегія з таким висновком погоджується, оскільки він грунтується на законі та відповідає фактичним обставинам справи.

Посилання в апеляційній скарзі на постанову Правління Національного банку України від 03 березня 2015 року, відповідно до якої банки зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті в межах 15 000 гривень на добу в еквіваленті за офіційним курсом НБУ, висновків суду не спростовує. Цей довод був наведений відповідачем у запереченнях проти позову та йому надана вірна правова оцінка судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Не є підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення і посилання в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Так, відповідно до приписів ст.309 ЦПК України, підставами для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції є такі порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи. При апеляційному розгляді справи таких порушень встановлно не було.

Доводи апеляційної скарги за своїм змістом є запереченнями проти позову та на правильність висновків суду першої інстанції не впливають.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 301, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 312, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 20 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді