Справа № 409/671/15-ц
Провадження № 22ц/782/280/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 року м. Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді - Лісіциної А.І.

суддів - Лозко Ю.П., Романченка В.О.

за участю секретаря Козубської А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сєвєродонецьку цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль»

на заочне рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 24 квітня 2015 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просило стягнути з останнього, як поручителя Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "Агролугань" заборгованість за кредитним договором № 011/304007/0170379 від 17.10.2013 року у розмірі 3 979 493,98грн., з яких:

- 3 453 071,65 грн. це заборгованість за кредитом;

- 347 388,48 грн. заборгованість за процентами;

- 21 533,85 грн. пеню за несвоєчасне погашення процентів;

- 52 500,00 штраф за невиконання п. 81 ( неподання довідок про обороти в інших банках за 3 кв. 2014 року) , згідно п.15.5 Генерального договору;

- 105 000,00 грн. - штрафна санкція за невиконання п. 6.2 договору ( не застраховане майно впродовж 6 місяців) 15.5 Генерального договору, а також судовий збір в розмірі 3654 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "Агролугань" Генерального договору на здійснення кредитних операцій № 01/01-09-2/03/48 про надання кредитних коштів та договір поруки № 39751/304007/304007 від 17 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль та ОСОБА_2.

Рішенням, яке оскаржується позовні вимоги задоволено частково, з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитом у сумі 3456725 грн 65 коп. А також судові витрати у розмірі 3654 грн. В іншій частині у позові відмовлено за недоведеністю позовних вимог.

В апеляційнй скарзі апелянт вважає рішення суду незаконним, просить його скасувати і повертути справу до суду першої інстанції на новий розгляд.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відмовляючи у позові в частині стягнення заборгованості за відсотками, пені та штрафніх санкцій суд дійшов висновку, що позивач не надав належного розрахунку заборгованості, а долучений до позовнох заяви розрахунок не стосується договору за яким виникла заборгованість.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком і вважає, що суд першої інстанції дійшов такого висновку з порушенням норм процесуального права.

Так позовна заява за своєю формою та змістом повинна відповідати вимогам ст. 119 ЦПК України, в тому числі відповідно до п.6 ст.119 ЦПК України повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, якими позивач обгрунтовує свої вимоги.

З матеріалів справи, а саме позовної заяви ( а.с.4) убачається,що позивач навів розрахунок заборгованості за кредитною угодою, але за іншим договором.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст. 119 ЦПК України залишає заяву без руху , надавши строй позивачу для усунення недоліків.

Встановивши, що до заяви позивачем не додано належного розрахунку на підтвердження обставин, визначених у заяві, в порушення зазначених вище процесуальних норм та п.8 ст 207 ЦПК України, суд першої інстанції замість залишення заяви без руху та надання строку для усунення недоліків - відмовив у позові в частині стягнення заборгованості за відсотками , пені та штрафних санкцій.

Колегією суддів встановлено, що 22.02.2013 між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «НВП «АГРОЛУГАНЬ» був укладений Генеральний договір на здійснення кредитних операцій №01/01-09-2/03/48 про надання кредитних коштів в порядку і на умовах, визначених Генеральним договором та кредитних договорах, укладених в його рамках.

В подальшому, до вищевказаного Генерального договору було внесено зміни шляхом укладання Додаткової угоди № 1 від 17.10.2013 року про збільшення загального ліміту кредитування до 3 500 000,00 грн. (а.с. 18=19).

17.10.2013 в рамках Генерального договору між Позивачем та 3-ю особою укладено кредитний договір №011/304007/0170379 «Відновлювальна Кредитна Лінія на фінансування оборотного капіталу» за умовами якого Позивач надав кредит в сумі 3 500 000,00 грн. строком до 16.04.2015 під 18,0 % річних для фінансування витрат, пов'язаних з поточною діяльністю. (а.с. 20-22).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобов'язання, перерахував на рахунок 3-ї особи грошові кошти, що підтверджується меморіальними ордерами: №07/0170379 від 28.10.2013; №6326 від 31.10.2013; №6367 від 04.11.2013; №6405 від 06.11.2013; №6413 від 06.11.2013; №35-7-13-04/5 від 11.11.2013; №636/5 від 12.11.2013; №625/1 від 15.11.2013; №625/1 від 18.12.2013; №625/2 від 23.12.2013; №202/1 від 25.12.2013; №625/3 від 26.12.2013 та №625/2 від 13.01.2014.

З наданого у судове засідання суду апеляційної інстанції розрахунку вбачається, що внаслідок порушення 3-ю особою зобов'язання з погашення кредиту та нарахованим відсоткам утворилася заборгованість , яка станом на 19.02.2015 складає: 3 979 493,98 грн., з них:

· 3 453 071,65 грн. - заборгованість за кредитом;

· 347 388,48 грн. - заборгованість за відсотками;

· 21 533,85 грн. - пеня за несвоєчасне погашення відсотків;

· 52 500,00 грн. - штраф за невиконання п.8.1. (неподання довідок про обороти в інших банках за 3 кв.2014р.), згідно п.15.5 Генерального договору;

· 105 000,00 грн. - штрафна санкція за невиконання п.6.2 (не застраховане майно впродовж 6 місяців) 15.5 Генерального договору.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1,2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як встановлено судом, у зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору позивачем нарахована пеня у розмірі 21 533,85 грн. та штраф за невиконання п.8.1. ( неподання довідок про обороти в інших банках за 3 кв. 2014 року), згідно п.15.5 Генерального договору в розмірі - 52 500,00 грн.; а також 105000,00 грн. - штрафна санкція за невиконання п. 6.2 договору ( не застраховане майно впродовж 6 місяців) 15.5 Генерального договору.

Відповідачем не надано суду жодних доказів, які б спростовували розмір заборгованості, тому колегія суддів вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по процентам - 347 388,48 грн., пені у розмірі 21 533,85 грн.; штрафу в розмірі - 52 500,00 грн.; а також 105 000,00 грн. - штрафних санкцій підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 307,309,316 ЦПК України, колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» задовольнити частково.

Заочне рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 24 квітня 2015 року змінити.

В частині відмови у стягненні заборгованості по процентам, пені за несвоєчасне погашення процентів та штрафів, рішення суду скасувати і в цій частині постановити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9, рахунок 290955437, МФО 300335, ОКПО 14305909, отримувач ПАТ «Райффайзен банк Аваль») заборгованість за кредитним договором № 011/304007/0170379 від 17.10.2013 року, а саме - 347 388,48 грн. заборгованості по процентам; - 21 533, 85 грн. пені за несвоєчасне погашення процентів; - 52 500,00 грн. штрафу; - 105 000,00 грн. штрафної санкції та судовий збір в розмірі 1827,00 грн., а разом 528 249,33 грн. (п'ятсот двадцять вісім тисяч двісті сорок дев'ять гривень 33 копійки).

Рішення апеляційного суду набирає чинності негайно але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді: