Справа № 263/8269/15-ц
Провадження №2/263/2627/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2015 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Папаценко П.І., при секретарі Ходовій Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

13.07.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, уточненим під час розгляду справи, до відповідача ОСОБА_2, в обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. За свідоцтвом про право власності на житло за №20049, виданого 5.05.1994 року Держпідприємством по ремонту та експлуатації житлового фонду «Жиліщник», право власності на квартиру АДРЕСА_1 визнане за ним та його матірю ОСОБА_3, яка 3.09.2002 року уклала шлюб з ОСОБА_2 та продовжила з ним проживати у вказаній квартирі. 20.12.2014 року мати померла. Спадкоємцями її спадщини ? частини зазначеної квартири є він та відповідач по справі. У встановлений строк з відповідачем вони подали до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, але нотаріус відмовив у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом оскільки відсутня державна реєстрація права власності на квартиру. Просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно, що відкрилося після смерті ОСОБА_3 у вигляді 1/4 частини квартири АДРЕСА_1.

22.07.2015 року відповідач ОСОБА_2 надав суду зустрічний позов, уточнений під час розгляду справи, зазначивши, що дійсно 3.09.2002 року був укладений шлюб з ОСОБА_3, вони стали проживати у ІНФОРМАЦІЯ_1. 20.12.2014 року дружина померла. Як спадкоємець спадщини померлої, він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, який відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом оскільки відсутня державна реєстрація права власності на квартиру. Просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно, що відкрилося після смерті ОСОБА_3 у вигляді 1/4 частини квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні 22.07.2015 року зустрічний позов ОСОБА_2 прийнятий до розгляду та обєднаний в одне провадження з первісним позовом.

Позивач ОСОБА_1, належним чином повідомлений про час, місце розгляду справи у судове засідання не зявився, надав суду заяву про: розгляд справи у його відсутності, підтримку позовних вимог, за обставинами наведеними у позовній заяві та наданими доказами. Одночасно зазначив, що зустрічним позов ОСОБА_2 ним визнається.

У судове засідання не зявився відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлений про час, місце розгляду справи, надав суду заяву про: визнання ним позову ОСОБА_1, розгляд справи у його відсутності, підтримку зустрічних позовних вимог, за обставинами наведеними у позові.

Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності.

Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Суд, дослідивши надані докази та враховуючи позицію сторін щодо спірних правових відносин, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення первісного та зустрічного позовів в повному обсязі, що відповідає вимогам ст.174 ЦПК України.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правові відносини.

За свідоцтвом про народження серії VI-НО №431238, 19.03.1986 року народився ОСОБА_1, матірю якого є: ОСОБА_3. (а.с.9)

Згідно свідоцтва про право власності на житло №20049, виданого 5.05.1994 року Держпідприємством по ремонту та експлуатації житлового фонду «Жиліщник», квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1. (а.с.12)

При цьому слід зазначити, що за вимогами ст.ст. 60,70 СК України, ст.ст.368, 370,372 ЦК України вказане нерухоме майно належить ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності, при цьому враховуючи рівність їх часток, кожному із них належить по 1/2 частині.

Згідно свідоцтва про шлюб серії I-НО №177258, зареєстрований шлюб 3.09.2002 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, після одруження дружина обрала прізвище ОСОБА_2. (а.с.11)

Відповідно до свідоцтва про смерть (серії I-НО №812454) ОСОБА_3 померла 20.12.2014 року. (а.с.10)

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, тобто позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги спадщини померлої ОСОБА_3

За постановами нотаріуса ОСОБА_5 про відмову у вчинені нотаріальної дії від 22.06.2015 року, та 28.07.2015 року позивачу ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_2 відмовлено у вчинені нотаріальних дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом оскільки відсутня державна реєстрація права власності ОСОБА_3 на спірну квартиру.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно ч. 4 ст. 3 вказаного вище Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене у передбаченому законом порядку до набрання чинності ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщин.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У даному випадку таким правом скористалась позивач та відповідач, звернувшись до суду з первісним та зустрічним позовами.

Спадкоємці ОСОБА_1, ОСОБА_2 не відмовились від спадщини, своєчасно звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, тобто вони вважаються такими, що прийняли спадщину, а за ч.5 ст.1268 ЦК України вона належить їм з часу відкриття спадщини, у тому числі по 1/4 частки кожному відносно спірної квартири.

Керуючись, ст.ст.10,11,60-61,88,209,212,214-215,218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити повністю.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на спадкове майно, що відкрилося після смерті ОСОБА_3 у вигляді 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, загальною площею 43,2 кв.м., житловою площею 27,3 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) право власності на спадкове майно, що відкрилося після смерті ОСОБА_3 у вигляді 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, загальною площею 43,2 кв.м., житловою площею 27,3 кв.м.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м.Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: П.І. Папаценко