Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"21" липня 2015 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Матвєєвої Ю. О., при секретарі Сердюк Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітнього сина ОСОБА_3, 17 березня 2009року народження, без згоди батька дитини за межі України до м.Казань Республіки Татарстан в період часу з 01 серпня 2015 року по 31 серпня 2015 року, з 20 жовтня 2015 року по 31 жовтня 2015 року, з 25 грудня 2015 року по 14 січня 2016 року, з 20 березня 2016 року по 31 березня 2016 року, з 01 червня 2016 року по 31 серпня 2016 року. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10 січня 2009 року. Від шлюбу мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на повному утриманні позивачки. З 2014 року сторони спільно не проживають, відповідач з дитиною не спілкується, вихованням не займається, а також не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивачка має намір виїхати до м. Казань Республіки Татарстан, оскільки має можливість виїхати за кордон та відвідати родичів. Батько дитини, відповідач по справі, згоди на вивезення дитини за кордон не надає. Відсутність згоди з боку батька на виїзд неповнолітньої дитини за межі України разом з матірю порушує право дитини, тому просить суд позов задовольнити.

Позивачка в судове засідання не зявилась, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином.

В цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 січня 2009 року.

Від даного шлюбу народилась дитина: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 249757, виданого Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 07 квітня 2009 року.

Згідно ч. 2 ст. 154 СК України, батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини.

Ст. 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України" від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року №231 (із змінами).

У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Так, згідно паспортних даних позивача та свідоцтва про народження дитини, вони є громадянами України.

Дитина проживає разом з матірю.

Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток.

Згідно ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

На теперішній час, позивачка має можливість виїхати з дитиною за кордон для відвідування родичів, а саме до її дядьки ОСОБА_4, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, однак без згоди відповідача це не можливо.

Отже, з матеріалів справи неможливо з'ясувати об'єктивні причини, за якими відповідач відмовляє позивачці в наданні згоди на короткочасний виїзд дитини за кордон України, тим самим безпідставно зловживаючи своїми правами і завдаючи моральної травми власній дитині.

В даному випадку виїзд дитини за кордон не пов'язаний із виїздом на постійне місце проживання разом із матірю або довгострокове перебування за межами України з інших причин, і тому внаслідок ухвалення такого рішення право батька на піклування, спілкування та виховання дитини ніяким чином не порушується і не обмежується.

Керуючись ст.154 СК України, 313 ЦК України, ЗУ "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", ст.ст.10, 11, 60, 212-214, 226 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за межі України задовольнити.

Дозволити ОСОБА_1, яка народилась 24 травня 1983 року в с.Дерсове Тельманівського району Донецької області, громадянці України, тимчасовий виїзд за кордон в період часу з 01 серпня 2015 року по 31 серпня 2015 року, з 20 жовтня 2015 року по 31 жовтня 2015 року, з 25 грудня 2015 року по 14 січня 2016 року, з 20 березня 2016 року по 31 березня 2016 року, з 01 червня 2016 року по 31 серпня 2016 року включно до м.Казань Республіки Татарстан (Авіо-Будівельний район, вул.Петегорська,7), з малолітньою дитиною ОСОБА_3, який народився 17 березня 2009 року в м.Маріуполі Донецької області, без згоди батька дитини ОСОБА_2, який народився 27 червня 1980 року, громадянина України.

Рішення може бути переглянуто судом, який його прийняв, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії. Позивачем на рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський райсуд м. Маріуполя.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ю. О. Матвєєва