УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 10 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Новоселицька сільська рада Долинського району Івано-Франківської області, про усунення перешкод у користуванні дорогою, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до сільського голови села Новоселиця - Ісайчука Романа Володимировича, головного спеціаліста-юрисконсульта відділу Держземагенства у Долинському районі - ОСОБА_5, головного спеціаліста по землевпорядкуванню Новоселицької сільської ради - ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_3, про захист прав на земельні ділянки та майно,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до Долинського районного суду Івано-Франківської області із зазначеним позовом, посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить будинковолодіння по АДРЕСА_1. Дорога до даного будинковолодіння передбачена з АДРЕСА_1 та проходить по межі між земельними ділянками ОСОБА_2 та ОСОБА_7 Однак відповідач чинить перешкоди в користуванні цим заїздом до його господарства, загородивши земельну ділянку, в тому числі по якій проходила дорога. На його звернення не чинити перешкоди ОСОБА_2 повідомив, що земельна ділянка належить йому, оскільки він її приватизував та отримав державний акт.

Позивач зазначав, що рішенням Долинського районного суду від 22 січня 2014 року визнано недійсним державний акт ОСОБА_2 на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, та скасовано його реєстрацію. Однак, незважаючи на вищевказане рішення суду, ОСОБА_2 продовжує чинити йому перешкоди у користуванні дорогою для проїзду до належного йому будинковолодіння. Останній самовільно та незаконно встановив ворота зі сторони АДРЕСА_1 на проїжджій частині дороги та огорожу, вилиту з бетонних плит, при в'їзді до його будинку.

ОСОБА_3 просив зобов'язати ОСОБА_2 розгородити проїжджу частину дороги загального користування до його будинковолодіння АДРЕСА_1, забравши ворота зі сторони АДРЕСА_1, розібрати бетонний паркан та забрати хвіртку зі сторони належного йому будинковолодіння; стягнути моральну шкоду в розмірі 1500,00 грн та судові витрати.

ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом, у якому з урахуванням уточнень просив захистити його право власності на володіння, користування і розпорядження земельною ділянкою, площею 0,24 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд та земельною ділянкою, площею 0,0878 га для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться у НОМЕР_2, а також металевими воротами, частиною огорожі з бетонних секцій та криницею, визнавши протиправними дії сільського голови села Новоселиця - Ісайчука Р.В., головного спеціаліста-юристконсульта відділу Держземагенства в Долинському районі - ОСОБА_5, головного спеціаліста по землевпорядкуванню Новоселицької сільської ради - ОСОБА_6 у незаконному виділенні дороги за рахунок його земельних ділянок, включення в площу дороги його криниці та рекомендацій ОСОБА_3 на знесення його металевих воріт і огорожі з бетонних секцій.

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 10 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 травня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні дорогою загального користування до належного ОСОБА_3 будинковолодіння АДРЕСА_1, шляхом розгородження проїжджої частини цієї дороги, забравши металеві ворота зі сторони АДРЕСА_1, та бетонний паркан з хвірткою зі сторони будинковолодіння ОСОБА_3

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 500,00 грн на відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

ОСОБА_2, не погоджуючись із вищезазначеними судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Новоселицька сільська рада Долинського району Івано-Франківської області, про усунення перешкод у користуванні дорогою, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до сільського голови села Новоселиця - Ісайчука Романа Володимировича, головного спеціаліста-юрисконсульта відділу Держземагенства у Долинському районі - ОСОБА_5, головного спеціаліста по землевпорядкуванню Новоселицької сільської ради - ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_3, про захист прав на земельні ділянки та майно.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова