Справа № 191/1514/15-ц
Провадження № 2/191/828/15
У Х В А Л А

іменем України

21 липня 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гречко Ю. В.

при секретарі Борисовій О. В.

розглянувши заяву ПАТ КБ «Приватбанк» про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в провадженні знаходиться цивільна справа №191/1123/15-й за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 та третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про звернення стягнення. Позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

22.11.2010 року через систему інтернет-клієнт-банкінг ОСОБА_2 (далі Третя особа) приєднався до Умов та правил надання банківських послуг; (надалі -Умови), ОСОБА_3, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://ргіvatbank.ua, які разом складають Договір приєднання № VIX0AD40309121 від 22.11.2010 р. (далі - Договір) та взяв на себе зобов'язання виконувати умови Договору.

Відповідно до укладеного договору № VIX0AD40309121 від 22.11.2010 року Третя особа 22.11.2010 року отримала кредит у розмірі 39032,87 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20.04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.11.2013 року.

В ході здійснення моніторингу даного кредиту було встановлено, що в порушення умов договору застави, ч.2 ст. 586 ЦК України та ст. 17 Закону України «Про заставу», без згоди банку третя особа реалізувала заставний автомобіль відповідачу громадянину ОСОБА_1, що мешкає за адресою: 52500,Дніпропетровська обл.,м. Синельникове,вул. Куйбишева. буд. 38.

ПАТ КБ «Приватбанк» згоду на відчуження рухомого майна третьою особою без збереження обтяження не надавав; відчуження належного третій особі автомобіля не здійснювалось в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу, а тому зареєстроване обтяження зберегло силу для нового власника - відповідача.

Найчастіше за порушенням зобов'язань перед банком відбувається вчинення відповідачем всіх можливих заходів щодо позбавлення банку можливості задовольнити свої вимоги за рахунок належного відповідачу майна й коштів. Це виражається у передачі третім особам права власності на майно й кошти або його переховування від банку й державної виконавчої служби, а також проведенні інших операцій з майном та коштами щодо позбавлення банку можливості задовольнити свої вимоги за його рахунок. Крім того, відповідачі використовують такий спосіб ухилення від виконання зобов'язань, як виїзд за межі України. Такий спосіб унеможливлює реальне виконання рішення суду, оскільки Державна виконавча служба не має можливості ознайомлювати боржника з його правами та рухом виконавчого провадження. З огляду вважаємо, що неприйняття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності зі ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» і пункту 22 Постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення» від 31 березня 1995 р. № 231 (далі по тексту Постанова № 231) громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта/проїзного документа у разі, коли:

1. діють договірні чи інші невиконані зобов'язання, - до виконання зобов'язань

або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, чи забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України;

2. щодо нього подано цивільний позов до суду, - до закінчення провадження у справі.

Громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої вищезазначеної статті.

Відповідно до пункту 24 Постанови № 231 у разі виявлення підстав, зазначених у пункті 22 цих Правил, раніше виданий паспорт/проїзний документ може бути тимчасово затримано або вилучено.

Згідно з 3 абзацом пункту 7 Наказу Міністерства внутрішніх справ України Про затвердження Порядку провадження за заявами про оформлення паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини» від 21 грудня 2004 року № 1603 у разі, якщо один з паспортів / проїзних документів втрачений чи вилучений (зданий), відмітка про це вноситься на четверту чи п'яту сторінку того документа, що залишився в користуванні заявника.

Згідно пункту 25 Постанови № 231 у випадках, зазначених у пунктах 22 і 24 цих Правил, тимчасове затримання та вилучення паспортів/проїзних документів здійснюється за рішенням суду.

Відповідно до п. 2 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України перелік видів забезпечення позову не є вичерпним та судом може бути застосовано кілька видів забезпечення позову.

Просить розглянути клопотання про забезпечення позову без участі сторін та накласти арешт на рухоме майно, яке належить відповідачу ОСОБА_1

ОСОБА_4 (52500Дніпропетровська обл.,м.

Синельникове,вул. Куйбишева, буд. 38), шляхом заборони будь-яким

особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та

перереєстрацію, здійснювати його відчуження, в межах суми стягнення; направити до Дніпропетровської філії державного підприємства

"Інформаційний центр" Міністерства Юстиції України (49005, м.

Дніпропетровськ, вул. Чернишевського, 32) заяви про реєстрацію обтяжень

на все рухоме майно, що належить відповідачу ОСОБА_1

ОСОБА_4 (52500, Дніпропетровська обл. м. Синельникове, вул.

Куйбишева, буд. 38); обмежити відповідача ОСОБА_1

(52500,Дніпропетровська обл.,м. Синельникове,вул. Куйбишева, буд. 38)у праві

виїзду за межі України до виконання своїх зобов'язань: заборонити відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб назва органу видачу відповідачу паспорта/проїзного документа; адміністрації Державної прикордонної служби України, вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у Відповідача паспортів/проїзних документів, обмежити особу (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов'язань. Вжити заходів для термінового виконання ухвали про забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Пункт 3 ч. 2 ст.151 ЦПК України закріплює, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено й інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

З наданих суду доказів не вбачається, що відповідач кредитних коштів не отримував, фактичним боржником перед банком він не є, а є лише власником придбаного автомобіля, який перебуває у заставі банку і на який позивач просить звернути стягнення, у звязку з чим відповідач не несе відповідальності за невиконання боржником ОСОБА_2 умов кредитного договору, тому клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все належне ОСОБА_1 майно є необґрунтованим.

Крім того, відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України (зі змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Разом з тим, заявником не надало будь-яких доказів на обґрунтування клопотання, а саме: немає належних доказів того, що відповідач постійно виїжджає за кордон, існування у останнього такої можливості та взагалі отримання ним закордонного паспорту.

За таких обставин, суду не надано належних та допустимих доказів необхідності певного обмеження прав відповідача.

Таким чином, суд, вивчивши доводи заявника та оцінивши їх в сукупності, приходить до висновку, що його вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.151-153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ПАТ КБ «Приватбанк» про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення - відмовити.

На ухвалу протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області може бути подано апеляційну скаргу. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя: Ю. В. Гречко