Справа № 166/296/15-ц Провадження № 22-ц/773/938/15 Головуючий у 1 інстанції: Савчук М.А.
Категорія: 6 Доповідач: Грушицький А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Грушицького А.І.,

суддів: Завидовської-Марчук О.Г., Федонюк С.Ю.,

при секретарі Лимарю Р.С.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення збудованого будинку за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 7 травня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

2 березня 2015 року ОСОБА_5 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та знесення самочинно збудованого будинку. Позов мотивував тим, що на підставі рішення Ратнівської селищної ради № 21/16 від 12 серпня 2008 року йому видано державний акт серії ЯК № 923320 від 27 лютого 2012 року на право власності на земельну ділянку площею 0,12 га по вул. В. Корнелюка, 31 в смт Ратне Ратнівського району Волинської області для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд.

Земельні ділянки сторін межують одна з одною. При проведенні будівництва житлового будинку сусід ОСОБА_3 зайняв частину земельної ділянки вздовж межі площею 0,0021 га, яка належить позивачеві.

Приписом інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області № 33 від 19 червня 2014 року зобовязано ОСОБА_3 привести будівництво у відповідність до проектної документації.

З врахуванням уточнених позовних вимог ОСОБА_5 просив суд зобовязати ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, кадастровий № :01:004:0351, що знаходиться по вул. В. Корнелюка, 31 в смт Ратне шляхом знесення самочинно збудованого житлового будинку на самовільно зайнятій частині земельної ділянки площею 27,1 кв.м. (1,66 м х 11,45 м х 3,07 м).

Рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 7 травня 2015 року позов задоволено.

Постановлено зобовязати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні належної ОСОБА_1 на праві приватної власності земельною ділянкою кадастровий № :01:004:0351, що знаходиться по вул. В. Корнелюка, 31 в смт Ратне, шляхом знесення самочинно збудованого житлового будинку на самовільно зайнятій частині земельної ділянки площею 27,1 кв.м. (1,66 м х 11,45 м х 3,07 м).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати за проведення експертизи в розмірі 1290 грн. та сплату судового збору в розмірі 243,60 грн., а всього 1533,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 7 травня 2015 року та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні відповідач та його представник, кожен окремо, апеляційну скаргу підтримали з підстав в ній зазначених.

Позивач та його представник, кожен окремо, апеляційну скаргу заперечили, просили апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких мотивів.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при проведенні будівництва житлового будинку самовільно зайняв частину земельної ділянки, яка на праві приватної власності належить позивачеві, у звязку з чим зобовязаний усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно збудованого житлового будинку на самовільно зайнятій частині земельної ділянки.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону не відповідає.

Судом встановлено, що на підставі рішення Ратнівської селищної ради № 21/16 від 12 серпня 2008 року ОСОБА_1 27 лютого 2012 року видано державний акт серії ЯК № 923320 на право власності на земельну ділянку площею 0,12 га по вул. В. Корнелюка, 31 в смт Ратне Ратнівського району Волинської області для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 8, 9).

На підставі рішення Ратнівської селищної ради № 19/56 від 1 квітня 2008 року ОСОБА_3 видано 31 серпня 2009 року державний акт серії ВЛ № 057636 на право власності на земельну ділянку площею 0,12 га по вул. В. Корнелюка в смт Ратне Ратнівського району Волинської області для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 38).

Як вбачається з листа інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області № 1445/01-20 від 24 червня 2014 року, перевіркою, яка проведена 19 червня 2014 року, встановлено, що ОСОБА_3 провів будівельні роботи по будівництву житлового будинку з відхиленням від генплану забудови земельної ділянки по вул. В. Корнелюка у смт Ратне, в результаті чого на останнього було складено протокол на підставі ч. 1 ст. 96 КУпАП та винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності від 24 червня 2014 року, крім того приписом № 33 від 19 червня 2014 року ОСОБА_3 зобовязано привести будівництво у відповідність до проектної документації (а.с. 11).

Постановою Ратнівського районного суду Волинської області від 21 липня 2014 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до заступника начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області ОСОБА_6 про оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 39).

Відповідно до висновку № О-48 судової земельно-технічної експертизи від 27 квітня 2015 року, проведеної експертом Волинської торгово-промислової палати, фактична площа та межі земельної ділянки, розташованої по вул. Корнелюка, 31 в смт Ратне Волинської області, та наданої у власність ОСОБА_1 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 923320, виданого 27 лютого 2012 року, на місцевості на даний час відповідає тим площам та межам, які вказані у даному державному акті на право власності на земельну ділянку.

Встановити відповідність всіх зовнішніх меж на місцевості та площі земельної ділянки ОСОБА_3 по вул. В. Корнелюка, 33 даним державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 057636, виданого 31 серпня 2009 року та встановити факт накладення земельних ділянок ОСОБА_3 по вул. В. Корнелюка, 33 та ОСОБА_1 по вул. В. Корнелюка, 31 в смт Ратне не є можливим через відсутність закріплення на місцевості меж (відсутність межових знаків) земельної ділянки, яка є у власності ОСОБА_3 по вул. В. Корнелюка, 33, відсутності закріплення на місцевості меж суміжної земельної ділянки, яка є у власності ОСОБА_7

Фактичне розташування побудованого ОСОБА_3 житлового будинку відносно меж земельних ділянок, що знаходяться за адресами вул. В. Корнелюка, 31 та ОСОБА_8, 33 в смт Ратне Волинської області, не відповідає правовстановлюючим документам та технічній документації із землеустрою на ці земельні ділянки (а.с. 27-33).

Розміщення частини побудованого ОСОБА_3 житлового будинку на земельній ділянці, що належить ОСОБА_1 підтверджується також геодезичною зйомкою земельної ділянки, проведеною Ратнівським районним виробничим відділом ВРФ ДП «Центр ДЗК» (а.с. 10).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як передбачено ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як гарантовано ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Як вбачається із кадастрового плану земельної ділянки (а.с. 10), листа інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області № 1445/01-20 від 24 червня 2014 року (а.с. 11), висновку судової земельно-технічної експертизи (а.с. 27-33) ОСОБА_3 збудував житловий будинок, частина якого розташована на земельній ділянці, що належить ОСОБА_1 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 923320, виданого 27 лютого 2012 року, який на даний час є чинним (а.с. 9).

Судом встановлено, що вказане будівництво виходячи із вимог ст. 376 ЦК України, на яку посилався позивач у позовній заяві, є самочинним, оскільки частина житлового будинку збудована на земельній ділянці, що не була відведена відповідачеві для цієї мети.

Разом з тим, знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил, можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

Враховуючи вищевикладене, суд повинен зясувати чи можлива перебудова, та чи відповідач не заперечує щодо цього.

В супереч вимогам ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України позивач не надав суду доказів того, що перебудова житлового будинку неможлива, доказів технічної можливості знесення частини житлового будинку, що розташована на самовільно зайнятій земельній ділянці, а також можливості такого знесення з урахуванням наявності іншої частини цього ж житлового будинку, що розташована на земельній ділянці, яка на законних підставах належить відповідачеві.

За таких обставин у звязку з неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 7 травня 2015 року в даній справі скасувати і ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення збудованого будинку відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді