Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 331/4535/14 Головуючий у 1 інстанції
Справа № 22-ц/778/3630/15 Смолка І.О.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Воробйової І.А.

Онищенко Е.А.

При секретарі: Евальд Д.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 квітня 2015 року у справі за позовом КОНЦЕРНУ «МІСБКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до ОСОБА_3 про визнання укладеним договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року концерн «МІСБКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що рішенням Запорізької міської ради «Про створення Комунальних підприємств теплових мереж» № 17 від 11.01.2002 року створено Концерн «Міські теплові мережі», діяльністю якого є виробництво та розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також для побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій і її збут.

На виконання своєї мети Концерн здійснював та продовжує здійснювати постачання теплової енергії і гарячій воді в не житлове приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 Система опалення приміщень є невід'ємною частиною системи зазначеного будинку.

Зазначене приміщення належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 27.09.2010 року.

23.07.2013 року відповідач звернувся до Жовтневої філії КОНЦЕРНУ «МТМ» з заявою про укладання договору на теплопостачання на вказане вище не житлове приміщення, до якої було додано технічні умови та розрахунок теплового навантаження, розроблений на його замовлення.

Позивач неодноразово направляв відповідачу листи з пропозицією укладання договору на теплопостачання, до яких було додано два екземпляри проекту договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, з пропозицією у встановлений законодавством строк розглянути, оформити належним чином і повернути на адресу філії один примірник договору та надати відповідний комплект документів.

Відповіді на пропозицію укласти договір відповідач не надав.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд визнати укладеним між ОСОБА_3 та КОНЦЕРНОМ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» договір № 660049 «Купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді» в редакції від 1 липня 2013 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 квітня 2015 року у задоволення позову відмовлено.

У апеляційній скарзі КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що розроблений позивачем договір не відповідає типовому договору, а тому не може бути визнаний укладеним.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що не житлове приміщення № VIII-а літ. А-3, яке знаходиться за адресою м. Запоріжжя АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 27.09.2010 року.

19.07.2013 року ОСОБА_3 звернувся до Концерну «Міські теплові мережі» з письмовою заявою про укладання договору на теплопостачання.

Однак, Концерн запропонував відповідачу укласти договір купівлі-продажу теплової енергії в своїй редакції.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову послався на Закон України «Про житлово-комунальні послуги» згідно якого договір про надання зазначених послуг повинен відповідати типовому договору на надання послуг із централізованого опалення та постачання гарячої води, затверджений Постановою КМ України від 21 липня 2005 року № 630.

Висновок суду про те, що розроблений позивачем договір не відповідає типовому договору, а тому не може бути визнаний укладеним відповідає вимогам закону та викладеним вище обставинам, які на спростовують доводи апеляційної скарги.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» відхилити, а рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 квітня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: