Справа № 414/2190/14-ц
Провадження № 22ц/782/22/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області у складі :

головуючого: Оробцової Р.І.

суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі : Веселові С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сєвєродонецьку цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Кремінського районного суду Луганської області від 30 січня 2015 року

за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно по праву спадкування, -

ВСТАНОВИЛА :

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому вказав, що 26 грудня 2010 року померла його маги ОСОБА_5. Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з частки житлового будинку з будівлями і спорудами, який розташований за адресою Луганська область Кремінський район с. Стара Краснянка вул.. Пролетарська, 2е. Спадкоємцями після її смерті є позивач та відповідач у справі. У встановлений законом шестимісячний строк вони не зверталися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, оскільки на момент смерті спадкодавця мешкали та були зареєстровані за вищезазначеною адресою, а тому позивач вважає що спадщину вони прийняли фактично. У грудні 2014року позивач виявив бажання оформити свою частку у спадковому майні та звернувся до нотаріуса, але йому нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за законом на спадщину у зв'язку з тим, що частка житлового будинку є спільною сумісною власністю подружжя, а частка померлої на вищезазначену нерухомість не визначена та відсутній правовстановлюючий документ, а тому йому було рекомендовано звернутися до суду. Тому позивач прохав суд визнати за ним право власності по праву спадкування за законом після померлої 26.12.2010 року ОСОБА_5 на 1/4 частку житлового будинку з будівлями і спорудами, який розташований за адресою Луганська обдасть Кремінський район с. Стара Краснянка вул..Пролетарська,2 е., та визнати за ним право власності по праву спадкування за законом після померлої 26.12.2010 року ОСОБА_5 на 1/4 частку житлового будинку з будівлями і спорудами, який розташований за адресою Луганська обдасть Кремінський район с. Стара Краснянка вул.. Пролетарська, 2 е..

Оскаржуваним рішенням суду першої інстанції позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно по праву спадкування за законом задоволено частково, визнано за ОСОБА_4 право власності по праву спадкування за законом після померлої 26.12.2010 року ОСОБА_5 на 1/4 частку житлового будинку з будівлями і спорудами, який розташований за адресою Луганська область Кремінський район с. Стара Краснянка вул.. Пролетарська, 2 е, позовні вимоги в частині визнання за ОСОБА_3 права власності по праву спадкування за законом після померлої 26.12.2010 року ОСОБА_5 на 1/4 частку житлового будинку з будівлями і спорудами, який розташований за адресою Луганська область Кремінський район с. Стара Краснянка вул. Пролетарська.2 е, - залишено без задоволення через їх необґрунтованість.

В апеляційній скарзі апелянт оскаржує рішення частково у частині визнання за позивачем права власності на 1/4 частину житлового будинку, розташованого за адресою вул. Пролетарська 2-е, с. Стара Краснянка Кремінського району Луганської області з тих підстав, що позивач у власноручно підписаному тексті позовної заяви вказав, що він зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, се. Стара Краснянка Кремінського району Луганської області, фактично проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач із заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_5, до нотаріуса не звертався, спадкову справу не заведено, постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_5, жоден з нотаріусів не виносив. Відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме, відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. А тому позов є необґрунтованим, спірне рішення суду про його задоволення є незаконним та таким, що не відповідає матеріалам справи. Крім того у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у звязку з пропуском строку давності.

Вислухавши доповідь судді, пояснення позивача, дослідивши доводи апелянта, якого не було в судовому засіданні, але який, повідомлений належним чином, розглянувши справу у межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України законним і обґрунтованим є рішення, коли суд виконав всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом на основі повного і всебічного зясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з копією свідоцтва про народження /а.с.7/ позивач ОСОБА_4 є рідним сином ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

Згідно з копією свідоцтва про смерть /а.с.8/ ОСОБА_5 померла 26 грудня 2010 року.

Згідно з експертним висновком /а.с.23-24/ вартість будинку складає 64280,00 грн.

Згідно з копією запису про шлюб /а.с.9/ ОСОБА_5 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі.

3гідно з копією домової книги /а.с. 12-13/ позивач зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 е, разом з ОСОБА_3 та померлою ОСОБА_5.

Згідно з копією договору купівлі-продажу /а.с.16/ ОСОБА_3 09.11.2006 року, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, яка надала свою згоду на придбання будинку чоловіком /а.с.17/, придбав будинок, розташований за адресою Луганська область Кремінський район с. Стара Краснянка вул. Пролетарська, 2е.

Згідно з копією свідоцтва про право власності та технічного паспорту /а.с.18-22/ ОСОБА_3 є власником вищевказаного будинку.

Встановивши фактичні обставини у справі, суд першої інстанції частково допустив невідповідність висновків встановленим обставинам та неправильно застосував норми матеріального права.

При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати:

місце відкриття спадщини;

коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку

Обставини, які входять до предмета доказування згідно ч. 1 ст. 179 Цивільного процесуального кодексу України по цій справі, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

З матеріалів справи вбачається, що обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину не має, спадкова справа нотаріусом не заводилась.

Вирішуючи питання про розгляд судом справи про право на спадкування без попереднього звернення особи до нотаріальної контори для оформлення права на спадщину та відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, суду першої інстанції слід було врахувати наступне.

Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування»

В матеріалах справи відсутні докази того, що позивач вичерпав можливості нотаріального порядку для оформлення свого права на спадщину.

Отже, відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, є підставою для відмови у позові

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину .

Таким чином, доводи апеляційної скарги в тій частині, де вказується, що позивач з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, спадкову справу не заведено, постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину жоден з нотаріусів не виносив, відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину - обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими в судовому засіданні обставинами і не узгоджуються з вимогами закону

Згідно зі ст.. 1268 ч.3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно зі ст.. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право па спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видасться кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Згідно зі ст..1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

За змістом норм статей 1268-1269 ЦК порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.

Зазначені особи вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків їхньої відмови від спадщини

Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку.

Частинами 1, 2 ст. 71 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна.

На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, який є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності.

У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

В судовому засіданні встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження /а.с.7/ позивач ОСОБА_4 є рідним сином ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

Згідно копії свідоцтва про смерть /а.с.8/ ОСОБА_5 померла 26 грудня 2010 року.

Згідно з копією запису про шлюб /а.с.9/ ОСОБА_5 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 1960 року.

3гідно з копією домової книги /а.с. 12-13/ позивач зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 е, разом з ОСОБА_3 та померлою ОСОБА_5.

Згідно з копією договору купівлі-продажу /а.с.16/ ОСОБА_3 09.11.2006 року, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, яка надала свою згоду на придбання будинку чоловіком /а.с.17/, придбав будинок розташований за адресою Луганська область Кремінський район с. Стара Краснянка вул. Пролетарська, 2е.

Згідно з копією свідоцтва про право власності та технічного паспорту /а.с.18-22/ ОСОБА_3 є власником вищевказаного будинку.

Отже, судом встановлене місце проживання позивача на час відкриття спадщини разом з спадкодавцем, фактичне прийняття ним спадщини, що спростовує будь - які доводи про пропущений строк.

На основі вище зазначеного судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено невідповідність висновків встановленим обставинам та неправильно застосовано норми матеріального права. Рішення про визнання права власності в порядку спадкування винесено передчасно.

Оскільки, судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, то відповідно до ст. 309 ЦПК України зазначене є підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити .

Рішення Кремінського районного суду Луганської області від 30 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно по праву спадкування, - скасувати, у справі ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно по праву спадкування відмовити за необґрунтованістю.

Рішення апеляційного суду набирає чинності негайно та може бути оскаржене протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :