Провадження №2/485/375/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Устіченка К.І.,

при секретарі Коренець Н.А.,

за участі представника позивача - ОСОБА_1,

представника Відповідача 1 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Червонодолинської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, філії "Снігурівська ТОВ СП "Нібулон" про визнання договору купівліпродажу житлового будинку дійсним та права власності на нього,

ВСТАНОВИВ:

08 червня 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В заяві вказав, що з 1989 року працював у радгоспі "Широкий" Снігурівського району Миколаївської області, відповідно до акту прийому-передачі йому було передано для проживання житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами з правом викупу. 04 січня 1992 року між позивачем та радгоспом укладено договір купівлі-продажу вказаного житлового будинку №11 по вул.Шкільній в с.Широке Снігурівського району.

При зверненні у 2015 році до Реєстраційної служби Снігурівського РУЮ позивачу відмовлено у реєстрації права власності за відсутності нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. У зв"язку з тим, що на сьогодняшній день радгосп "Широкий" ліквідовано, дані про передачу житлового будинку правонаступникам відсутні, позивач не має можливості розпоряджатися майном.

Просив суд визнати договір купівліпродажу житлового будинку дійсним та визнати право власності на нього.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та просила суд про їх задоволення.

Представник Відповідача 1 позовні вимоги визнала повністю та пояснила, що дійсно позивачеві як переселенцю радгоспом "Широкий" було передано для проживання житловий будинок №11 по вул.Шкільній в с.Широке Снігуріського району. 04 січня 1992 року між ними було укладено договір купівлі-продажу вказаного житлового будинку, але вказаний договір не був посвідчений нотаріально. До теперішнього часу позивач разом з родиною проживає у вказаному житловому будинку і з 1990 року згідно погосподарських книг сільської ради значиться як власник вказаного житлового будинку. Просила суд задовольнити позовні вимоги позивача.

Представник Відповідача 2 у судове засідання не з"явився, про день, час слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно. Про причини неявки суд не повідомив. Судом ухвалено слухати справу за його відсутності.

Дослідивши докази, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст.4 ЦК Української РСР, який діяв на час виникнення правовідносин між сторонами, цивільні права і обов'язки виникають з підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР, а також з дій громадян і організацій, які хоч і непередбачені законом, але в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов'язки.

Цивільні права і обов'язки виникають з угод, передбачених законом,а також з угод, хоч і непередбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ст.41 ЦК Української РСР угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов'язків.

Стаття 47 ЦК Української РСР встановлювала правило про те, що нотаріальне посвідчення угоди обов'язково лише у випадках, зазначених у законі.

Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.

В силу ст.227 ЦК Української РСР, який діяв на момент виникнення правовідносин, договір купівлі продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору.

Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої ради народних депутатів.

Вирішуючи спір між сторонами суд виходить із положень ст.ст.58-60, 212 ЦПК України, згідно з якими належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Судом встановлено і позивачем надано відповідні докази про те, що у 1989 році актом прийому-передачі ОСОБА_3, як переселенцю, було передано з правом подальшого викупу житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами №11 по вул.Шкільній в с.Широке Снігурівського району Миколаївської області (а.с.13-14).

04 січня 1992 року між ОСОБА_3 та радгоспом "Широкий" укладено типовий договір купівлі-продажу вказаного житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, за умовами якого радгосп Широкий продав, а позивач придбав житловий будинок за 2300 руб. (а.с.15-16).

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю позивачу на підставі рішення Червонодолинської сільської ради Снігурівського району від 13 лютого 1993 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,11 га для обслуговування житлового будинку (а.с.8).

12 червня 2014 року позивачем виготовлено технічний паспорт на житловий будинок №11 по вул.Шкільній в с.Широке Снігурівського району Миколаївської області (а.с.5-7).

Листом начальника Реєстраційної служби Снігурівського районного управління юстиції у Миколаївській області від 20 березня 2015 року (а.с.12) ОСОБА_3 відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок та видачі витягу про право власності на вказане майно за відсутності нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.

На теперішній час радгосп "Широкий" ліквідовано, дані про передачу житлового будинку його правонаступникам або у комунальну власність територіальної громади Червонодолинської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області відсутні, що підтвердужється довідками Відповідачів 1-2.

Згідно довідки Відповідача 1 та погосподарської книги Червонодолинської сільської ради Снігурівського району позивач з 1990 року значиться власником житлового будинку №11 по вул.Шкільній в с.Широке Снігурівського району Миколаївської області.

Таким чином, позивач позбавлений права нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу та оформити своє право власності на придбане за вказаною угодою нерухоме майно.

Суд вважає доведеним факт повного виконання позивачем угоди купівлі-продажу житлового будинку, а тому його вимоги ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд не стягує судові витрати у справі з відповідача на прохання позивача.

Керуючись ст.ст. 3, 15, 57, 60, 208, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до Червонодолинської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, філії "Снігурівська ТОВ СП "Нібулон" про визнання договору купівліпродажу житлового будинку дійсним та права власності на нього - задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір купівлі продажу житлового будинку №11 по вул.Шкільній в с.Широке Снігурівського району Миколаївської області з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, згідно даних технічного паспорта від 12 червня 2014 року, укладеного між ОСОБА_3 та радгоспом "Широкий" 04 січня 1992 року.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок №11 по вул.Шкільній в с.Широке Снігурівського району Миколаївської області з господарськими та побутовими будівлями та спорудами згідно даних технічного паспорту на житловий будинок.

Рішення може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але були відсутні при проголошенні рішення, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ