Справа № 2-129/12 Головуючий у І інстанції Волчко А. Я.
Провадження № 22-ц/780/2700/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 02.07.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

2 липня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Білоконь О.В.,

суддів Савченка С.І., Даценко Л.М.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Київської області на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 лютого 2015 року у справі за позовом заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, про визнання незаконними державних актів на право власності на земельні ділянки та зобовязання вчинити дії,-

в с т а н о в и л а :

У травні 2011 року позивач заступник прокурора Київської області звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на таке.

Розпорядженням Києво-Святошинської райдержадміністрації № 132 від 05 квітня 2004 року вилучено із земель ДП «Чайка» земельну ділянку площею 50 га в межах Шпитьківської сільської ради та передано до земель запасу ради. Рішенням Шпитьківської сільської ради № 847 від 08 липня 2004 року погоджено ГО «Обєднання громадян «Лісне ІІ» місце розташування земельної ділянки під розміщення житлового будівництва орієнтованою площею 60 га в межах с. Лісне, а рішенням Шпитьківської селищної ради № 895 від 16 вересня 2004 року затверджено проект землеустрою щодо відведення ГО «Обєднання громадян «Лісне ІІ» земельної ділянки площею 59,9317 га та надано цю ділянку в оренду.

Рішенням Шпитьківської сільської ради № 931 від 20 жовтня 2004 року вирішено передати земельні ділянки у власність та видати державні акти на право власності на земельні ділянки 129 членам ГО «Обєднання громадян Лісне ІІ» під будівництво і обслуговування жилих будинків, господарських споруд в межах с. Лісне Києво-Святошинського району площею 30,93 га. На підставі вказаного рішення 129 осіб, в тому числі відповідачі, 24 листопада 2004 року отримали державні акти на право власності на земельні ділянки з даним цільовим призначенням, а в подальшому відчужили земельні ділянки відповідачу ОСОБА_2 за договорами купівлі-продажу від 27 квітня 2005 року та від 28 квітня 2005 року, на дані ділянки ОСОБА_2 отримав дев»ять державних актів на земельні ділянки загальною площею3,1327 га.

Рішенням Шпитьківської сільської ради № 618 від 28 вересня 2007 року скасовано рішення Шпитьківської сільської ради № 931 від 20 жовтня 2004 року, на підставі якого відповідачі отримали державні акти.

На думку прокурора, розпорядження Києво-Святошинської райдержадміністрації № 132 від 05 квітня 2004 року, є незаконним, оскільки спірна земельна ділянка площею 50 га знаходилась за межами с. Шпитьки; 28,3 га цієї ділянки є лісами, тому райдержадміністрація ними розпоряджатись не мала права. Крім того, спірні земельні ділянки увійшли до земельної ділянки площею 10 га, яка на підставі постанови Київського апеляційного господарського суду від 13 березня 2013 року має бути повернута ДП «Чайка.

Змінивши підстави позову та пред»явивши його в інтересах Шпитьківської сільради Києво-Святошинського району Київської області( а.с. 182-192, т.2), прокурор зазначав, що спірні державні акти на право власності на земельні ділянки були видані відповідачам з порушенням вимог земельного законодавства, зокрема ст.ст. 116,118 ЗК України, оскільки відповідачам надані земельні ділянки безоплатно у власність без виготовлення, погодження та затвердження проекту відведення земельних ділянок, внаслідок чого порушено право територіальної громади Шпитьківської сільради.

Прокурор просив в інтересах держави в особі Шпитьківської сільради визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки відповідачів, витребувати на користь територіальної громади Шпитьківської сільради з незаконного володіння ОСОБА_2 дев»ять земельних ділянок зі вказаними кадастровими номерами загальною площею 3,1327 га в адміністративних межах Шпитьківської сільської ради, визнати за територіальною громадою Шпитьківської сільради право власності на вказані земельні ділянки.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Перший заступник прокурора Київської області подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

Судом встановлено, що 11 листопада 2002 року Києво-Святошинською районною державною адміністрацією Київської області було видано ДП «Чайка» філія «Лісне» бригада «Лісне» державний акт на право постійного користування землею площею 423,26 га., розташованою у Києво-Святошинському району Київської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

05 квітня 2004 року Києво-Святошинською районною державною адміністрацією винесено розпорядження № 132 згідно з яким вирішено вилучити із земель ДП «Чайка» філія «Лісне» бригада «Лісне» земельну ділянку загальною площею 50 га в адміністративних межах Шпитьківської сільської ради та передати зазначену земельну ділянку до земель запасу Шпитьківської сільської ради.

08 липня 2004 року Шпитьківською сільською радою прийнято рішення № 847 «Про погодження місця розташування обєкту та надання згоди на складання проекту землеустрою», яким вирішено погодити ГО «Обєднання громадян «Лісне ІІ» місце розташування обєкту під розміщення житлового будівництва на земельній ділянці орієнтовною площею 60 га в межах с. Лісне, а також надати згоду на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 60 га в оренду ГО «Обєднання громадян «Лісне ІІ» під розміщення житлового будівництва в межах с. Лісне. До складу земельної ділянки площею 60 га увійшла земельна ділянка площею 50 га, вилучена на підставі розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації № 132 від 05 квітня 2004 року та земельна ділянка площею 10 га, яка на момент прийняття спірного рішення перебувала в користуванні ДП «Чайка».

Рішенням Київської обласної ради № 183-14-24 від 27 травня 2004 року було затверджено межі с. Шпитьки загальною площею 592 га.

05 жовтня 2004 року між Шпитьківською сільською радою як орендодавцем та ГО «Обєднання громадян «Лісне ІІ» як орендарем укладено договір оренди № 865, за умовами якого в оренду передається земельна ділянка, що перебуває у державній власності, загальною площею 59,9317 га (49,9317 га за рахунок земель запасу сільради, 10 га - за рахунок земель ДП «Чайка»), розташовану на території Шпитьківської сільської ради.

20 жовтня 2004 року Шпитьківською сільською радою прийнято рішення № 931 «Про передачу у власність земельних ділянок 129 членам ГО ОГ «Лісне ІІ» під будівництво і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд в межах с. Лісне, в якому вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки 129 членам ГО ОГ «Лісне ІІ» під будівництво та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд в межах с. Лісне Києво-Святошинського району загальною площею 30,93 га.

На підставі даного рішення 24 листопада 2004 року відповідачі ОСОБА_15, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_16, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 отримали спірні державні акти отримали державні акти на право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в межах с. Лісне (9 а.с.18-24, т.1).

27 квітня 2005 року Шпитьківською сільською радою прийнято рішення «Про відміну рішень Х сесії 4 скликання Шпитьківської сільської ради № 581 від 24 жовтня 2003 року та ХIV сесії 4 скликання № 840 від 08 липня 2004 року», в якому вирішено скасувати рішення десятої сесії Шпитьківської сільської ради № 581 від 24 жовтня 2003 року «Про попереднє погодження на виділення земельної ділянки для садового товариства «Лісне» та рішення чотирнадцятої сесії від 08 липня 2004 року № 840 «Про погодження місця розташування обєкту та надання згоди на складання проекту землеустрою»; земельну ділянку площею 50 га передати до земель запасу Шпитьківської сільської ради, а земельну ділянку площею 10 га погоджено для надання в оренду ДП «Чайка» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; сільському голові нотаріально розірвати договір оренди з ГО «Лісне-2»; сільській раді звернутись з поданням до судових органів щодо скасування державних актів на право приватної власності, виданих членам ГО «Лісне-2».

27-28 квітня 2005 року відповідачі ОСОБА_15, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_16, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 уклали із ОСОБА_2 договори купівлі-продажу одержаних ними за державними актами від 24 листопада 2004 року земельних ділянок ( а.с.25-25, т.1) в подальшому були виготовлені державні акти про право вланості на вказані земельні ділянки на ім»я ОСОБА_2 ( а.с.15-18, т.1).

Розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 13 вересня 2005 року № 412 «Про скасування розпорядження голови Києво-Святошинської районної державної адміністрації № 132 від 05 квітня 2004 року «Про передачу до земель запасу Шпитьківської сільської ради», на виконання протесту прокуратури Київської області було скасовано відповідне розпорядження голови Києво-Святошинської районної державної адміністрації.

28 вересня 2007 року Шпитьківською сільською радою прийнято рішення № 618 про відміну рішень та скасування державних актів, яким скасовано рішення від 20 жовтня 2004 року № 939 «Про передачу у власність земельних ділянок 129 членам ГО ОГ «Лісне ІІ» під будівництво і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд в межах с. Лісне, скасовано державні акти на право власності на земельні ділянки 129 членів ГО «ОГ «Лісне ІІ» ( а.с.36, т.1).

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 13 березня 2013 року визнано недійсним рішення Шпитьківської сільської ради № 847 від 08 липня 2004 року в частині погодження ГО «Обєднання громадян «Лісне ІІ» місця розташування земельної ділянки під розміщення житлового будівництва орієнтовною площею 10 га., яка знаходилась в постійному користуванні ДП «Чайка» в межах с. Лісне та надання згоди на складання проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки площею 10 га в оренду ГО «Обєднання громадян «Лісне ІІ» під розміщення житлового будівництва в межах с. Лісне; визнано недійсним рішення Шпитьківської сільської ради № 895 від 16 вересня 2004 року в частині погодження проекту землеустрою щодо відведення ГО «Обєднання громадян «Лісне ІІ» земельної ділянки площею 10 га за рахунок земель ДП «Чайка» та надання цієї ділянки в оренду на 49 років для будівництва житлових будинків; визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 05 жовтня 2004 року, укладений між Шпитьківською сільською радою та ГО «Обєднання громадян «Лісне ІІ» в частині надання в оренду земельної ділянки площею 10 га в межах Шпитьківської сільської ради за рахунок земель ДП «Чайка», зобовязано ГО «Обєднання громадян «Лісне ІІ» повернути ДП «Чайка» земельну ділянку площею 10 га в межах Шпитьківської сільської ради.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами не оспорюються.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до положень ч.ч. 6-10 ст. 118 ЗК України в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, громадяни, зацікавлені в одержані безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для ведення, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, подають заяву до відповідної ради, яка в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (ст. 126 ЗК України).

Таким чином, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Згідно із положеннями ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, втому числі, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Разом з тим, у матеріалах справи відстуні докази того, що відповідачі ОСОБА_15, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_16, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, будучи зацікавленими в одержані безоплатно у власність земельної ділянки із земель Шпитьківської сільради для ведення, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, в порядку, передбаченому ст. 116 ЗК України подали заяву до цієї ради, що остання ухвалила рішення про надання дозвіл на розробку проекту відведення земельних ділянок.

Також матеріали справи не містять даних про виготовлення проекту відведення земельних ділянок відповідачів, його погодження з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та розгляд цього проекту відведення Шпитьківською сільрадою. Навпаки, як видно із рішення Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 20 жовтня 2004 року № 931, ним затверджено технічну документацію із землеустрою на земельні ділянки 129 членам ГО «Обєднання громадян Лісне ІІ», а не проект відвеведення земельних ділянок відповідачам, і на підставі цього прийнято рішення про передачу земельних ділянок у власність відповідачам ( а.с.36, т.1).

Відхиляючи ці позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Шпитьківської сільської ради № 895 від 16 вересня 2004 року затверджено проект землеустрою щодо відведення ГО «Обєднання громадян «Лісне ІІ» земельної ділянки площею 59,9317 га, разом з тим розробляти проект землеустрою відносно кожного відповідача не було необхідності, оскільки межі земельних діяльнок були встановлені на місцевості і не відбулось зміни цільового призначення при час приватизації.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, оскільки рішенням Шпитьківської сільської ради № 895 від 16 вересня 2004 року погоджено проект землеустрою щодо відведення ГО «Обєднання громадян «Лісне ІІ» в користування на умовах оренди терміном на 49 років для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд на території Шпитьківської сільської ради, земельної ділянки площею 59,9317 га, а не проект землеустрою відносно земельної дідянки кожного відповідача для передачі її у власність.

Крім того, п.2 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 ркроу № 677 визначено, що проект відведення земельної ділянки не розробляється, якщо земельна ділянка, межі якої визначено у натурі ( нам місцевості), надається у користування або безоплатно передається у власність без зміни цільового призначення.

Разом з тим встановлено, що ОСОБА_15, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_16, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14В до отримання цих земельних ділянок у власність не користувались зазначеними земельними ділянками, а їх межі було встановлено лише при виготовленні технічної документації, отже, законодавчих підстав для того, щоб не розробляти проект землеустрою, не погоджувати його з контролюючими органами і не затверджувати його рішенням сільради у відповідачів не було.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідачі ОСОБА_15, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_16, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 отримали спірні земельні ділянки у власність на підставі рішення Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 20 жовтня 2004 року № 931 з порушенням порядку, встановленого ч.ч. 6-10 ст. 118 ЗК України, оскільки не виготовили проекту відведення вказаних земельних ділянок, не погодили його з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та не подали проект на затвердження Шпитьківською сільрадою.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що спірні державні акти на право власності на земельні ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд були видані відповідачам з порушенням вимог земельного законодавства суперечить вищевказаним нормам закону та матеріалам справи.

За таких обставин, рішення суду про відмову у позові ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, його слід скасувати і ухвалити нове про часткове задовлення позову з таких підстав.

Відповідно до ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду зазахситом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивліьниз прав та інтересів можуть бути відновлення становищеа, яке існувало до порушення, визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльнсоті органу державної влади, їхніх посадових соіб і службових осіб.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 393 ЦК україни правовий акт органу державної влади, який не відповідає вимогам законів і порушує права власника за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видпання правового акта органом державної влади має право вимагати відновлення тогог становища, яке існувало до видання цього акта.

Оскільки встановлено, що відповідачі ОСОБА_15, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_16, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 отримали спірні земельні ділянки у власність на підставі рішення Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 20 жовтня 2004 року № 931 з порушенням порядку, встановленого ч.ч. 6-10 ст. 118 ЗК України, видані їм державні акти про право власності на земельні ділянки підлягають визнанню недійсними як незаконні, в цій частині позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають до задовлення.

Проте, колегія суддів не може погодитися з доводами позивача в частині визнання недійсними договорів купівлі-продажу спірних земельних ділянок, які 27 та 28 квітня 2005 року ОСОБА_15, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_16, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 уклали із ОСОБА_2, оскільки обраний прокурорм спосіб захисту не відповідає вимогам закону.

За положеннями ст.ст.203,215,216 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами 1-3,5,6 ст.203 цього Кодексу. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороніу натурі все, що вона одержала на виконання цього правочин, а в разі неможливості такого повернення, відшкодувати вартість одержаного.

Разом із тим, згідно із ст.388 ЦК України власник має право витребувати своє майно з чужого незаконного володіння. Однак, якщо майно за плату придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не повинен був знати (добросовісний набувач), то власник вправі витребувати це майно від набувача лише в разі, коли майно загублене власником або особою, якій майно було передане власником у володіння, або викрадено у того чи іншого, або вибуло з їх володіння іншим шляхом поза їх волею.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є добросовісним набувачем вказаних ділянок. Доказів зворотнього прокурором не надано. Питання, які повязані із припиненням права власності добросовісного набувача на придбане майно врегульовані статтями 330, 388 ЦК України, які встановлюють вичерпний перелік підстав, за наявності яких, придбане добросовісним набувачем майно не переходить у його власність і може бути витребуване у нього. Тобто способом захисту прав в такому випадку є вимоги про витребування майна від добросовісного набувача.

Відповідно до рояснень викладених у п.22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», згідно яких якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК). Якщо в такій ситуації (саме так обґрунтовано підставу позову) предявлений позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, суду під час розгляду справи слід мати на увазі правила, встановлені статтями 387, 388 ЦК. У звязку із цим суди повинні розмежовувати, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦК звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів.

Заявляючи позовні вимоги та вважаючи за можливе захистити інтереси територіальної громади с. Шпитьки шляхом визнання недійсними правочинів, прокурор на зазначені положення закону уваги не звернув, не врахував, що територіальної громади с. Шпитьки, в інтересах якої прокурор подав позов, не є учасником правочинів щодо відчуження спірних земельних ділянок, а тому обраний прокурором спосіб захисту не відповідає вимогам закону,

З аналогічних підстав не підлягають задовленню і позовні вимоги про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_2 та визнання за територіальною громадою с. Шпитьки право постійного користування на спірні земельні ділянки.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що захист територіальної громади с. Шпитьки, відповідно до позовних вимог та вимог закону необхідно здійснювати шляхом витребування майна у набувача шляхом задоволення позовних вимог у відповідно до ст.388 ЦК України і витребування з володіння у ОСОБА_2 спірних земельних ділянок.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задовлення позовних вимог. відмову в позові в цій частині.

Керуючись ст. ст. 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 лютого 2015 року скасувати та ухвалити нове.

Позов заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Державного підприємства «Чайка» задовольнити частково.

Визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в межах с. Лісне Шпитьківської сільської ради, отримані 24 листопада 2004 року: серії ЯА №226671 на право власності на земельну ділянку площею 0,2483 га виданий ОСОБА_15 ; серії ЯА №226724 на право власності на земельну ділянку площею 0,2146 га виданий ОСОБА_17; серії ЯА №226739 на право власності на земельну ділянку площею 0,2369 га виданий ОСОБА_5; державний акт серії ЯА №226728 на право власності на земельну ділянку площею 0.2449 га виданий ОСОБА_16; державний акт серії ЯА №226680 на право власності на земельну ділянку площею 0,2496 га виданий ОСОБА_18; державний акт серії ЯА №226745 на право власності на земельну ділянку площею 0,2497 га виданий ОСОБА_8; серії ЯА №226703 на право власності на земельну ділянку площею 0,2499 га виданий ОСОБА_9; серії ЯА №226707 на право власності на земельну ділянку площею 0,2245 га виданий ОСОБА_19 ; державний акт серії ЯА №226747 на право власності на земельну ділянку площею 0,2487 га виданий ОСОБА_11 ; серії ЯА №226733 на право власності на земельну ділянку площею 0,2491 га виданий ОСОБА_20; серії ЯА №226698 на право власності на земельну ділянку площею 0,2475 га виданий ОСОБА_13; серії ЯА №226723 на право власності на земельну ділянку площею 0,2221 га виданий ОСОБА_14.

Витребувати на користь територіальної громади в особі Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області з володіння ОСОБА_2 9 земельних діянок загальною площею 3,1327 га, що розташовані в адміністративних межах Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області з наступними кадастровими номерами: 32 224 882 05 03 005 0072; 332 224 882 05 03 005 0073; 32 224 882 05 03 005 0088; 32 224 882 05 03 005 00751; 32 224 882 05 03 005 0086; 32 224 882 05 03 005 0074; 32 224 882 05 03 005 0089; 32 224 882 05 03 005 0087; 32 224 882 05 03 005 0090 загальна вартість яких становить 616118 грн. 30 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді