Справа № 127/3761/15-ц Провадження № 22-ц/772/1894/2015Головуючий в суді першої інстанції Сичук М. М.
Категорія 57 Доповідач Нікушин В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого Нікушина В.П.,

суддів: Денишенко Т.О., Луценка В.В.,

при секретарі Торбасюк О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про повернення коштів, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2015 року, ухвалене по даній справі, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з вказаним позовом до публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк».

Мотивуючи позовні вимоги, посилався на те, що 26 травня 2014 року між нам та публічним акціонерним товариством «Дельта-Банк» був укладений договір банківського вкладу на строк до 22 листопада 2014 року. За умовами договору він вніс до ПАТ «Дельта-Банк» 100000 грн. під 25,5% річних.

Після закінчення дії договору ПАТ «Дельта-Банк» перерахувало суму вкладу на поточний рахунок позивача в цьому ж Банку. Однак в подальшому на його вимогу грошові кошти йому не виплачувались.

З дня закінчення дії договору банківського вкладу він чотири рази звертався в ПАТ «Дельта-Банк» з вимогою про повернення коштів, але його вимоги були проігноровані.

В зв'язку з цим, він звернувся в суд з даним позовом і просив стягнути з ПАТ «Дельта-Банк» на його користь 74465,14 грн. основного боргу, 2233,95 грн. пені.

Позивачем також поставлено питання про стягнення компенсації в сумі 15000 грн. за заподіяну моральну шкоду, якої він зазнав в результаті неправомірних дій відповідача.

Рішенням суду першої інстанції позовні вимоги задоволені частково, а саме стягнуто з ПАТ «Дельта-Банк» на користь позивача 74465 грн.14 коп. основного боргу. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На ухвалене по справі рішення ПАТ «Дельта-Банк» подало апеляційну скаргу, в які ставиться питання про його скасування в частині задоволених позовних вимог.

Законність оскаржуваного рішення поставлена під сумнів з посиланням на те, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір не визначився з характером спірних правовідносин, що склались між сторонами по справі і як наслідок неправильно застосував норми матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, представників: ПАТ «Дельта-Банк», ОСОБА_2, розглянувши справу в межах вимог апеляційної скарги, прийшла до наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження і за своїми наслідками тягнуть скасування оскаржуваного рішення в частині задоволених позовних вимог.

Таких висновків колегія суддів прийшла з огляду на наступні обставини.

Суд, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення основного боргу, виходив із того, що між ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта-Банк» мали місце договірні відносини на підставі укладеного 26 травня 2014 року договору банківського вкладу. І тому вирішував спір на підставі норм параграфу 3 Гл. 71 ЦК України та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись неможна.

Встановлено, що за правилами п. 2.1. укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта-Банк» договору банківського вкладу (депозиту) №007-01502-260514 цей договір діяв до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Відповідно до п.1.10 Договору вклад, виплачений ОСОБА_2 шляхом зарахування на поточний рахунок НОМЕР_1, відкритий на його ім'я в цьому ж Банку. Взяті перед позивачем зобов'язання щодо перерахування коштів на вказаний рахунок були остаточно виконані 02.02.2015 року згідно виписки з рахунку (а.с.6-7). ПАТ «Дельта-Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних постановою НБУ №150 від 02.03.2015 року, тобто після припинення дії договору депозитного вкладу.

Після перерахування коштів, відповідно до п.2.1. Договору він припинив свою дію, а правовідносини між сторонами по справі перейшли в площину договору банківського рахунку. А тому, суд першої інстанції спір між сторонами у даній справі мав би вирішувати за правилами Гл.72 ЦК України банківський рахунок, Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні» від 05.04.2001 року № 2346-ІІІ, Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 року №2121-ІІІ, Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року №1023-ХІІ.

Відповідно до ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа.

Позивач неодноразово звертався до ПАТ «Дельта-Банк» з заявами про перерахування коштів з його поточного рахунку до іншого банку, в даному випадку до банку «Креді Агріколь Банк» на його рахунок. Однак його вимога не була виконана (а.с. 9, 10).

Правові наслідки неналежного виконання банком вимог клієнта, передбачені п. 32.2. ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні» від 05.04.2001 року № 2346-ІІІ.

Окрім цього, системний аналіз положень Гл. 71, 72 ЦК України та п. 1.3. ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні» підтверджує, що кошти клієнта, що перебувають на депозитному рахунку чи то на поточному рахунку не вибувають із його власності. А тому, стягненню підлягають кошти, що перебувають на його рахунках. В даному випадку стягненню підлягали кошти з поточного рахунку НОМЕР_1, відкритого на його ім'я ОСОБА_2 в ПАТ «Дельта-Банк».

Встановлені порушення норм матеріального права хоча і тягнуть за собою скасування оскаржуваного рішення, однак не перешкоджають ухваленню нового рішення про задоволення вимог про стягнення основного боргу в сумі 74465 грн.14 коп. в ході апеляційного розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги вийшов за межі заявлених позовних вимог є безпідставними і такими, що ґрунтуються на суб'єктивному тлумаченні підстав позову, наведених позивачем в його позовній заяві. З її змісту вбачається, що обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилався на норми права, що регулюють відносини, які виникли за договором депозитного вкладу так і договору банківського рахунку. Помилка суду першої інстанції полягала лише в неправильному визначені характеру договірних відносин.

На підставі ст.ст. 611, 1066-1068, 1071, 1074 ЦК України, керуючись ст.ст. 307, 311, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2015 року, ухвалене по справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про повернення коштів, скасувати в частині стягнення з публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_2 74465 грн. 14 коп.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_2 кошти в сумі 74465 грн. 14 коп., які знаходяться на його поточному рахунку НОМЕР_1 в публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк».

Врешті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий - суддя Підпис В. П. Нікушин

Судді: Підпис Т. О. Денишенко

Підпис В. В. Луценко

Згідно з оригіналом

Суддя Апеляційного суду

Вінницької області ________ В. П. Нікушин