УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015р. Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

при секретарі Чалій Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя подання Хортицького ВДВС Запорізького міського управління юстиції про визначення частки майна ОСОБА_1 у майні, яким вона володіє спільно з іншими особами,

В С Т А Н О В И В :

Хортицький ВДВС Запорізького МУЮ звернувся до суду з вказаним поданням, яке мотивує тим, що на примусовому виконанні у ВДВС знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа 2/337/111/2013, виданого 29.04.2013р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 18907,44грн. Виконавче провадження відкрито постановою державного виконавця від 24.06.2013р., боржнику надано строк для добровільного виконання, але на даний час рішення суду не виконано. 25.06.2013р. постановою державного виконавця накладено арешт на усе нерухоме та рухоме майно боржника. Державним виконавцем приймались заходи для виявлення майна боржника та його доходу, на які можливо було звернути стягнення. В ході примусового виконання було зясовано, що за боржником зареєстровано автомобіль MITSUBISI LANCER, 2007р.випуску, державний номер НОМЕР_1, який постановою державного виконавця від 04.08.2014р. арештований та оголошений у розшук. Крім того, боржнику належить квартира АДРЕСА_1, яка була придбана під час шлюбу з ОСОБА_2 і є спільною сумісною власністю подружжя. Однак стягувач ОСОБА_2 надав рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 15.04.2013р. про визначення за ним права власності на ? частину вказаної квартири, частка ОСОБА_1 не визначена. Іншого майна немає. Оскільки державний виконавець не може самостійно визначити частку боржника в спільному майні, звернувся до суду з цим поданням.

В судове засідання державний виконавець, заінтересовані особи ОСОБА_2, ОСОБА_1 не прибули за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.379 ЦПК України суд вважає можливим розглянути подання у відсутність державного виконавця та заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.2 ст..197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає подання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 15.04.2013р. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнута грошова сума в розмірі 18907,44грн.

Рішення суду набрало законної сили 26.04.2013р. і на його підставі 29.04.2013р. стягувачу було видано виконавчий лист 2/337/111/2013.

Постановою державного виконавця Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_3 від 17.06.2013р. відкрито виконавче провадження ВП № 38478557 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа і боржнику надано строк добровільно виконати вказане рішення в строк до 24.06.2013р.

З наданих суду копій документів з виконавчого провадження вбачається, що 25.06.2013р. державним виконавцем винесено постанову про арешт усього майна боржника, відомості про обтяження нерухомого майна внесені в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, 04.08.2014р. накладено арешт на належний боржнику транспортний засіб MITSUBISI LANCER, 2007р.випуску, державний номер НОМЕР_1, оголошено його у розшук, зроблені запити щодо встановлення місця реєстрації боржника, наявності у нього іншого майна. На даний час виконавче провадження не закінчено, рішення боржником не виконано.

Крім того, судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 була придбана ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу від 29.12.1998р. в період зареєстрованого шлюбу з ОСОБА_2, у звязку з чим була спільним сумісним майном подружжя.

Однак рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 15.04.2013р., на підставі якого і було відкрито виконавче провадження, не тільки було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 18907,44грн в рахунок компенсації вартості ? частини кредитних коштів, сплачених за автомобіль MITSUBISI LANCER, що є спільною сумісною власністю подружжя, але й вирішено питання про поділ спільного сумісного майна подружжя, а саме квартири АДРЕСА_1 шляхом визнання за ОСОБА_2 права власності на ? частину цієї квартири. При цьому, суд виходив з того, що частки подружжя ОСОБА_2 у спільній сумісній власності є рівними.

Право власності стягувача ОСОБА_2 на ? частину вищевказаної квартири зареєстровано у встановленому законом порядку, що підтверджується відповідним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.6 ст.52 вказаного Закону стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до ч.1 ст.379 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця.

Оцінивши обставини справи та наявні докази на підтвердження цих обставин, суд вважає, що підстав для визначення частки боржника ОСОБА_1 в порядку вирішення питання, повязаного з виконанням судового рішення, немає.

При цьому, суд виходить з того, що квартира АДРЕСА_1, яка була придбана ОСОБА_1 в період зареєстрованого шлюбу з ОСОБА_2 вважалась спільною сумісною власністю вказаних осіб до її поділу. Після постановлення рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 15.04.2013р., яким вирішено питання про поділ вказаної квартири і за ОСОБА_2 визнано право власності на ? її частину, у відповідності до вимог ч.3 ст.372 ЦК України право спільної сумісної власності припинено і вважається, що вказана квартира належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності з урахуванням того, що їх частки є рівними, що і було встановлено рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 15.04.2013р.

Таким чином, підстав для визначення частки ОСОБА_1 в майні у вигляді вищевказаної квартири на стадії виконання даного рішення немає, оскільки така частка фактично визначена вищевказаним судовим рішенням.

Той факт, що в резолютивній частині вказаного судового рішення не було визначено частку майна, що належить ОСОБА_1 після поділу спільного майна подружжя у вигляді вищевказаної квартири, не є підставою для вирішення цього питання в порядку виконання судового рішення, оскільки фактично в даному випадку йдеться питання про зміну змісту рішення суду, що є недопустимим на стадії його виконання.

Суд вважає, що з урахуванням характеру та суті даного питання воно може бути вирішено в порядку ст.220 ЦПК України (додаткове рішення суду) за наявності на то підстав, передбачених ч.1 цієї статті.

На підставі вищевикладеного, в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.11,52 Закону України «Про виконавче провадження», ст.209,210,379 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання Хортицького ВДВС Запорізького міського управління юстиції про визначення частки майна ОСОБА_1 у майні, яким вона володіє спільно з іншими особами - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в Апеляційний суд Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:

13.08.2015