Справа № 308/2785/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

30 квітня 2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

судді Микуляк П.П.

при секретарі Остич Л.В.

з участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виготовлення дитині проїзного документа для виїзду за кордон та на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеною позовною заявою, мотивуючи її тим, що з 1993 року по 2008 року вона перебувалась в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, під час шлюбу у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Після розлучення син проживає з нею та теперішнім її чоловіком ОСОБА_4

Відповідач вихованням сина не займається, матеріально не забезпечує, не приймає участі у його фізичному, духовному та моральному розвитку дитини. Життям дитини взагалі не цікавиться, всі питання щодо виховання сина вона вирішує самостійно. Син ОСОБА_5 часто хворіє простудними захворюваннями, для лікування та профілактики яких, за рекомендацією лікарів, необхідне періодичне перебування дитини на морі. Виїзд сина за кордон, на думку позивачки, вочевидь також сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на його інтелектуальному розвитку, як особистості.

З метою оздоровлення дитини вона має намір вивезти сина на відпочинок за кордон до родичів її теперішнього чоловіка в Азербайджан, однак отримати згоду від батька дитини ОСОБА_2 на виготовлення проїзного документа та виїзду дитини за кордон вона не може через неприязні відносини між ними та його тривалу відсутність за місцем проживання.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила суд ухвалити рішення, яким надати їй дозвіл на виготовлення проїзного документа для виїзду за кордон для сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_2. Надати дозвіл на короткочасні виїзди сина за межі державного кордону України, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, до досягнення дитиною повноліття. Проти винесення заочного рішення представник не заперечила.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засіданні не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому в порядку ст. 169 ч.4 ЦПК України, суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків:

З досліджених матеріалів справи слідує, що з 1993 року по 2008 рік ОСОБА_1 (попереднє прізвище ОСОБА_2) ОСОБА_6 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі. 08.07.2008 року між подружжям шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ЕД №063514, виданим 08.07.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Луганської області.

За час шлюбу у подружжя народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, - свідоцтво про народження серії 1-ЕД №166956 від 22.05.2001 року.

В судовому засіданні встановлено, що малолітній син ОСОБА_5 після розірвання шлюбу батьків, проживають разом з матірю ОСОБА_1, батько дитини проживає окремо, він не цікавиться її фізичним, духовним та моральним розвитком.

Неповнолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, часто хворіє застудними захворюваннями. Згідно довідки ЛКК Ужгородської міської дитячої поліклініки №3/19 від 03.03.2015 року ОСОБА_5 потребує лікування в умовах морського клімату. Мати дитини ОСОБА_1 має намір тимчасово виїжджати з неповнолітнім сином за кордон на відпочинок та оздоровлення, однак батько дитини ОСОБА_2 згоди для такого виїзду та оформлення дозвільних документів для виїзду за кордон не надає.

У відповідності до ст.150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей, предметом їх основної турботи та основним обовязком є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відпочинок та оздоровлення є важливою складовою життя дитини, спрямований саме на всесторонній розвиток дитини.

У відповідності до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ч.3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідне положення закріплено і в п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року, - виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Отже, чинне законодавство, передбачаючи випадки недобросовісного відношення до батьківських прав одного із батьків дитини, визначив можливість виїзду дитини за кордон на підставі судового рішення.

Також, згідно абз.1 та 2 ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Згідно абз.4 ч.2 ст.4 цього Закону - проїзний документ на дитину оформляється на три роки або до досягнення дитиною 18-річного віку.

Оцінивши в сукупності зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, враховуючи, що у відповідності до ч.1 ст.141 СК України батько і мати мають рівні права та обовязки щодо дитини, приймаючи до уваги, що сторони - батьки неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, не можуть знайти спільної згоди щодо виїзду останнього за межі України, суд приходить до переконання, що позовна заява підлягає до задоволення, зокрема слід надати дозвіл матері ОСОБА_1, без згоди батька ОСОБА_2, на виготовлення проїзного документу на дитину (паспорту громадянина України для виїзду за кордон) для неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та перетину державного кордону України (виїзду за кордон) неповнолітнім без дозволу (згоди) та супроводу його батька ОСОБА_2 до досягнення дитиною повноліття. Задоволення вимог не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує безпосередньо права та інтереси неповнолітньої дитини.

У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року, ст.ст. 4, 5, 14, 60, 88, 224, 226, 227, 233, 294 ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Надати дозвіл матері ОСОБА_1 на виготовлення проїзного документу на дитину (паспорту громадянина України для виїзду за кордон) для неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_2, до досягнення дитиною повноліття.

Надати дозвіл неповнолітньому ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, виїжджати за межі України без дозволу (згоди) та супроводу батька ОСОБА_2, до досягнення повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Микуляк П.П.