АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.

суддів: Усика Г.І., Шахової О.В.

при секретарі Троц В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, діючого у власних інтересах та інтересах Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізинг ІТ-СПВ» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26.02.2015 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізинг ІТ-СПВ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал Таймс», ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації, -

В С Т А Н О В И Л А :

Справа № 761/31973/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц-796/6398/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Кондратенко О.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
В жовтні 2014 року ОСОБА_1, ПАТ «Лізинг інформаційних технологій» та ТОВ «Лізинг ІТ - СПВ» звернулись до суду із заявою, з послідуючими уточненнями, в якій просили: визнати поширену та розміщену інформацію ОСОБА_2, TOB «Капітал Таймс» в мережі Інтернет на інформаційному сайті ТОВ «Капітал Таймс» в статтях під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_1», «ІНФОРМАЦІЯ_2» недостовірною та такою, що порочить честь, гідність ОСОБА_1, ділову репутацію ОСОБА_1, ПAT «Лізинг інформаційних технологій», ТОВ «Лізинг ІТ-СПВ» в цілому, а згідно уточнень позовних вимог позивачем наведений перелік із 46 цитат.

Визнати поширену та розміщену інформацію ОСОБА_2 та ТОВ «Капітал Таймс» в мережі Інтернет на інформаційному сайті ТОВ «Капітал Таймс» в статтях під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_1», «ІНФОРМАЦІЯ_2» такою, що порушує авторські права, честь, гідність, ділову репутацію ОСОБА_1, ділову репутацію ПАТ «Лізинг інформаційних технологій» та ТОВ «Лізинг ІТ-СПВ».

Зобов'язати ОСОБА_2 та ТОВ «Капітал Таймс» припинити дію що порушує право та відновити становище, яке існувало до порушення, а саме - видалити зазначену інформацію з зазначених статтей;

Зобов'язати ОСОБА_2, ТОВ «Капітал Таймс» за власний рахунок у місячний термін з дня набрання рішенням чинності спростувати інформацію, розміщену в мережі Інтернет на інформаційному сайті ТОВ «Капітал Таймс», в робочий день тижня, в аналогічний час у такий же спосіб, у який була поширена первинна інформація, а також шляхом розміщення на сайті повного тексту рішення суду, та поширити посилання на це через ленту Facebook " ОСОБА_2 " в мережі інтернет на сайті facebook.com.;

Зобов'язати TOB «Капітал Таймс» за власний рахунок реалізувати право на відповідь, шляхом розміщення в мережі Інтернет на інформаційному сайті ТОВ «Капітал Таймс» статті ОСОБА_1, ПАТ «Лізинг інформаційних технологій» та ТОВ «Лізинг ІТ-СПВ» з власною точкою зору щодо інформації, яка викладена в статтях, що розміщені в мережі Інтернет на інформаційному сайті ТОВ «Капітал Таймс» та розмістити посилання на таку відповідь в стрічці Facebook «ОСОБА_2» в мережі інтернет на сайті facebook.com.;

Стягнути з ОСОБА_2 та ТОВ «Капітал Таймс» сплачену суму судового збору у розмірі 243, 60 грн.

В обґрунтування заявлених вимог вказували на те, що інформація, розміщена у зазначених статтях зачіпає їх інтереси, так як є неправдивою та не відповідає дійсності, є недостовірною та такою, що порочить гідність, честь ОСОБА_1 та ділову репутацію ПАТ «Лізинг інформаційних технологій», ТОВ «Лізинг ІТ-СПВ» та завдає матеріальної шкоди вказаним підприємствам, ставить їх під загрозу банкрутства.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 26.02.2015 відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізинг ІТ-СПВ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал Таймс», ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням суду, ОСОБА_1 у власних інтересах та інтересах ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій» та ТОВ «Лізинг ІТ-СПВ» подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про незаконність і необґрунтованість рішення суду у зв'язку із порушенням норм матеріального та процесуального права. Позивачі не погоджуються із висновками суду, оскільки, суд не в повному обсязі дослідив обставини справи. Зокрема, в позовній заяві (нової редакції) були наведені окремі спірні висловлювання в загальній кількості 46 штук, які поширені відповідачами та відповідно до якої групи порушень належить кожне з висловлювань. З метою класифікації порушень законодавства відповідачами, оскаржувані відомості в позовній заяві розділені на 4 групи, а тому висновок суду про відсутність конкретизації позовних вимог вважає безпідставним. Стосовно позовної вимоги, яка стосується порушення авторський прав позивача 1 внаслідок опублікування твору, автором якого він є, то ця позовна вимога взагалі не була розглянута в суді, та не міститься в мотивувальній частині рішення. Вважає, що рішення ухвалено не об'єктивно у зв'язку із неповним дослідженням обставин справи, тому просить його скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач ОСОБА_1, діючи у власник інтересах та інтересах інших позивачів, а також представник ТОВ «Лізинг ІТ-СПВ» підтримали апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, просили рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове яким задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, звернувшись з заявами про розгляд справи у їх відсутність. Тому, в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Положеннями ст.34 Конституції України гарантовано свободу думки і слова, які означають право висловлювання думок і переконань, пошуку, вибору, одержання і поширення інформації та ідей у будь-яких формах, включаючи пресу та інші засоби масової інформації.

Стаття 9 Конституції України передбачає, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною законодавства України.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ратифікованої Україною, передбачено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

За змістом цієї норми свобода слова, висловлення своєї думки в процесі обговорення питань, що становлять громадський інтерес, є однією з найважливіших свобод людини.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст.94 ЦК України юридична особа має право на недоторканість її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

В силу ч. 1 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

А отже, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить, зокрема, її ділову репутацію.

Беручи до уваги зазначені законодавчі положення, суд при вирішенні справ про захист ділової репутації повинен забезпечити баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на недоторканість ділової репутації, судовим захистом цього права, з іншого боку.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вважав, що автором статей (ОСОБА_2.) не наведено жодного категоричного твердження. Вказані статті мають опис ситуації, яка склалася у позивачів у зв'язку із неналежним виконанням з їх боку зобов'язань, що в свою чергу, може призвести до наявності ознак злочину, що також має припущення, з боку автора. У статті викладена критична оцінка обставин, фактів і недоліків, які, будуються на вираженні суб'єктивної думки і поглядів, з боку автора, а також - викладені саме оціночні судження статті, а тому, вони не можуть розцінюватися, як викладення фактів та не потребують спростування. Крім того, позивачами не конкретизовано, яка саме інформація, зазначена у розміщених статтях ними розцінюється, як інформація, що порочить їх честь, гідність та ділову репутацію, ними зазначені повні тексти статей.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів та в повній мірі відповідають вимогам чинного законодавства.

Перевіряючи обставини справи, апеляційним судом встановлено, що 15.07.2014 та 18.07.2014 у мережі Інтернет на інформаційному сайті па сторінках ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 було розміщено статтю із заголовком « ІНФОРМАЦІЯ_1. « та статтю із заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_2»

У вказаній статті містились вислови, зокрема,:

1) «Эта история далека от изящества афер ОСОБА_7, но не лишена своего драматизма. Герой нашего повествования - он же антигерой происходящего - ОСОБА_6. Человек поистене незаурядных способностей перекладывать ответственность и изображать безвинную жертву»

2) «...гражданин [ОСОБА_6]...»

3) «Каковой она и была до недавнего времени».

4) «Итак, компания стабильно работала и приносила прибыль. Но акционеру захотелось большего».

5) «Пример суперуспеха ОСОБА_8 и интернет-компаний подтолкнул его на скользкий путь подготовки компании к продаже. Захотелось продать компанию за много-много миллионов долларов. За основу самооценки брались безумные мультипликаторы интернет-компаний и детища ОСОБА_8 (ОСОБА_9). Вот только покупателей по таким ценам не было - ведь Лизинг все-таки финансовая компания и никакого отношения к бизнес-модели ОСОБА_8 и интернет-компаний не имела. Но где живут мечты, логика не работает»

6) «Примерял лавры ОСОБА_8, оказалось - ОСОБА_7»

7) «План с продажей «чудо-компании» не сработал, и акционер решил пойти ва-банк. Он купил старый, известный когда-то, бренд интернет-торговой компании «Мегамакс» По всей видимости, он рассудил по пословице - «если гора не идет к Магомету, то Магомет пойдет к горе». Перевожу - если покупатели не хотят применять к Лизингу мультипликаторы интернет-компаний, то Лизинг станет интернет-компанией, включив в свой состав Мегамакс. История покупки последнего сама по себе интересна для журналистов и не факт, что она была вполне законна. Но к нашей истории она прямого отношения не имеет».

8) «Первая неприятность для ОСОБА_6 здесь заключалась в том, что Мегамакс требовал не только человеческих, но и значительных многомиллионных финансовых ресурсов, которых у него не было. Попытка сходу перепродать Мегамакс провалились - опять хотелка ОСОБА_6 отличалась от рыночных оценок не просто далеко, а очень и очень и очень далеко».

9) «Топ-менеджмент Лизинга был поставлен перед фактом покупки Мегамакса. Более того, ОСОБА_6 потребовал направить часть финансовых потоков Лизинга на финансирование деятельности Мегамакса. Всего на Мегамакс из Лизинга было направлены значительные средства, конечно же, за счет вымывания кредитного портфеля. То есть, начала резаться курица, которая несла золотые яйца - ОСОБА_6 пошел ва-банк. Так, мечта быстро разбогатеть обрушила действующий бизнес, который приносил хоть м небольшую, но стабильную прибыль. Не зря говорят, что «за двумя зайцами погонишься - ни одного не поймаешь» И еще: «Жадность - всякому горю начало», «В одной руке двух арбузов не удержишь», «За большим погонишься - малое потеряешь».

10) «Вина топ-менеджмента в том, что они не поставили в известность облигационеров о кардинальном изменении ситуации в Лизинге и нецелевом использовании средств, которые они тродолжали привлекать в виде продажи облигаций».

11) «Кризис лечит и калечит... души»

12) «Факт - «ОСОБА_5 не выдержал двоих». Операционный поток компании мог обслуживать только основную деятельность Лизинга, А стоимость покупки Мегамакса, зарплаты его сотрудников, аренда дополнительного помещения, проценты на новый долг взятый на новое приобретение съедало кредитный портфель Лизинга, й Лизинг стал убыточным. Возникла острая необходимость привлекать новый долг для обслуживания старых долгов. Стало не до жиру, быть бы живу. При этом и ОСОБА_6 и топ-менеджмент продолжали строить «красивую мину при плохой игре». Революция Майдана лишь вскрыла эту проблему, так как попытки разместить облигации стали тщетными.»

13) «Истинную позицию ОСОБА_6 характеризует его публичное признание»

14) «в последние месяцы деятельности компании, когда Лизинг брал деньги в долг, ОСОБА_6 уже не собирался их возвращать - это ли не мошенничество?»

15) «Итак, ситуация стала стремительно ухудшаться. Мы это увидели одними из первых кредиторов, и с целью поиска источника проблемы и скорейшего ее решения, еще 13 марта, «Капитал Таймс» подписала договор о сотрудничестве с ОСОБА_6, а также директором компании ОСОБА_11 и финансовым директором ОСОБА_12. Мы провели быстрый поверхностный дью-дилидженс без анализа первичной документации (хотя не исключаю махинации ОСОБА_6 по выводу активов компании еще в ходе обычной деятельности Лизинга) и начали предлагать ОСОБА_6 различные пути решения проблемы».

16) «В ответ на наши предложения прозвучали старые сказки о фантастической стоимости Лизинга. ОСОБА_6, с упорством известного животного, воспринимает любое общение через призму собственных хотелок и паранойи, что все только и мечтают как бы отобрать у него бизнес, а также отрицает любую логику, тем более в условиях современной Украины. Вместо спасения компании, оптимизации ее издержек и экстренного обсуждения вариантов реструктуризации долга, он, день за днем, неделя за неделей концентрировался на продаже Лизинга или Мегамакса. Хотя во время революции и военных действий с трудом можно обсуждать продажу даже более стабильных бизнесов. Увидав тщетность попыток продать Лизинг или Мегамакс, ОСОБА_6 начал «отжимать» крупных облигационеров - или дайте мне еще денег или я выведу активы, а вам оставлю пустую компанию с кучей долгов».

17) «ОСОБА_6 раскопал где-то понятие «право контроля» над компанией. Понимает он его просто как право собственника "кинуть" кредиторов - облигационеров, сотрудников, контрагентов. «Право собственника», вопреки логике и закону, поставить себя первым в очереди должников, всех прочих задвинув на второй план. Например, вот если вы купите Лизинг, то купите бизнес без долгов, так как сможете вывести все активы, а долги оставить на банкроте. И пусть судятся В качестве примера для подражания и применения «права контроля» (права кинуть) ОСОБА_6 многократно называет «Караван», «Ева», «Пузата Хата», АИС, «Велика Кишеня», «Ситиком». Хотя на самом деле не все из этих примеров похожи на ситуацию Лизинга, ОСОБА_6 скорее пытается реализовать сценарий некоторых банков и КУА, когда их собственники хорошие активы выводили на себя, а плохие оставляли кредиторам».

18) «ОСОБА_6 при этом отказывается признавать известный факт - облигации Лизинга обеспечиваются кредитным портфелем компании, а топ-менеджеры гарантируют исполнение этого условия. Это было ключевым условием выпуска и продажи облигаций Лизинга. То есть кредитный портфель - это по сути собственность всех облигационеров пропорционально размещенным облигациям, а не собственность ОСОБА_6 как акционера компании».

19) «Сейчас ОСОБА_6 исполняет обязанности директора, а до этого их исполнял де-факто, и взял на себя полную ответственность за судьбу компании, в том числе уголовную. И действует в первую очередь как должностное лицо компании, а не акционер. Нецелевое использование средств облигационеров на личные прихоти и фантазии является грубейшим и преступным нарушением соглашения между Лизингом и его кредиторами, которое прописано в выпуске облигаций».

20) «Кстати, ОСОБА_6 угрожал доразместить оставшиеся почти 76 млн.грн. в свою пользу условно за одну копейку чтобы стать основным облигационером и обесценить долги реальных кредиторов. Опять же известная жульническая практика - размыть реальные обязательства фиктивным долгом. Именно в качестве противодействия таким попыткам нам регулярно приходится предупреждать гражданина ОСОБА_6 об уголовной ответственности за свои действия»,

21) «Звучали и еще более откровенные предложения - давайте поделим всех облигационеров на «лояльных» и «нелояльных». У первых возьмем еще ям вторых выкупим облигации с дисконтом 80-90%, либо оставим им пустышку, переведем все активы в новую компанию. Последнее «предложение» прозвучало публично и после вышеозначенном пресс-конференции. Скорее всего ОСОБА_6 обсуждал подобное «решение проблемы» с топ-менеджментом, что и подвигло их искать цивилизованное решение проблемы долговой проблемы облигационеров на стороне».

22) «Более того, ОСОБА_6 выдвинул, лично в мой адрес, публичные обвинения в вымогательстве и даже умудрился написать заявление об этом в милицию. Я не собираюсь отвечать на эту клевету, так как подобные обвинения абсурдны. Если каждое коммерческое предложение называть вымогательством, то на этом все бизнес-отношения закончатся. Тем более, что я действую в первую очередь в интересах своих клиентов и всех облигационеров ».

23) «ОСОБА_6 «накормил» облигационеров сказками о «прекрасном кипрском сценарии».

24) «Фактически это еще одно неконкретное предложение ОСОБА_6 «надо всем объединиться и решить проблему». Раскрываю суть происходящего - ОСОБА_6 ищет, кто бы ранил его проблему, кем бы прикрыть собственную бизнес несостоятельность. Сначала он прикрывал ее топ-менеджментом: «Все что было до 13 марта это не я и проблема не моя. За это должны нести ответственность ОСОБА_11 и ОСОБА_12». Потом он решил прикрыться крупными облигационерами, а когда понял, что и это не получается, то теперь апеллирует к мелким облигационерам и общественности Когда и этот метод не пройдет, что ему дальше останется делать? У меня есть серьезные опасения, что ОСОБА_6 на всех «обидится» и попытается скрыться из Украины с тем, что ему удастся стащить у кредиторов».

25) «Кстати, как мне передали сотрудники компании, буквально накануне ареста счета, ОСОБА_6 умудрился снять с него в виде финпомощи, себе любимому, почти 300 тыс.грн. («право контроля» в действии?). Да и компанию «Лизинг ИТ Сервис» он создал заранее. Интересно, как это ОСОБА_6 умудрился предсказать арест счетов. Скорее это выглядит как осознанная подготовка к выводу активов, которая сейчас лишь объясняется «провидческими способностями» ОСОБА_6. Только почему он не предполагал «плохого поведения» ОСОБА_11, с которым вместе мирно работал многие гады. И не ожидал «бегства» ОСОБА_12, который согласно соглашения от 13 марта планировался стать директором Лизинга».

26) «Фактически, после появления Лизинг Сервиса и перевода деятельности на него, ссылка на проблемы в компании из-за ареста счетов не работает. Более того, такие действия ОСОБА_6 как раз и оправдывают арест счетов, подтверждая опасения подавших в суд кредиторов и судьи. Повторюсь - проблема не в отсутствии денег, а в нежелании их возвращать»

27) «18 апреля не выплатила очередной купон по своим облигациям. Вернее выплатила, но лишь в очень малой части. Следствию еще предстоит разобраться с тем, кому была произведена такая выплата и почему такая выплата не была сделана пропорционально между всеми облигационерами, если уж компании не хватало денег. Почему одним были выплачены купоны, а другим нет. Вполне возможно, что, таким образом ОСОБА_6 обеспечил выплату лишь близким к себе облигационерам, а также самым мелким, чтобы не «вякали», а всех прочих решил «отжать на дисконты» - под выстрелы Майдана выкупить свои долги за бесценок и стартовать с чистого листа, без долгов»

28) «... значительную текущую задолженность Лизинга, в том числе по обратному выкупу облигаций и с учетом курсовой разницы. Кстати, все оформлено договорами, так как на других условиях наши клиенты просто бы не покупали облигации Лизинга - и ОСОБА_6 на пресс-конференции утверждая обратное, вводит всех в заблуждение. Достаточно исков только наших клиентов, чтобы в любой момент, начиная еще с марта признать компанию банкротом».

29) «Жертвой фантазий ОСОБА_6 являются 62 облигационера, в том числе 44 физлица, на руках которых облигаций более чем на 24 мл. грн. плюс более миллиона гривен невыплаченных процентов, а также многочисленные сотрудники и контрагенты. В компании проблемы - нет денег выплачивать не только долги, но и проценты. Вернее, деньги есть, но нет желания. Деньги выплачиваются только «лояльным» облигационерам и сотрудникам. Возможно, что эти деньги также сейчас используются для оплаты счетов юристу, который подключился к войне ОСОБА_6 против облигационеров. Что ж, тем самым, все они становятся соучастниками и ОПГ».

30) «ОСОБА_6, осознав неспособность продать Лизинг или Мегамакс по зашкаленным мультипликаторам, перешел к плану Б - шантажу крупных облигационеров»

31) «это известная логика жуликов делить тех, кому они должны на лояльных и нелояльных дабы оправдать свои последующие действия по доведению компании до банкротства».

32) «... этот «замечательный бизнес»»

33) «ОСОБА_6 упорно твердит - долги ничего не стоят, так как их можно не отдаешь Поэтому компания стоит дорого, так как бизнес очень хороший. Позиция крутых облигационеров - долга отдавать нужно пропорционально между всеми облигационерами. Поэтому готовы обсудить схему реструктуризации, но обязательно с получением контроля. И тогда уже доинвестировать в Лизинг Схема обмена облигаций на акции не для всех возможна чисто с юридической точки зрения. Однако, ОСОБА_6 упорно угрожает - или дайте деньги мне или выспите компанию или я выведу активы»

34) «На сейчас, ни одного конкретного предложения от ОСОБА_6 так и не поступило. А предложения крупных облигационеров называются «вымогательством». Отсюда делаю вывод - ОСОБА_6 тянет время с целью активного использования финансовых ресурсов компании в своих личных целях (для чего был создана компания Лизинг Сервис), а также запугивания облигационеров с целью продать облигации за копейки. Интересно при этом, что перестали работать сайты компании http://leaseit.ua/ и http://corp.leaseit.ua/ где информацию о компании и ее облигациях могли получить все желающие, в том числе, кто имеет на это полное право. Заметают следы?»

35) «Так кто же господин ОСОБА_6 - мечтатель или мошенник? Ответ помогут найти журналисты и следователи».

36) «В заключение добавлю один важный штрих к психотипу ОСОБА_6, который поможет объяснить хотя бы часть его странного поведения - он является поклонником ОСОБА_14 Да-да, того самого. Который сейчас то ли в Ростове готовится к очередному объявлению что он живой, то ли в Сочи со своей молодой внебрачной женой»

37) «ІНФОРМАЦІЯ_2 (пунктуация и орфография автора сохранены)»

38) ««Я никогда не имел какого-либо доступа к клиент-банку, и никогда не занимался движением денег. Но решение о покупке Мегамакс я принимал лично. Все остальное в статье это чистая правда (с публицистическим отклонением), кроме как Я НИКОГДА НЕ ГОВОРИЛ О ВЫВОДЕ АКТИВОВ С ЦЕЛЬЮ ВЫВЕСТИ НАВСЕГДА, ТОЛЬКО С ЦЕЛЬЮ НАОБОРОТ ПОСЛЕДУЮЩЕГО РЕШЕНИЯ ВОПРОСОВ С ДЕРЖАТЕЛЯМИ ОБЛИГАЦИЙ, ЭТО ДЕЙСТВЕННЫЙ ВАРИАНТ КОТОРЫЙ ПОЗВОЛЯЕТ ПОЛУЧИТЬ ПЕРЕДЫШКУ - УВЕРНУТЬСЯ ОТ УДАРА И НЕ УМЕРЕТЬ Это все равно что увернуться от выстрела если в вас стреляют А в нас сейчас именно стрельнули - поддельными печатями, левыми договорами и покупными (некорректно написал) решениями судов. Все остальное описанное в статье имеет право на правду. О контроле клиент-банка кем-то лично некорректно вести речь. Я его в глаза не видел в жизни, а все операции которые мы когда-то делали - они регламентные, повторяющиеся из месяца 8 месяц. А остальное каждый в рамках своего участка работ и своих полномочий давал указания - например я к движению по облигациям никогда отношения не имел. Вообще мы работали слажено и нормально пока не началась вавка в голове ОСОБА_11 и пока не пошел период кризиса ликвидности (высоких ставок).

Ну и укажите пожалуйста, если можно в конце статьи как поправка от меня - что Лизинг ИТ Сервис является 100% дочерней компанией, и я уведомил открыто всех облигационеров что я это сделал, хотя вроде у меня нет таких обязательств и у меня есть право делать реструктуризацию компании для ее нужд»»

39) «ОСОБА_6 действительно устно поставил нас в известность о создании Лизинг ИТ Сервис через много дней после появления компании. Однако ни один из наших клиентов и облигационеров такого «уведомления» от ОСОБА_6 не получал».

40) «Первая же фраза также вызывает недоверие: «Я никогда не имел какого-либо доступа к клиент-банку, и никогда не занимался движением денег». Тогда кто принял решение и осуществил транзакцию о выводе с Лизинг ИТ почти 300 тыс. грн. накануне ареста счетов.»

41) «Но зло цветочки. Ягодка же здесь:»

42) «ОСОБА_6 создал новую компанию Лизинг ИТ сервис»

43) «При этом весь портфель кредитов с Лизинг ИТ был передан на Лизинг ИТ Сервис для сбора платежей с оплатой в 2016 году! Что очень важно - оплата возможна не только деньгами, но и облигациями!!!»

44) «Непонятно зачем ОСОБА_6 предусмотрел такую возможность оплаты облигациями - ведь Лизинг ИТ Сервис планирует получать от заемщиков деньги, а не облигации. То есть это осознанное действие ОСОБА_6».

45) «В результате этой схемы облигационеры и другие кредиторы останутся ни с чем, а ОСОБА_6 получит весь денежный поток от кредитного портфеля. И если такая возможность зачем-то прописана, значит о ней ОСОБА_6 думал заранее и сознательно готовится ней»

46) «Ещё раз предупреждаю всех сотрудников Лизинга о высоком риске реализации подобного мошеннического сценария и об отказе от соучастия в нем» (т.1 а.с.8-12, 129-145)

Перш за все, колегія суддів звертає увагу на те, що виділені позивачами твердження для спростування є практично повним текстом публікацій, а отже обґрунтованим вбачається висновок суду першої інстанції про відсутність конкретизації інформації, що порочить честь, гідність та ділову репутацію.

З наведених тверджень також вбачається, що автором статті переважно здійснюється оцінка дій ОСОБА_1, як керівника юридичних осіб, автором наводиться суб'єктивна оцінка наведеним фактам, як одним із власників облігацій. Застосовані ним мовностилістичні засоби, свідчать про здійснення критики у саркастичній формі, проте, не вбачається брутальної, принизливої чи непристойної форми вираження думок автора.

Відомості, що містяться в текстах не є образою, наклепом, неправдивою інформацією чи відомостями, а містять лише інформацію відносно позивача ОСОБА_1, та висловлену суб'єктивну думка з цього приводу, власні переконання автора ОСОБА_2, критичну оцінка певних фактів щодо ситуації, яка склалася в результаті здійснення керівництва позивачем ОСОБА_1, а також оціночні судження автора, з використанням його права на свободу висловлювання. При цьому, найменування позивачів - юридичних осіб, використовуються лише в контексті оцінки діяльності ОСОБА_1, тому вказана інформація не є такою що порушує ділову репутацію юридичних осіб.

Зі змісту інформації вбачається, що відповідач не робив тверджень і висновків, а навпаки висловлював свої припущення, критичну оцінку певних фактів щодо ситуації, яка склалася навколо позивача, а не твердження про будь-які фактичні дані, висловлював свою думку щодо портрета позивача ОСОБА_1 з питань, які представляють громадський інтерес, і є нічим іншим як суб'єктивною думкою відповідача з приводу подій навколо позивача.

Таким чином, автором статті переважно викладена критична оцінка наведених фактів, які є вираженням його суб'єктивної думки і поглядів. Така особлива форма подання мала на меті забезпечити, щоб інформація мала особливо сильний вплив на пересічного читача, а тому автор не може вважатися таким, що перевищив межі своєї свободи вираження через те, що обрав таку особливу форму викладення.

Як вказує Європейський суд прав людини, Стаття 10 захищає не тільки сутність поглядів та інформації, що висловлюються, але й також форму, в якій вони розповсюджуються (Рішення від 23.05.1991 «Oberschlick» проти Австрії» п.57). Журналістська свобода, зокрема, також включає можливе застосування перебільшення або навіть провокування. (Рішення від 26.04.1995 «Prager» та «Oberschlick» поти Австрії, п.38, також Рішення у справі № 38432/97 «Thoma» проти Люксембург, п.п. 43-45).

У багатьох справах, які стосувалися цивільних або кримінальних проваджень проти журналістів та засобів масової інформації, Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював важливість свободи преси, яка є особливо важливою для концепції демократичного суспільства. Відповідно на засоби масової інформації полягає обов'язок розповсюдження інформації та поглядів, які громадськість має право отримувати. Так у рішенні по справі Гаведа проти Польщі Суд нагадує, що свобода вираження становить одну з важливих основ демократичного суспільства, є основоположною умовою його розвитку та самореалізації кожної особи. Хоча свобода вираження може підпадати під виключення, вони мають тлумачитися вузько, а необхідність будь-якого обмеження повинна бути переконливо доведена (Рішення від 26.11.1991 у справі «Обзервер» і «Гардіан» проти Сполученого Королівства).

Національне законодавство також містить ряд норм, які здійснюють захист права на свободу думки і слова.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Відповідно до ч.2 ст. 47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 19 постанови «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Аналіз зазначеного національного законодавства і практики його застосування свідчить про те, що межі свободи вираження думок залежать від їх змісту та від того, чим займається особа, стосовно якої ці думки висловлені.

В даному випадку, позивач ОСОБА_1 обіймаючи посаду керівника певної юридичної особи, мав передбачати здійснення оцінки своєї діяльності іншими особами, зокрема, власниками облігацій, які є зацікавленими в результатах його роботи.

Твердження ОСОБА_1 про порушення його авторських прав не можуть бути прийняті до уваги суду в якості підстав для скасування рішення, оскільки в ході розгляду справи позивачем не було надано доказів порушення авторських прав, оскільки ним не заперечувалось здійснення переписки з відповідачем ОСОБА_2, а текст такої переписки в матеріалах справи відсутній.

Позовна вимога про зобов'язання TOB «Капітал Таймс» за власний рахунок реалізувати право на відповідь також не підлягає задоволенню, оскільки вказане право не вбачається порушеним, так як відсутні дані про реалізацію позивачем такого права і наявність перешкод з боку даного відповідача.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За наведених обставин, колегія суддів може погодитись з висновком суду першої інстанції про відсутність порушеного права позивачів, яке б підлягало захисту у судовому порядку.

Отже, суд повно і об'єктивно з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін зібраними у справі доказами, яким дав належну правову оцінку. Оскаржуване рішення постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, діючого у власних інтересах та інтересах Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізинг ІТ-СПВ» - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26.02.2015 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: