Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №243/2205/15-ц
Справа № 22-ц/778/3480/15 Головуючий у 1-й інстанції: Руденко Л.М.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Савченко О.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

ОСОБА_1,

При секретарі: Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Слов'янської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 09 квітня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що з 26 листопада 2011 року по 06 жовтня 2014 року він та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, у якому 18 травня 2012 року народився син ОСОБА_4, який після розлучення залишився проживати з відповідачем. Зазначав, що фактично із самого моменту розлучення ОСОБА_3 перешкоджала йому у вихованні та спілкуванні з сином, створювала штучні перешкоди, чим порушила його права як батька. Будь-які спроби налагодити стосунки з сином закінчуються конфліктами з відповідачем. Просив зобов'язати ОСОБА_3 не чинити йому перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з сином та визначити наступні способи його участі у вихованні за попередньою домовленістю з матірю дитини: першу та третю неділю місяця з 10.00 години до 19.00 години, другу та четверту суботу місяця з 10.00 години до 19.00 годний, за місцем проживання батька у відсутності матері дитини.

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 09 квітня 2015 року позовні вимоги залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі про скасування судового рішення і ухвалення нового про задоволення позову ОСОБА_2 посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

В засіданні апеляційного суду, яке відбувалося в режимі відеоконференції 21 травня 2015 року відповідач заперечувала проти апеляційної скарги і зазначала, що ніяких перешкод у спілкуванні з дитиною не чинить позивачеві, останній сам не бажає приймати участь у вихованні сина.

У звязку із відсутністю в матеріалах справи відомостей про обстеження органами опіки і піклування умов проживання батька дитини з метою усунення неповноти судового розгляду ухвалою апеляційного суду від 21 травня 2015 року зобовязано службу у справах дітей Словянської міської ради обстежити умови проживання позивача ОСОБА_2, справу призначено до повторного слухання на 2 липня 2015 року, про що сторони і їх представники були повідомлені головуючим при оголошенні відповідної ухвали в судовому засіданні.

У судове засідання, призначене на 2 липня 2015 року, відповідач і її представник не зявилися, причини неявки суду не повідомили. Колегія суддів визнала причини неявки відповідача і її представника у повторне засідання апеляційного суду неповажними і такими, що не перешкоджають продовженню розгляду справи по суті.

Служба у справах дітей Словянської міської ради просила розглянути справу за її відсутності, про що направила апеляційному суду відповідну заяву. При вирішенні спору між батьками просила врахувати інтереси дитини (а.с.78)

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Преамбулою, ст.ст.5, 9 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточені, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Держава поважає відповідальність, права і обов'язки батьків належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення прав дитини і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються, держава поважає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками підтримувати на регулярній основі відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведений факт чинення відповідачем перешкод щодо можливості бачитися зі своїм сином.

Однак, такий висновок суду першої інстанції не відповідає встановленим у справі обставинам, зроблений з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Так, ст.141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч.2, 3 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно частини 3 статті 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року, N 2402-III батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

По справі встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 26 листопада 2011 року, рішенням суду від 6 жовтня 2014 року шлюб розірвано. За час шлюбу 18 травня 2012 року у них народився син ОСОБА_4, який після розлучення залишився проживати з відповідачем (а.с.7-10).

Судовим рішенням з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 стягуються аліменти у розмірі ? частки всіх видів заробітку (а.с.11).

Відповідно до ч.1, 2 ст.15 Закону України "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Статтею 158 СК України визначено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

За заявою позивача ОСОБА_2 рішенням виконавчого комітету Словянської міської ради №13 від 27 листопада 2014 року встановлений порядок участі батька у вихованні і спілкуванні з малолітнім сином за попередньою домовленістю з матірю дитини: перша та третя неділя місця з 10 до 19 години, друга та четверта субота місяця з 10 до 19 години за місцем проживання батька у відсутності матері дитини (а.с.12).

В період часу з грудня 2014 року по березень 2015 року позивач звертався зі скаргами на адресу начальника Служби у справах дітей Словянської міськради з приводу не виконання відповідачем рішення виконавчого комітету (відповідач змінила місце проживання, не допускає до сина, відключає телефон, коли він намагається додзвонитися до неї для зустрічі з сином) (а.с.14-15).

У грудні 2014 року позивач звертався до завідувача дитячого дошкільного виховного закладу №30 «Казка» для побачення з дитиною, проте в цей період часу хлопчик дитячий садочок не відвідував, оскільки, зі слів матері, хворів (а.с.16).

Відповідно до ч.1, 2 ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення).

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Висновком орган опіки та піклування виконавчого комітету Словянської міської ради від 30.03.2015 року №29/01-291 встановлено, що батьки дитини не дійшли згоди щодо порядку участі батька у вихованні малолітнього сина. ОСОБА_3 відмовилася від отримання рішення комісії від 06.11.2014 року з цього питання. На повторне засідання комісії, призначене на 15.01.2015 року, не зявилася (а.с.38).

За таких обставин висновки суду першої інстанції про недоведеність позовних вимог не відповідають фактичним обставинам справи. Колегія суддів вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст.171 СК України постановити рішення щодо участі позивача у вихованні свого неповнолітнього сина всупереч думці матері у відповідності з рішенням комісії з питань захисту дітей.

Даних, які б негативно характеризували позивача і унеможливлювали його участь у вихованні малолітнього сина, матеріали справи не містять, а тому його участь у вихованні неповнолітнього сина не суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

За ухвалою апеляційного суду від 21 травня 2015 року служба у справах дітей Словянської міської ради Донецької області провела обстеження умов проживання позивача ОСОБА_2, про що склала відповідний акт від 17 червня 2015 року, із якого вбачається, що батько дитини позивач ОСОБА_2 проживає разом зі своїми батьками ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в трикімнатній квартирі №77 в будинку №8 «а» по вулиці Чубаря, міста Словянська. Загальна площа квартири становить 65,2 кв.м, санітарно-гігієнічні умови задовільні: в кімнатах чисто, охайно, затишно. Кімнати обладнані меблями та сучасною побутовою технікою. Для дитини відведена окрема кімната, в якій розміщено дитяче ліжко, шафа, комод. В наявності комплекти дитячої постільної білизни, одяг, іграшки, дитячі книжки. Для дитини створені умови для повноцінного розвитку, відпочинку та ігор (а.с.85-87).

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та визначення його участі у вихованні сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом встановлення побачень з дитиною за попередньою домовленістю з матірю дитини ОСОБА_3 першу та третю неділю місяця з 10-00 до 19-00, другу та четверту суботу місця з 10-00 до 19-00 за місцем проживання батька у відсутності матері дитини.

Керуючись ст. ст.307,309,314,317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 09 квітня 2015 року по цій справі скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_2 перешкоди у спілкуванні з сином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 у спосіб, визначений рішенням Словянської міської ради №31 від 27 листопада 2014 року, а саме: за попередньою домовленістю з матірю дитини першу та третю неділю місяця з 10-00 години до 19-00 години, другу та четверту суботу місяця з 10-00 години до 19-00 години за місцем проживання батька у ІНФОРМАЦІЯ_2 «а», квартира 77 у відсутності матері дитини.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: