Справа № 626/1205/15-ц
Провадження № 2/626/470/2015
03.08.2015 року м. Красноград
Красноградський районний суд Харківської області у складі:
головуючої судді Болотової Л.І.
при секретарі Кузнецовій О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Краснограді, у відсутність сторін, цивільну справу за позовом ПАТ "УкрСиббанк»" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ПАТ "УкрСиббанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до укладеного договору поруки №230931 від 25.09.2008 року поручитель ОСОБА_2 зобов'язалася відповідати, як солідарний боржник, за виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань за кредитним договором.
Відповідно до укладеного договору поруки №230864 від 25.09.2008 року поручитель ОСОБА_3 зобов'язалася відповідати, як солідарний боржник, за виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань за кредитним договором.
Свої зобов'язання банк виконав в повному обсязі, в свою чергу ОСОБА_1 з вересня 2014 року не виконує взяті на себе зобов'язання, в результаті чого станом на 20.05.2015 року виникла заборгованість в розмірі 1369,24 доларів США, з яких:
1319,79 доларів США-кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість по кредиту з вересня 2014 року-749,12 доларів США,
49,45 доларів США-заборгованість по процентам.
Крім того за несвоєчасне погашення кредиту та процентів нараховано пеню, яка станом на 20.05.2015 року становить 2683,78 грн. (2411, 12 грн.пеня за прострочення сплати кредиту, 272,66 грн.-пеня за прострочення сплати процентів)
Таким чином позивач просить стягнути солідарно з відповідачів суму боргу за кредитом і процентами в розмірі 1369,24 доларів США і пеню за несвоєчасне погашення заборгованості в розмірі 2683,78 грн., а також стягнути з відповідачів суму сплаченого судового збору.
Представник позивача просив позов задовольнити, розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, про що подав до суду заяву.
Відповідачі в судове засідання не з'явились, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України, тому згідно ст. 224 ЦПК України, суд вважає необхідним винести заочне рішення по справі на підставні наявних у справі доказів.
Перевіривши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до п.1.1.1 Договору підписуючи цей Договір позичальник погоджується з викладеною у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників пропозицією Банку надати кредит на умовах, встановлених в Договорі і Правилах (а.с.11-23).
Згідно п.1.2.6 Договору ОСОБА_1 зобов'язувався здійснювати погашення кредиту та сплачувати відсотки за його користування відповідно до Графіку погашення кредиту Додаток №1 до Договору) (а.с.8-10).
З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань позичальником між Банком і ОСОБА_2 був укладений договір поруки №230931 від 25.09.2008 року, між Банком і ОСОБА_3 був укладений договір поруки №230864 від 25.09.2008 року відповідно до яких вони зобов'язалися відповідати, як солідарні боржники, за виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань за кредитним договором.
Свої зобов'язання банк виконав в повному обсязі, в свою чергу ОСОБА_1 з вересня 2014 року не виконує взяті на себе зобов'язання, в результаті чого станом на 20.05.2015 року виникла заборгованість в розмірі 1369,24 доларів США, з яких:
1319,79 доларів США-кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість по кредиту з вересня 2014 року-749,12 доларів США,
49,45 доларів США-заборгованість по процентам.
Крім того за несвоєчасне погашення кредиту та процентів нараховано пеню, яка станом на 20.05.2015 року становить 2683,78 грн. (2411, 12 грн.пеня за прострочення сплати кредиту, 272,66 грн.-пеня за прострочення сплати процентів), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.57-67)
Відповідно Закону України «Про акціонерні товариства» №514-VI від 17.09.2008 року були внесені зміни до Статуту АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове найменування банку стало ПАТ «УкрСиббанк» (а.с.81-92), що не є реорганізацією або ліквідацією юридичної особи.
З матеріалів справи вбачається, що кредит відповідачу надавався в іноземній валюті доларах США. Згідно умов кредитного договору відповідач зобовязувався погашати заборгованість за кредитом згідно графіка в доларах США щомісячно.
Згідно ст.ст. 526, 623 ЦК зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а разі невиконання або неналежного виконання зобовязання боржником, він зобовязаний відшкодувати кредитору завдані збитки.
Тобто, належним виконанням зобовязання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором.
Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний закон держави не встановлює якихось обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.
Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до законодавства, гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак у той же час обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.
Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання і валютного контролю є Декрет Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю".
При цьому згідно зі ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Статті 47 та 49 цього Закону визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу.
Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 30. 03. 2012 року " Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" визначено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті, суд в резолютивній частині рішенні зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК.
Верховним Судом України в постанові від 24 вересня 2014 року у справі за № 6-145цс14, висловлено правову позицію, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. У ній, зокрема, зазначено, що грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. В силу положень ст.ст. 192, 533 ЦК України та ст. 5 Декрету КМУ від 19.02.1993 року №15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю", вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність у банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини стягнути грошову суму в іноземній валюті.
Виходячи з того, що виконання договірних зобовязань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, то разом із стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за користування кредитом в іноземній валюті, оскільки такий процент не є фінансовою санкцією, а платою за користування грошима.
Як вбачається з банківської ліцензії №75, дозволу №75-2 і додатку до нього, виданих Національним банком України, позивач має право на здійснення операцій з валютними цінностями.
Але оскільки пеня є мірою цивільно-правової відповідальності за порушення зобовязання, фінансовою санкцією, а тому її стягувати слід в національній валюті.
Відповідно до частини 1 статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Враховуючи, що на забезпечення одного і того ж зобов'язання укладено декілька договорів поруки, в цьому випадку ч. 3 ст. 554 ЦК України не застосовується, оскільки поручителі не несуть у такому разі солідарної відповідальності між собою, а тому не можна вважати поруку їхньою спільною відповідальністю. За таких обставин кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору.
У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як підтверджений належними і допустимими доказами, відповідачі до суду не з'явилися, іншого не довели.
Згідно ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід також стягнути судові витрати по справі: суму судового збору 317,84 гривень в рівних частках з кожного (по 105,95 грн.), яка сплачена позивачем при поданні позову до суду, що підтверджуються відповідною квитанцією (а.с.1).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 169, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» -задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Красноградський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя Л.І.Болотова