Справа № 572/3383/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сарненський районний суд Рівненської області в складі :
головуючий суддя - Товстика І.В.
при секретарі - Полупан Р.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сарни цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулось із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредиту за договором в сумі 11 238,66 грн.
Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 20.12.2007 року із відповідачем було укладено договір №б/н про надання кредиту в розмірі 3800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, однак відповідач умови договору щодо належного виконання зобов'язань порушив, оскільки не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, які передбачені договором, в зв"язку з чим просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по кредитному договору від 20.12.2007 року в сумі 11 238,66 грн. та судові витрати на користь позивача.
Представник позивача ОСОБА_2 письмовою заявою підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просить розглядати справу у його відсутності, дав письмову згоду щодо заочного розгляду справи на підставі наявних доказів.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендована розписка про вручення судової повістки відповідачу за місцем проживання та поштова розписка про неможливість вручення судової повістки в зв"язку з непроживанням відповідача за останнім відомим місцем реєстрації; заяву про розгляд справи у її відсутності не подала.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, дослідивши докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом достовірно встановлено, що 20.12.2007 року між ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", та ОСОБА_1 укладено договір №б/н, за умовами якого остання отримала кредит в розмірі 3800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Відповідно до умов укладеного 20.12.2007 року договору, останній складається із заяви на видачу та обслуговування кредитної карти, Умов і правил надання банківських послуг, з якими ОСОБА_1 ознайомилася та погодилася, що вбачається із заяви позичальника, яка містить власноручний підпис відповідача, який підтверджує факт отримання повної інформації про умови кредитування в Приватбанку.
Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до положень п.6.5, п.6.6 Умов і правил надання банківських послуг клієнт зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, перевитрат платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором; у випадку невиконання зобов'язань по договору, на вимогу Банку виконати зобов'язання по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), виплаті винагороди банку.
У випадку порушення держателем або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та /або у випадку виникнення овердрафта банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення вказаних порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань, що передбачено положеннями п. 5.2. Умов і правил надання банківських послуг.
Згідно ст.ст.610,612 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом
Із довідки-розрахунку заборгованості за договором від 20.12.2007 року вбачається, що станом на 30.06.2015 року відповідач ОСОБА_1 має заборгованість, яка складається: заборгованість за кредитом - 3677,77 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 4969,82 грн., заборгованість за пенею та комісією - 1817,80 грн., штраф (фіксована частина) - 250 грн., штраф (процентна складова) - 523,27 грн, а всього загальна заборгованість по договору становить 11 238,66 грн.
Таким чином судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 порушила зобов"язання щодо виконання умов договору, оскільки не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, які передбачені договором, а тому позивач має право на стягнення заборгованості по кредиту за договором з урахуванням процентів, пені, комісії, штрафів, передбачених укладеним договором від 20.12.2007 року.
За змістом ч.1, ч.4 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору; закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Згідно ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Відповідно до п.3.13 та п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, які є невід"ємною частиною договору від 20.12.2007 року, карта дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця і за закінченням строку дії картка продовжується банком на новий строк, якщо до початку місяця закінчення строку її дії не надійшло заяви держателя про відмову від продовження строку вкладу, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.
Пунктом 6.4 Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що у випадку незгоди зі змінами правил та/або тарифів банку, позичальник зобов"язаний надати банку письмову заяву про розірвання цього договору і здійснити погашення заборгованості перед банком, в тому числі і заборгованість, яка виникла протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам. При незгоді зі списанням коштів по картрахунку письмово проінформувати банк про це протягом 35 днів з моменту списання.
Отже, сторони, укладаючи договір 20.12.2007 року, досягли згоди, що по закінченню строку його дії відповідна картка продовжується банком на новий строк, якщо раніше до початку місяця закінчення строку дії не поступило заяви держателя про відмову від продовження строку вкладу, а відтак продовжується строк дії кредитного договору, тобто, момент досягнення домовленості вважається таким, що настав.
Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові згідно ч.ч.3, 4 статті 267 ЦК України.
Суд вважає за необхідне при вирішенні даного спору керуватись правовим висновком Верховного Суду України, що висловлений постановою від 21 листопада 2012 року у справі № 6-101 цс 12, відповідно до якого позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою нею до винесення рішення судом першої інстанції.
У даному випадку відповідач ОСОБА_1 не надала доказів, які спростовують розрахунок суми заборгованості за кредитним договором, наданим позивачем, не надав власних розрахунків з даного приводу, також не подала заяву про застосування строків позовної давності.
Оскільки, позовні вимоги ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" є законними та обґрунтованими в зв"язку з порушенням його цивільних прав відповідачем, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 20.12.2007 року в сумі 11 238,66 грн. на користь позивача.
Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати по оплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача.
Суд зауважує, що виходячи із встановленого факту останнього відомого місця реєстрації відповідача в м.Сарни вул.Технічна,4 Рівненської області та відсутністю даних про реєстрацію ОСОБА_1 в с.Колоденка Рівненської району, де остання проживає на даний час і за даною адресою отримала копію позовної заяви з додатками, копію ухвали про відкриття провадження, судову повістку, підсудність даного спору відповідно до положень ч.9 ст.110 ЦПК України визначена Сарненському районному суду Рівненської ообласті.
Керуючись ст.ст.15,16,261,526,527,530,533,546,610,612,631,1050,1054 ЦК України ст.ст. 5,6,88,212-215,224-226 ЦПК України, суд -
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" 11 238 (одинадцять тисяч двісті тридцять вісім) грн. 66 коп. заборгованості по кредитному договору; 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. судових витрат по оплаті судового збору.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з дня отримання його копії, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: