УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,
суддів: Кафідової О.В., Нагорняка В.А.,Леванчука А.О., Писаної Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про зменшення заборгованості за процентами за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_6, яка діє через представника ОСОБА_7, на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 10 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_6 звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила зменшити суму процентів за кредитним договором, укладеним 07 серпня 2006 року між нею та публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк».

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 10 лютого 2015 року, відмовлено у відкритті провадження у справі.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати указані ухвали і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції, якщо було порушено порядок, встановлений для його вирішення.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_6, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що заявлені позивачем позовні вимоги вже розглянуті судом і за результатами розгляду було ухвалено рішення суду, яке набрало законної сили, у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1892/ed_2014_06_04/pravo1/T041618.html?pravo=1> суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі у звʼязку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін у спорі між тими ж самими сторонами, про той самий предмет і з тих же підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 223 ЦПК <http://www.reyestr.court.gov.ua/C:/Documents%20and%20Settings/Администратор/Рабочий%20стол/РЕЄСТР/реєєстр/nau:/ukr/1618-15|st223> після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

За змістом зазначених норм цивільного процесуального закону суд вправі відмовити у відкритті провадження у справі за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 вересня 2014 року з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» було стягнуто заборгованості за кредитним договором, у тому числі і за процентами у розмірі 15 148,25 грн.

Разом з тим вказане рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 вересня 2014 року, на яке посилаються суди, у матеріалах справи відсутнє. Інформація щодо наявності відповідного рішення також відсутня і в Єдиному реєстрі судових рішень України, що унеможливлює перевірку встановлених судами обставин та правильності висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

З урахуванням вказаного постановлені у справі ухвали підлягають скасуванню з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, з передачею питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 336 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2128/ed_2012_05_24/pravo1/T041618.html?pravo=1>, 342, 345 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2130/ed_2012_05_24/pravo1/T041618.html?pravo=1>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, яка діє через представника ОСОБА_7, задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 10 лютого 2015 року скасувати, питання про відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді: О.В. Кафідова
А.О. Леванчук
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана