№ 336/1715/15-ц
пр. № 2/336/1277/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

24 червня 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Наумові А.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Діамантбанк» (далі ПАТ «Діамантбанк») звернулось з позовом до ОСОБА_1, вказавши, що між Акціонерним банком «Діамант», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 було укладено договір про встановлення ліміту кредитування № 025С від 05.03.2008 року, відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковому рахунку № 7396 в сумі 10000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26% на рік на суму залишку заборгованості зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 04.03.2010 року. Відповідач умови договору не виконала, грошові кошти не повернула, тому рішенням суду від 01.12.2008 року з відповідача було стягнуто заборгованість в сумі 10661,11 гривня. Однак, до цього часу відповідач зобов'язання відповідно до рішення суду та умов договору не виконала, тому позивач просить стягнути заборгованість, яка утворилась після ухвалення судом рішення, в сумі 2999,14 гривень, з яких 2681,92 гривня заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 317,22 гривень пеня.

Представник позивача у судове засідання не зявився, направив до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача на підставі наданих доказів.

Відповідач у судове засідання не з'явилась, про місце та час розгляду справи повідомлявся в установленому порядку судовою повісткою, направленою за зареєстрованим місцем проживання. Керуючись ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу заочно.

При дослідженні матеріалів справи встановлено таке.

05.03.2008 року між АБ «Діамант», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 був укладений договір про встановлення ліміту кредитування (фізичні особи/максимум) № 025С. Відповідно до укладеного договору відповідачеві відкрито кредитну лінію з встановленням ліміту кредитування в розмірі 10000 гривень строком з 05.03.2008 року по 04.03.2010 року, а відповідач зобовязалась щомісяця сплачувати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотків за користування кредитом у розмірі 26% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, комісії, а також інших витрат згідно умов договору.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.12.2008 року з відповідача було стягнуто на користь ПАТ «Діамантбанк» заборгованість за вказаним договором у сумі 10661,11 гривня.

Оскільки кошти, стягнуті рішенням суду, відповідач не сплатила, станом на 31.01.2015 року існує заборгованість за період з 11.09.2008 року по 31.01.2015 року в загальній сумі 2999,14 гривень, з яких 2681,92 гривня заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 317,22 гривень пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, нараховані за період після ухвалення судом рішення.

Як вбачається з довідки державного виконавця від 29.05.2015 року кошти від ОСОБА_1 за виконавчим листом, виданим на підставі рішення суду, не надходили.

При вирішенні спору суд виходить з такого.

Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вказує ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою (штрафом, пенею).

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені наданими доказами та підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити у повному обсягу та стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» 2999,14 гривень (дві тисячі девятсот девяносто девять гривень 14 коп.) в рахунок погашення заборгованості за договором про встановлення ліміту кредитування (фізичні особи/максимум) № 025С від 05.03.2008 року; судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок (двісті сорок три гривні 60 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.І. Дацюк