Справа № 567/1081/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2015 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Мельниченко Т.М.

з участю

представника позивача адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Хорівської сільської ради Острозького району про визнання права власності на майно,

в с т а н о в и в :

в Острозький районний суд з позовом до Хорівської сільської ради Острозького району про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями звернувся ОСОБА_2, мотивуючи свою заяву тим, що його батькові ОСОБА_3 на праві власності належав житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в с. Хорів Острозького району Рівненської області по вул. Шевченка, 41 і він, як спадкоємець батька за законом має право на зазначене майно, а реалізувати його не може, так як за життя його батько не зареєстрував за собою право власності на зазначений житловий будинок з надвірними будівлями, що неможливо зробити зараз в звязку з його смертю.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просить суд визнати за позивачем, як спадкоємцем ОСОБА_3 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в с. Хорів Острозького району по вул. Шевченка, 41.

Пояснив, що ОСОБА_3, перебуваючи в шлюбі з ОСОБА_4, 01.10.1973 року придбав зазначений житловий будинок з надвірними будівлями в ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу, зареєстрував зазначений договір в Хорівській сільській раді Острозького району, однак не провів реєстрації в Рівненському БТІ.

Пояснив, що позивач є спадкоємцем ОСОБА_3 за законом та не може реалізувати свого права на спадщину в звязку з тим, що він не зареєстрував за собою право власності на будинковолодіння в Рівненському БТІ, що неможливо зробити зараз у зв'язку з його смертю.

Представник Хорівської сільської ради Острозького району в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві сільська рада позов визнала та просила розглянути справу у відсутність представника сільської ради.

Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями доведений і підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 належав житловий будинок з надвірними будівлями, які розташовані в с. Хорів Острозького району по вул. Шевченка, 41.

01.10.1973 року ОСОБА_3 придбав зазначений житловий будинок з надвірними будівлями в ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу, зареєстрував зазначений договір в Хорівській сільській раді Острозького району, однак не провів реєстрації в Рівненському БТІ.

Належність ОСОБА_3 зазначеного майна підтверджується випискою з погосподарської книги № 1 ( особовий рахунок № 0043-1 ) відповідно до якої встановлено, що житловий будинок №41 по вул. Шевченка в с. Хорів Острозького району рахується за ОСОБА_3

В судовому засіданні встановлено, що з 07.12.1952 року ОСОБА_3 перебував в шлюбі з ОСОБА_4, про що свідчить свідоцтво про одруження серії ЯУ №261235.

Відповідно до ст.. 22, 28 Кодексу про шлюб та сім'ю УРСР, що діяв станом на час укладення ОСОБА_3 договору купівлі-продажу будинку та придбання ОСОБА_3 у власність садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в с. Хорів Острозького району по вул.. Шевченка, 41, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю і в разі поділу майна, яке спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Таким чином, садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в с. Хорів Острозького району по вул.. Шевченка, 41 належав у рівних частках для ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Зі свідоцтва про смерть від 12 листопада 2013 року серії 1-ГЮ №150543 вбачається, що ОСОБА_4 померла 11 листопада 2013 року.

Відповідно до ч.1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1-3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

З витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) вбачається, що заповітів від імені ОСОБА_4 не складалось.

Відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, а відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1-3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 08.10.2015 року вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась, а отже заяви про відмову від прийняття спадщини спадкоємцями ОСОБА_4 не подавались.

З довідки Хорівської сільської ради №2338 від 07.10.2015 року вбачається, що на день смерті ОСОБА_4 разом з нею був зареєстрований та проживав її чоловік ОСОБА_3

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 на день смерті ОСОБА_4 перебував з нею у шлюбі, проживав та був зареєстрований з нею за одним місцем проживання, заяву про відмову від прийняття спадщини не подавав, а тому є таким, що прийняв спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_4

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), а відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки для ОСОБА_4 у садибному житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в с. Хорів Острозького району по вул.. Шевченка, 41 належала 1/2 частка, а отже до ОСОБА_3 перейшло право на зазначене майно, оскільки він, відповідно до ст.. 1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину, що відкрилась після її смерті, а відтак є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4

Зі свідоцтва про смерть від 27 березня 2015 року серії 1-ГЮ №174293 вбачається, що ОСОБА_3 помер 27 березня 2015 року.

В судовому засіданні зі свідоцтва про народження серії VІІ-УР №0709035 встановлено, що ОСОБА_3 був батьком ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1-3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

З витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) вбачається, що заповітів від імені ОСОБА_3 не складалось.

Відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, а відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З довідки Хорівської сільської ради №2337 від 07.10.2015 року вбачається, що на день смерті ОСОБА_3М проживав один.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що лише ОСОБА_2 до Острозької районної нотаріальної контори було подано заяву про прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_3 Згідно даних Спадкового реєстру вбачається, що заповітів від імені спадкодавця не посвідчувалось.

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), а відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки для ОСОБА_3 у садибному житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в с. Хорів Острозького району по вул.. Шевченка, 41 належала 1/2 частка, як члену подружжя та 1/2 частка, як спадкоємцю після смерті ОСОБА_4, а отже до ОСОБА_2 перейшло право на зазначене майно, оскільки він, відповідно до ст.. 1269 ЦК України подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадкування на нерухоме майно.

З матеріалів справи вбачається, що нотаріусом було відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину на садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в с. Хорів Острозького району по вул.. Шевченка, 41 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Одночасно, позивачу було відмовлено Хорівською сільською радою Острозького району у видачі свідоцтва про право власності на зазначене нерухоме майно на ім'я ОСОБА_3 у зв'язку з його смертю.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється зі смертю власника, що перешкоджає реєстрації за ОСОБА_3 права власності на майно, та враховуючи, що відповідно до норм ст. 1216, 1218, 1268 ЦК України, ОСОБА_2 має право на спадщину після смерті його батька ОСОБА_3, то за ним, як спадкоємцем за законом слід визнати право власності на садибний житловий будинок, який складається з коридору 1-1-1, кухні 1-1-2, житлової 1-1-3, житлової 1-1-4, кухні 1-1-5, загальною площею 51,6 кв.м., житловою площею 26,8 кв.м. та господарсько-побутові будівлі: прибудову "а", ганок "а1", сарай "Б", погріб "Г", вбиральню "В", огорожу №1, ворота №2, огорожу №3, вимощення "І", які знаходяться в с. Хорів Острозького району Рівненської області по вул. Шевченка, 41.

На підставі ст.. 25 п. 4, 346 ч.1 п. 11, 328, 1216-1218, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269 ЦК України, керуючись ст. 10, 57, 62, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 як спадкоємцем за законом ОСОБА_3 право власності на садибний житловий будинок, який складається з коридору 1-1-1, кухні 1-1-2, житлової 1-1-3, житлової 1-1-4, кухні 1-1-5, загальною площею 51,6 кв.м., житловою площею 26,8 кв.м. та господарсько-побутові будівлі: прибудову "а", ганок "а1", сарай "Б", погріб "Г", вбиральню "В", огорожу №1, ворота №2, огорожу №3, вимощення "І", які знаходяться в с. Хорів Острозького району Рівненської області по вул. Шевченка, 41.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_6