У Х В А Л А

27 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:Сімоненко В.М.,
Гуменюка В.І.,
Романюка Я.М.,-

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 грудня 2014 року у справі за заявою ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 29 грудня 2012 року у справі за заявою ОСОБА_4 про визнання ОСОБА_5 недієздатною,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулась до суду з вищезазначеною заявою про визнання її рідної сестри ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_5 з 1986 року працювала апаратником, оператором Вінницького «Хімпромкомбінату» і у зв'язку з великою завантаженістю та особливо шкідливими умовами праці, вона захворіла, і з того часу періодично перебувала на лікуванні у Вінницькому психоневрологічному диспансері в лікарні № 1 м. Вінниці, а також у Центральній районній лікарні Вінницького району. ОСОБА_5 за станом свого психічного здоров'я не може самостійно здійснювати свої права та виконувати обов'язки, внаслідок захворювання вона позбавлена можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними. Заявниця просила задовольнити заявлені вимоги та визнати її сестру недієздатною з 08 червня 2007 року.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 29 грудня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 29 травня 2013 року, заяву задоволено частково.

Визнано ОСОБА_5 недієздатною. Зобов'язано орган опіки та піклування Вінницької районної державної адміністрації призначити ОСОБА_5 опікуна. У визнані ОСОБА_5 недієздатною саме з 8 червня 2007 року відмовлено.

ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 29 грудня 2012 року, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно відповіді КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. О.І. Ющенка» від 24 січня 2014 року ОСОБА_5 встановлювався діагноз: «шизофренія, параноїдна форма» з 1990 року. Вказувала, що вказана інформація є нововиявленою і має істотне значення для правильного вирішення справи, оскільки визначення часу з якого ОСОБА_5 є недієздатною впливає на її права і тягне за собою певні правові наслідки.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 27 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 25 листопада 2014 року, у задоволенні заяви відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 грудня 2014 року у відкритті касаційного провадження у даній справі відмовлено.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 грудня 2014 року ОСОБА_4 порушує питання про скасування ухвалених у справі судових рішень та ухвалити нове рішення із підстав, передбачених пунктом 1 та 2 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, а саме: пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК України.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_4 посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 грудня 2010 року та від 12 січня 2011 року.

ОСОБА_4 указує на те, що правові висновки Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про застосування зазначеної норми права не є однаковими з висновками, зробленими судом касаційної інстанції в наданих для прикладу судових рішеннях, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Одночасно заявниця просить поновити строк на звернення до суду із заявою про перегляд, посилаючись на поважність причин його пропуску.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає за можливе поновити ОСОБА_4 строк на звернення до суду з заявою про перегляд судових рішень враховуючи поважність причин його пропуску. Разом з тим колегія суддів вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 та 2 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є: неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

При цьому під судовим рішенням у подібних правовідносинах слід розуміти таке, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції, з висновками якого погодились апеляційний та касаційний суди, приймаючи рішення про відмову заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, виходив з того, що відповідь КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. О.І. Ющенка» від 24.01.2014 року не є нововиявленою обставиною в розумінні статті 361 ЦПК України, оскільки, вказана відповідь не спростовує факти, покладені в основу рішення, про перегляд за нововиявленими обставинами, якого ставиться питання, та не впливає на висновок суду під час його ухвалення.

З наданих ухвал вбачається, що Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, відмовляючи у відкритті касаційного провадження, погодився з висновками суду апеляційної та першої інстанції про те, що зазначені: заявником обставини не є нововиявленими у розумінні статті 361 ЦПК України.

Тобто, висновки суду є тотожними висновкам, що викладені в оскаржуваній ухвалі.

Тому, надані заявником судові рішення не є прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, вважати заяву обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Поновити ОСОБА_4 строк на звернення до суду з заявою про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 грудня 2014 року.

У допуску справи за заявою ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 29 грудня 2012 року у справі за заявою ОСОБА_4 про визнання ОСОБА_5 недієздатною до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала Верховного Суду України є остаточною і може бути оскаржена тільки на підставі, встановленій пунктом 3 частини першої статті 355 ЦПК України.

Судді:В.М. Сімоненко
В.І. Гуменюк
Я.М. Романюк