Провадження № 2/225/1060/2015
Головуючий: суддя Челюбєєв Є.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2015 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Челюбєєва Є.В.,

при секретарі Бондарчук Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,-

ВСТАНОВИВ:

В травні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з серпня 2003 року знаходиться у шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей, доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. На теперішній час спільно не проживають, сімейні відносини припинені, у звязку з чим до суду подано заяву про розірвання шлюбу. Неповнолітні діти залишились з нею, повністю знаходяться на її забезпеченні. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньок надавати відмовляється. Їй самій приходиться нести всі витрати на утримання дітей, забезпечувати продуктами харчування, одягом, тощо. При чому, старша донька є інвалідом з дитинства, що потребує від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідач є працездатною особою, працює в Дзержинському професійному ліцеї № 73 та отримує регрес, на утриманні інших дітей не має, тому на її думку може сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів доходу щомісяця.

Позивач в судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала повністю, наполягає на їх задоволенні.

Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у його відсутності суду не надавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що сторони по справі знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 30 серпня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, за актовим записом № 167 (а.с. 7).

29 липня 2004 року від спільного проживання у них народилася донька ОСОБА_3, 16 липня 2009 року донька ОСОБА_4. Відповідно до свідоцтва про народження батьком дітей є відповідач по справі ОСОБА_2 (а.с. 8,9).

27 вересня 2003 року від спільного проживання у них народилася донька Аліна. Відповідно до свідоцтва про народження батьком дитини є відповідач по справі ОСОБА_5 (а.с. 5).

Із повідомленої позивачем в своєму позові інформації (а.с. 2-3), яка ні ким і ні чим не спростована, сторони по справі на даний час спільно не проживають, до суду подано заяву про розірвання шлюбу, неповнолітні діти проживають з матірю, позивачем по справі, повністю знаходяться на її утриманні. Проте, відповідач по справі утримувати дітей в добровільному порядку відмовляється.

При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї, батьків, дітей.

Судом зясовано, що ОСОБА_2 якими-небудь захворюваннями не страждає, на утриманні інших дітей, непрацездатних членів родини не має, є працездатною особою, працює в Дзержинському професійному ліцеї № 73 та отримує регресні виплати.

Отже, проаналізувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що в умовах зростання споживчих цін на будь які потреби, розмір аліментів, який вимагає позивач на утримання дітей, а саме 1/2 частина від заробітку щомісяця, не дозволить відповідачу забезпечувати себе в повній мірі та створювати достатній життєвий рівень, тощо.

За таких обставин, суд вважає, що відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може складати 1/3 частину з усіх видів доходу відповідача щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи позивача в частині обґрунтування стягнення аліментів на утримання дітей в такому розмірі додатковими витратами, повязаними з хворобою старшої дитини та її неможливістю самостійно нести всі витрати по утриманню дітей, забезпеченню їх всім необхідним з наступних причин.

Сімейний Кодекс України розрізняє два види виплат, це стягнення аліментів на утримання дитини (ст. 180), і як окремо, стягнення додаткових витрат на дитину (ст. 185). Позивач, всупереч зазначеному окрему вимогу щодо стягнення додаткових витрат на утримання старшої дитини у звязку з її хворобою не заявляла, тому суд розглядав справу в межах заявлених вимог.

Крім того, стаття 180 СК України передбачає рівний обовязок як матері, так і батька утримувати дитину, який є особистим, індивідуальним.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, суд приходить до висновку про часткову доведеність та обґрунтованість заявлених вимог, тому вони підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання на утримання доньок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 05 травня 2015 року та продовжувати до досягнення донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття, а потім на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на доньку ОСОБА_3 щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та продовжувати до її повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуто Дзержинським міським судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції або Дзержинським міським судом за наслідками розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд на протязі десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: