Справа № 404/8982/14-ц
Номер провадження 2/404/364/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Галагана О.В.,

при секретарі - Голенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу та заповіту недійсним, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Кіровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, зазначивши третіми особами: приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Кіровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, яким просить:

- визнати недійсним шлюб укладений 01.07.2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, про що Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області здійснено актовий запис № 348;

- визнати заповіт від 21.06.2013 року складений ОСОБА_4 на імя ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за № 491 недійсним.

В судовому засіданні представник позивача заявила клопотання про призначення у справі судово-медичну психіатричну експертизу, так як в якості обґрунтування позовних вимог позивача зазначає, що її мати, укладаючи спірний заповіт не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, так як на той період часу постійно хворіла.

Посилається на наявні в матеріалах справи медичні документи, які свідчать про наявність у покійної захворювання, а саме: хронічне, стійке психічне захворювання спричинене алкоголізмом, глибина і ступінь відбиття якого і на момент укладення шлюбу, і на момент підписання заповіту поздавлювало її можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними.

На обґрунтування позову зазначено, що 01.07.2011 року матір позивача ОСОБА_4 та відповідач по справі ОСОБА_2, уклали шлюб.

21.06.2013 року ОСОБА_4 підписала заповіт, яким все своє майно померла заповіла відповідачу.

01.05.2014 року померла ОСОБА_4.

Після її смерті залишилася квартира АДРЕСА_1.

Позивач заповіт та шлюб, вважає недійсним з наступних підстав.

Зазначаючи, що її мати за життя була особою, яка погано себе почувала, тривалий час (з молоду і до смерті) зловживала алкогольними напоями, а саме: страждала на алкоголізм, мала проблеми з судинами, з пам'яттю, мала гостру форму амнезії, не могла ходити, час від часу за матір'ю спостерігалися припливи агресії. Так, в періоди тверезості мати була агресивною та могла вчинити будь-які дії задля отримання необхідної порції алкоголю.

Основними проявами, які спостерігалися за матір'ю були зміни особистості (зниження активності, емоційне спустошення, марення та ін..), різноманітні патологічно продуктивні симптоми. На фоні психічних проблем у матері розвинулася амнезія. Також, мати неодноразово лікувалася у лікарнях, мала направлення на психіатричний огляд у Кіровоградській обласній психіатричній лікарні, але її цивільний чоловік (відповідач по справі) не надавав можливості відвезти її до психлікарні для огляду.

Крім того, мати позивача, мала проблеми із зором та руховим апаратом, була майже сліпою та не могла ходити, що підтверджується її медичною книжкою та епікризами.

Тому, враховуючи викладені обставини, вважає, що в період укладення шлюбу, а саме: 01 липня 2011 року її мати не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, а тому шлюб укладений 01 липня 2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, має бути визнаний недійсним.

Щодо визнання заповіту недійсним зазначила, що 21.06.2013 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_3 було посвідчено заповіт від імені ОСОБА_4, яким все своє майно померла заповіла ОСОБА_2.

ОСОБА_5 матірю постійно доглядала вона, піклувалася про неї, намагалася її вилікувати, похоронила матір. Крім того, на момент смерті мати проживала разом з позивачем.

Однак, вказаний правочин вчинявся дієздатною фізичною особою у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, так як на той період часу постійно хворіла.

Враховуючи викладені вище обставини мати позивача страждала хронічним, стійким психічним захворюванням спричиненим алкоголізмом, глибина і ступінь відбиття якого і на момент укладення шлюбу, і на момент підписання заповіту позбавляло її можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними.

В судовому засіданні відповідач та представник останнього не заперечували проти задоволення вищевказаного клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи.

В судовому засіданні третя особа - приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_3 пояснила, що у червні місяці до неї прийшла ОСОБА_4, сама, з проханням посвідчити та скласти заповіт на свого чоловіка. Вона чікто висловила своє бажання скласти заповіт на свого чоловіка, це було її волевиявлення цілеспрямоване була повністю адекватна, на всі питання, які задала її третя особа в процесі спілкування вона давала адекватну відповідь та була поністю дієздатною. Заповіт, що був складений на її прохання на того кого вона хотіла, особисто прочитала, та підписала цей заповіт. Також зазначила, що погано бачить, але третя особа не пам»ятає чи збільшували текст заповіту. До неї прийшла з чоловіком та спочатку хотіла подарувати квартиру чоловіку, але після пояснення наслідків нотаріусом, наступного разу прийшла з метою складання заповіту на чоловіка.

В судовому засіданні позивач наполягав на призначенні експертизи після допиту свідків, просила їх покази включити до тексту даної ухвали, вважаючи що їх покази будуть мати значення при проведенні судово-психіатричної експертизи.

Так, свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що знає позивача та відповідача по справі, зазначила, що знає мати позивача з 1977 року, оскільки проживали разом в гуртожитку, яка не є алкоголіком, випивала лише на свята, не адикватною та п»яною її ніколи не балила, оскільки спілкувлася з нею з будь-якої причини, один раз на рік, як подруги. З відповідачем померла проживали разом більше 10 років в одній квартирі, без сварок.

Знала про те, що відповідач з її подругою збираються одружиться, десь за місяць. В телефоній розмові, вона повідомила їй особисто, що останню записала свідком, тому її, коли будуть їхади до ЗАГСУ, що на вул. Попова, заберуть разом з собою. Підїхавши до Епіцентру вони їй позвонили, остання вишла на площадку, після чого вони її забрали та поїхади до ЗАГСУ.

Після того, як розписала попередню пару молодих, потім зайшли вони і розписались, коли розписалися відвезли свідка назад до Епіцентру, а самі поїхали додому. Весілля не святкували.

З донькою померла спілкувалася, остання до неї приїздила раз у місяць, але, коли свідок була у неї в гостях та її не бачила. Позивачу, померла нічого не казала про шлюб, оскільки та буде сваритися, але через пів року, може і більше та все дізналася з вуст матері, після чого у неї змінилися відносини до матері, і та почала часто приїздити до неї.

ОСОБА_5 заповід нічого не знала. Дізналася про заповіт коли, приїхала до неї в гості, де та і розповіда за заповіт написаного на відповідача. На питання чого не на доньку остання сказала, що свідок її погано знає.

Після інсульту, про що дізналася в грудні місяці, подружжя продивало у позивача, оскільки погодувати померлу міг тільки відповідач. Свідок відвідувала її за адресою позивача. Померла пам»ятала тільки той відрізок життя, коли проживала на вул. Кременчуцькій, а те що проживала на Миколаївкі не пам»ятала. У 2013 році у померлої все було нормально.

До 2010 року померла приїзджа до свідка в гості, а з 2010 року у неї стали часто очі боліти та два рази лікувалася в обласній лікарні. Коли були свята відповідач також був присутній, та також вживав спиртне.

Померла не бачила добре, оскільки в неї була катаракта, після операції лише на одному оці. Катаракта в неї була десь років 10, читала, постійно обмінювалися рецептами. Померла, читала свідку документи про розлучення, це було десь 3 роки тому. Остані два роки вона окулярами не коритсувалася взагалі, оскіьки вже не могла читати, та останій рік казала, що вже зовсім не бачить, лише візуально бачить та чує, а кольори вже не відлічає, це було десь за два роки перед смертю. ОСОБА_5 рік до смерті вона не могла фізично читати, але в цьому свідок не впевнена, оскільки номерт телефону набирала сама, без сторонньої допомоги. Свідок не знає та не може сказати остаточно, що померла могла прочитати текст за рік до смерті. ОСОБА_7 називала померлу всі, але чому не знає.

З 2000 року померла почала проживати з відповідачем разом. Щодо вживання алкоголю померлою заперечила, оскільки позивач не знає, що таке мати, бо десь у 18 років вийшла заміж та не має власних дітей.

Свідок ОСОБА_8, яка є подругою померлої ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що знає позивача та відповідача, перебуває у гарних відносинах з стронами, оскільки з 1974 року проживала на вул. Кременчуцькій, як і ОСОБА_4. З відповідачем познайомилася у 2000 році, коли була у ОСОБА_3 в гостях, вони вже проживали разом та перебували у цивільному шлюбі. Коли приходила до них іноді сиділи випивали грам по сто, свідок горілку, а її подруга полюбляла пиво, десь чарочку чи стаканчик, в яких кількостях не бачила.

Попереднього свідка декілька разів бачила, коли та приходила до померлої в гості.

Про шлюб померла сказала сама свідку, на що та відреагувала байдуже. ОСОБА_9 подругу до 20-ти разів на рік та передзвонювалися по телефону часто. Змін в поведінці померлої не помічала, вона була завжи при розумі та все розуміла. У 2000 році позивач нічим померлій не допомагала. У 2008 році померлій зробили операцію, щодо зору, на що відповідач позичав гроші. У 2010 та 2011 році у померлої була операція судина. ОСОБА_5 інсульт нічого не знає, оскільки остані місяці її не балила, бо та проживала з позивачем, де саме свідок не знає.

Померла погано бачила, за текст чи могла прочитати нічого не знає, але гроші вона рахувала сама.

ОСОБА_5 заповіт нічого не знає.

Останній раз свідок її бачила у 2014 році, перед днем народженням померлої, дату народження не пам»ятає, оскільки на дні народжені не була жодного разу.

Жодного разу, не бачила померлу п»яною, лише те що остання трішки пиво випивала є.

Перед смертю проживала з чоловіком у ОСОБА_1, після того, як потрапила долікарні. Коли, померла була хвора свідок її не відвідувала, про стан її знала з телефоної розмови з відповідачем.

Також, свідок зазначила, що померла носина окуляри.

Позивач пам»ятає свідка з моменту, коли проживали з матір»ю в гуртожитку з 1979 року, свідок з померлою почала спідкуватися перед смертю, десь за рік два, останій час про свідка позивач нічого не знає. У 2013 році бачила свідка лише один раз.

Свідок зустрілася з померлою у 2000 році на базарі, остаточної дати не пам»ятає та зустрілася з померлою в лікарні, що там остання робила, свідок не пам»ятає, після чого почали спілкуватися.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що працює лікарем-терапевтом п»ятої амбулаторії, що знаходиться на Балашівці, знає позивача та чоловіка покійної ОСОБА_4. Люсю знає близько 30-40 років, оскільки разом працювали з 1976 року, вона медсестрою, а свідок лікарем. Вона була гарним працівником до тих пір поки не почала вживати алкоголь. Після неодноразового попередження завідуючої поліклініки, ОСОБА_4 звільнилася за власним бажанням. В зв»язку з вживанням алкоголю у нею почалося захворювання сердця, тиск і була дуже виражена дисцибуляторна екзефолопатія. Були випадки вживання алкоголю на робочому місці. Свідка неодноразово привозили на виклик по померлої, яка неодразу її впізнала, хоча вони працювали разом, плуталась, неадикватно відповідала на питання, старалася вискочити в вікно, або кудись тікати. Остані два роки взагалі не впізнала свідка, даже дивлячись на те, що ОСОБА_1 їй пояснювала. Весь догляд здійснювала позивач, тому що померла була неадикватною.

З відповідаче не спілкувались, знає лише те, що він був її чоловіком. ОСОБА_5 доглядала лише ОСОБА_1. ОСОБА_5 рік до смерті відвідувала її два рази, а три роки тому назад один раз, коли померла проживла у ОСОБА_1 оглядала її та виписувала ліки. Останій рік померла не розумула хто її відвідує та неадекватно себе вела.

По вул. Добровольського свідок померлу не відвідувала. Їхала на виклик добровільно та викликала їй окуліста. Проте, що в епікризах не зазначено про неадекватність померлої нічого не знає. ОСОБА_9 по пер. Водозбірному, 61 в зв»язку з проханням, тому що добре її знала. Позивач з чоловіком, або її чоловік приїздили до неї і забирали для огляду ОСОБА_9. Всі виїзди в картці померлої зафіксовані. Відповідач також свою мамір привозив до неї на огляд. Роки відбвідування точно не пам»ятає, все записано в картці хворої.

З картки померлої свідок обстежувала її на дому у доньки: 23.12.2009 року, 16.06.2010 року, 08.04.2011 року, 10.10.2012 року, 31.05.2013 року та останій раз оглядав інший лікар в 2014 року.

Про шлюб ОСОБА_4 не знає, останій 2 роки не балила її в алкогольному стані, оскільки вона була не в стані, щоб взяти стакан до рук. Спілкувалася з померлою біля 30-40 хвилин.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що є лікарем-офтальмологом, окулістом поліклінічного відділеня № 2 КЗ «Поліклінічне об»єднання м. Кіровограда», знає позивача ОСОБА_1, оскільки вона викликала її неодноразово на стару Балашівку до її мами для консультації, оскільки та хворіла очами. У липні 2008 року у неї погіршився стан очей настільки, що зір плавого ока становив 1%, а лівого 2 %.

Свідка викликали по запиту дільничного терапевта ОСОБА_10, або ОСОБА_1. ОСОБА_9 хвору: 08.07.2008 року це було перше знайомство з померлою, як лікаря з хворою, 25.12.2009 року, 04.01.2010 року та 13.07.2011 року. В померлої була катаракта, її прооперували одне око.

Останій раз бачила ОСОБА_4 2011 року, точну дату не пам»ятає, окільки все зафіковано в картці, але точно пам»ятає, що у неї погіршувався стан здоров»я, вона сама не ходила, тільки за допомогою стороньої особи.

13.07.2011 року у ОСОБА_4 був зір правого ока 6%, це те око, яке було прооперовано у 2008 році, а лівого ока 0%. Люди з таким зором не можуть читати. На 2008 рік вона могла, ще щось прочитати, оскільки в не зір був 10,5 %, але з кожним разом все погіршувався, в зв»язку з поганим станом здоров»я. У 2011 році, вже читати не могла, бачила одним оком, лише контури предметів.

Коли, приїзджала на виклик останій раз, біля неї стояла 2-х літрова бутилка пива, але, що було в ній не знає. Також, зазначила, що для цієї хворої алкоголь є отрутою. На елементарні запитання: «Який день?», померла плуталась, не впізнала хто до неї приїхав, плутано розмовляє. ОСОБА_9 її на старій Балашівці.

Ближче до 2008 року померла все розіміла, а чим дальше вона була в гіршому стані. Для того, що прочитати текст за допомогою лупи, вона не могла ні читати, ні писати. При зорі 6% та при зорі 0% на другому оці, вона не могла читати навіть за допомогою будь-яких обладнань. Написати могла, лише автоматично за допомогою іншої, стороньої руки.

Померла могла прочитати при зорі 0,1 %, а при 0,06 % вона не могла зовсім прочитати. Заперечила, той факт, що позивач мала намір спаювати матір, оскільки та її лікувала.

Позивач, зазначає, що могла дати матері бутилку з-під пива з вода, зазначаючи, померлій, що це є пивом.

Свідок ОСОБА_12, що є кумою з 1979 року, тобто позивач є її хрещеницею в судовому засіданні пояснила, що знає ОСОБА_9 з 1979 року, проживали разом в гуртожитку, ОСОБА_9 бачила постійно п»яною, у неї завжди була горілка, вона приходила з роботи постійно неадикватною, ОСОБА_1 виховувала саме вона. Була засуджена умовно за те, що неправильно зробила жінці аборт, після чого остання померла.

Останій раз бачила ОСОБА_9 п»яною, це було минулого року і поза минулого. У ОСОБА_1 почала проживати, коли захворіла у 2013 році, свідка не впізнавала. Раз у місяць її відвідувала, у 2012 році відвідувала її на Миколаївці та в лікарну, з нею проживав її співмешканець. Впізнавала свідка по голосу, бо не бачила, ходила по стінці, могла сама відчинити двері, була в синцях, пояснюючи, що впала, на оцуп встановлювала особу.

При цьому, погано ходила та пила, бо в неї дома постійно була горілка. При свідку не пила, лише на дні народжені випила дві рюмки горілки. Якось, її чоловік поїхав до Луганська, померла позичала кошти та систематично вживала алкоголь, у неї постійно був перегар, що не можливо було дихати. Вона випивала до 300 грам горілки. Точної дати не пам»ятає, коли відповідач їздив в інше місто.

Після того, як ОСОБА_4 потрапила до лікарні, вона почала проживати у доньки.

Позивач зазначила, що ця подія трапилася 29.11.2013 року.

Коли, свідок приходила до померлої у 2011- 2013 роках у неї постійно був алкоголь і вона випивала, при ній не пила, крім дня народження, постійно бачила її випившою з перегаром. При спілкуванні була неадикватною, така поведінка у неї розпочалася з 2011 року. Вже в лікапні в неї були помітні відхилення у спілкуванні, десь 2012 році, точно не може сказати.

Позивач вказала, що мати була в обласній лікарні 2010 та 2011 року.

Відхилення полягало в тому, що вона говорила свідку всілякі неадикватрі речі, то вона упала, то її побили, хоча у неї були синці на тілі, то її обікрали, хоча двер були закриті, то душили подушкою.

Після операції ходила в окулярах.

Про шлюб та заповіт нічого не знає.

Свідок ОСОБА_13 є подругою позивача в судовому засіданні пояснила, що знає її маму, як колишного співробітника. Відповідача знає з 2001 року, коли став жити з ОСОБА_14.

До смерті ОСОБА_4 свідок не знала про наявність заповіту та шлюб, дізналася після смерті, зі слів позивача. З відповідачем познайомилася коли приїзджали до ОСОБА_1 та її чоловіка на дні народження, там і бачила її мітір і дуже часто її бачила, коли вона проживала у ОСОБА_1.

З 1986 року постій бачила покійну п»яною, її за це карали та попереджали, находили під її столом алкогольні напої, які потім виливали. Знає, проці обставни, тому що працювала з нею з 1985 або 1986 року в одній поліклініці. 1996 році вона здійснила крадіжку, після цього її попросили звільнитися.

На неї постійно були скарги.

Остані роки свідок приїздила до померлої в гості, де та постійно була випившою. Аня за нею постійно піклувалася та допомагала. Останій раз бачила ОСОБА_4 перед смертю. Зазначила, що померла остані роки нічого не бачила та не коритсувалася окулярами.

На квартирі у ОСОБА_4 була років 3-4 тому на 8 березня. Коли, приїхали до неї вона вже була випившою, свідок не пам»ятає, коли остання була тверезою, лише тоді, коли лікувалася. В плані спілкування вона була привітною та виселою при алкогольному сп»янінні.

У 2010 році приїздила до неї, в якості медсестри, коли у помепрлої на пальці починалася гонгрена для надання їй медичної допомоги. Вона нікого не впізнавала, лише після тривалою розмови трішки пригадувала, а потім забувала хто біля неї стоїть та хто з нею розмовляє.

Знає, що померла працювала на Миколаївці в туалеті, де також, коли приїзджали з ОСОБА_1 бачила її п»яною.

В 2011 та 2012 році її не бачила та не знає чи випивала ОСОБА_4. Коли, ОСОБА_4 проживала у ОСОБА_1 вона постійно сиділа і її піднімали, при спілкуванні розуміла, те, що їй говорили та могла висловити свої бажання. 2013 році вона вже заговорювалася, не бачила та була неадикватною.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що є подругою ОСОБА_1, з 2002 року знає ОСОБА_4, оскільки та їздила до зятя та доньки на їх дні народження та інші свята, тому зустрічалися з нею 2-3 рази на рік до 2009 року. Після 2009 року бачила її частіше, коли ходила в гості до подруги, оскільки її маму привизли до неї, вона вже не могла ходити, де та потім і проживала. ОСОБА_5 життя ОСОБА_5 у неї на квартирі свідок не була, тільки вже після інсульту. Перед смертю її бачила.

Відповідача бачила, лише один раз на Пасху в 2014 році. Знає, що відповідач до 2007 року привозив ОСОБА_4 до позивача на свята, де залишав, а потім забирав. Вже після 2007 року померла почала погано бачити та невпізнавати.

Померла пила завжди до 2009 року, знає точно, оскільки частіше її бачила. У 2012 році вже не бачила та не впізнавала, десь по п»ять разів перепитувала хто біля неї поряд. Після 2012 року ОСОБА_4 періодами поводила себе неадекватно, та по голосам не впізнавала людей. Точно, охарактеризувати померлу не може, оскільки не дуже тісно з нею спілкувалася, знає, що ОСОБА_4 пила також зі слів позивача.

На всіх святах ОСОБА_4 зловживала сперними напоями, також бачила, як відповідач на Пасху в 2014 році підпливав померлій горілку в компот, який вона потім пила.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 145 ЦПК України призначення експертизи є обов'язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи є обов'язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Беручи до уваги вищевикладене, а також враховуючи те, що в судовому засіданні позивачем обґрунтовано доведено необхідність призначення посмертної судово-психіатричної експертизи у даній справі, суд вважає, що клопотання позивача про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи у вищевказаній справі є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Проведення експертизи доручити експертам КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» (вул. Металургів, 2-а, смт. Нове, м. Кіровоград, 25491).

Витрати за проведення посмертної судово-психіатричної експертизи покласти на позивача.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 202, п. 2 ст. 203 ЦПК України провадження у справі на час проведення експертизи зупинити.

Керуючись ст. ст. 144-145, 202-203, 210, 293-296 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Призначити по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу та заповіту недійсним, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Кіровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області посмертну судово - психіатричну експертизу, проведення якої доручити Кіровоградській обласній психіатричній лікарні, попередивши експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст. 385,386 КК України.

На розгляд експерту поставити питання:

Чи станом на 01 липня 2011 рік та 21 червня 2013 року ОСОБА_4 могла усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними?

Провадження по справі зупинити до отримання висновків експерта.

Копію даної ухвали суду, матеріали цивільної справи разом з медичною документацією направити на адресу Кіровоградської обласної психіатричної лікарні.

Ухвалу в частині зупинення провадження може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровський районний суд м. Кіровограда протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_16