У.н.415/2322/15-ц
Н.п.2/415/1556/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

з а о ч н е

27.04.15 року Лисичанський міський суд Луганської області

в складі: головуючого судді Чернобривко Л.Б.

при секретарі Дьоміновій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Алчевської міської ради про визнання права власності на спадщину,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із позовом до Алчевської міської ради в якому просив визнати за ним право власності на спадщину, яка складається із квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після матері ОСОБА_2, померлої 01 вересня 2011 року, про що складено актовий запис №1099 від 02.09.2011р. На день смерті ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована разом із позивачем за адресою: м. Алчевськ, пр. Металургів, буд.. 49, кв. 61. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із квартири АДРЕСА_2, що належить померлій на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 07.05.1993 р. Бюро по приватизації Алчевського мет комбінату та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15 грудня 2000 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Луганської області, реєстр №1-1112. Позивач прийняв спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 24.12.2011 року Першою державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №52238365 після спадкодавця ОСОБА_2. В березні 2012 року позивач звернувся до Алчевської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Державний нотаріус відмовив вчинити нотаріальну дію. Обґрунтовує свою відмову тим, що при вчиненні документів, підтверджуючих право власності спадкодавця на нерухоме майно, було виявлено, що спадкоємець зобовязаний подати нотаріусу докази, що підтверджують приналежність майна спадкодавцю. У даному випадку оригінал свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15 грудня 2000 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Луганської області, реєстр №1-1112 та свідоцтва про право власності на квартиру. У позивача не залишилось оригіналу свідоцтва про право на спадщину за законом. Після смерті матері позивач знайшов лише копію свідоцтва та технічного паспорту на квартиру. Крім того, приватний нотаріус Алчевського міського нотаріального округу пояснив, що оформити спадщину неможливо, оскільки згідно наказу Міністерства юстиції України №953/5 від 17.06.2014р. тимчасово припинено доступ користувачів до Єдиних та державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, а саме: Державного реєстру обтяжень рухомого майна та державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Спадкового реєстру. Інших спадкоємців у померлої немає. На підставі викладеного позивач просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно.

У судовому засідання представник позивача ОСОБА_3 підтримала позов в повному обсязі, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Представник Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надходило.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повім лені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача.

Виходячи з наведеного, суд вважає, за можливо слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.

Матеріалами справи встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії ІІ-УР №070806 від 25.08.1959 р. матірю позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_2 про зроблено відповідний актовий запис №1760 (а.с.5).

Згідно з свідоцтвом про смерть серії 1-ЕД №298274, виданого 02.09.2011р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Алчевського міського управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_2 померла 01.09.2011 року, про що зроблено актовий запис № 1099 (а.с.4).

Таким чином при дослідженні вищенаведених доказів судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, паспорта, свідоцтва про смерть, суд знаходить достатньо підстав для встановлення факту родинних відносин між померлою ОСОБА_2 та Позивачем, як між матір'ю та сином.

Що ж стосується вимог про визнання за Позивачем права власності на спадкове майно після матері ОСОБА_2, померлої 01.09.2011 року, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Матеріалами справи встановлено, що згідно з копією свідоцтва про право власності на житло №475 від 07 травня 1993 року, виданого керівником органу приватизації, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, належить на праві приватної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с. 6).

Згідно із свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_2 успадкувала як донька ОСОБА_4 за матірю ? частину двокімнатної квартири, що знаходиться в м. Алчевськ, пр. Леніна, буд.. 21, кв. 28. (а.с. 7).

Відповідно із реєстраційним посвідченням виданим Начальником Комунального підприємства „Алчевське бюро технічної інвентаризації посвідчує, що ? частина квартири АДРЕСА_4, зареєстрований за ОСОБА_2 на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого першою Алчевської державною нотаріальною конторою від 15.12.2000р. за р. 1-1112, записано в реєстрову книгу за №235 за реєстровим №451. (а.с.8).

Згідно з роз'ясненням про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.04.2015 року, приватний нотаріус Алчевського міського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_5 на звернення позивача,, повідомив, що видача свідоцтва про право на спадщину неможливо. Оскільки згідно з наказом № 953/5 Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» припинено доступ користувачів до Єдиних та державних реєстрів інформаційної системи, а саме до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ОСОБА_6 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0-13 від 16.05.2013р., визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Пленум Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. в постанові „Про судову практику у справах про спадкування вказав на можливість судового захисту прав спадкоємців.

Таким чином, на підставі вище викладеного, судом встановлено, що існують перешкоди для оформлення спадкової справи у нотаріальному порядку стосовно нерухомого майна, а саме: квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5, яка належить на праві приватної власності померлій ОСОБА_2, та той факт, що позивач будучи спадкоємцем першої черги, фактично прийняла спадщину, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як позивач позбавлений можливості оформити спадщину у інший спосіб, а право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання права на спадщину.

Керуючись ст. ст. 60, 88, 174, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 321, 328, 392, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296, 1297 ЦК України, ОСОБА_6 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Алчевської міської ради про визнання права власності на спадщину задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадщину, яка складається із квартири АДРЕСА_6 в порядку спадкування після матері ОСОБА_2, померлої 01 вересня 2011 року.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуте Лисичанським міським судом за письмовою заявою відповідачки, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.Б.Чернобривко