Провадження № 22-ц/780/2378/15 Доповідач у 2 інстанції Сушко Л. П.
Категорія 38 23.04.2015
УХВАЛА

Іменем України

23 квітня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Поліщука М.А., Кулішенка Ю.М.

при секретарі: Ромашина І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2015 року за позовом ОСОБА_2 до Сеньківської сільської ради Бориспільського району Київськоїобласті, Бориспільської районної державної адміністрації Київської області, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Головне управління Держземагенства у Київської області про визнання права на постійне користування в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що він є спадкоємцем першої черги після смерті батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Також спадкоємцями за законом першої черги є його мати ОСОБА_3 та брат ОСОБА_4, однак вони відмовилися від спадщини на його користь. Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина у вигляді фермерського господарства «ОСОБА_5» і права на постійне користування земельною ділянкою загальною площею 32,4800 га наданої для ведення (селянського) фермерського господарства, що розташована на території Сеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області. Згідно державного акту земельна ділянка була надана спадкодавцю у розмірі 50,0 га, але 17,52 га вищезазначеної земельної ділянки було переоформлено членами фермерського господарства «ОСОБА_5» у приватну власність та відповідно видано державні акти на право власності на земельні ділянки. У вересні 2014 року позивач звернувся до нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, однак постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 24.09.2014 року йому було відмовлено. У зв'язку з вищезазначеним та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог позивач просив визнати за ним у порядку спадкування право на постійне користування земельною ділянкою площею 50,0 га., що розташована на території Сеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2015 року позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове, яким просив визнати за ним у порядку спадкування право на постійне користування земельною ділянкою площею 32,4800га, що розташована на території Сеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що оскільки спадкодавець за життя набув право постійного користування земельною ділянкою для ведення селянського (фермерського) господарства то відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України таке право не втрачається і може бути передане у спадок. Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що право користування земельною ділянкою не успадковується та спірна земельна ділянка не може бути об'єктом спадкування.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що позов заявлений не правомірно, оскільки земельна ділянка площею 50 га, що розташована на території Сеньківської сільської ради для ведення селянського (фермерського) господарства яку було надано ОСОБА_5 у постійне користування не може бути об'єктом спадкування. Позивачем дані обставини не спростовані належними та допустимими доказами.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15 ) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.7)

Рішенням сесії Сеньківської сільської ради від 30.12.1999 року погоджено та виділено ОСОБА_6 земельну ділянку розміром 50 га для ведення підсобного фермерського господарства (а.с.8).

Рішенням Бориспільської районної ради від 29.02.2000 року №194-12-ХХІІІ ОСОБА_5 надано у постійне користування земельну ділянку площею 50 га для організації селянського (фермерського) господарства за рахунок земель запасу Сеньківської сільської ради (а.с.9).

Згідно розпорядження Бориспільської РДА від 18 серпня 2004 року№679 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення фермерського господарства громадянам-членам ФГ «ОСОБА_5» в адмінмежах Сеньківської сільської ради, передано громадянам-членам ФГ «ОСОБА_5» земельні ділянки по 4,38 га кожному у власність для ведення фермерського господарства (а.с.11).

Відповідно до Статуту селянського (фермерського) господарства «ОСОБА_5» його членами є ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 (а.с.13-16).

З державного акту на право постійного користування землею серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_5 надано у постійне користування земельна ділянка площею 50га, що розташована на території Сеньківської сільської ради для ведення селянського (фермерського) господарства (а.с.18).

Відповідно до Державного акту серії НОМЕР_3 від 11.11.2004 року ОСОБА_4 на підставі розпорядження Бориспільської РДА від 18 серпня 2004 року №679 є власником земельної ділянки площею 4,3800 га, яка розташована на території Сеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, цільове призначення-ведення фермерського господарства. (а.с.19).

Відповідно до Державного акту серії НОМЕР_4 від 12.10.2004 року ОСОБА_5 на підставі розпорядження Бориспільської РДА від 18 серпня 2004 року №679 є власником земельної ділянки площею 4,3800 га, яка розташована на території Сеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, цільове призначення-ведення фермерського господарства, на зворотній сторінці нотаріусом здійснено відмітку про перехід права власності до ОСОБА_4 та ОСОБА_2. (а.с.20).

Відповідно до Державного акту серії НОМЕР_5 від 09.11.2004 року ОСОБА_2 на підставі розпорядження Бориспільської РДА від 18 серпня 2004 року №679 є власником земельної ділянки площею 4,3800 га, яка розташована на території Сеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, цільове призначення-ведення фермерського господарства. (а.с.21).

Згідно Державного акту серії НОМЕР_6 від 11.11.2004 року ОСОБА_3 на підставі розпорядження Бориспільської РДА від 18 серпня 2004 року №679 є власником земельної ділянки площею 4,3800 га, яка розташована на території Сеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, цільове призначення-ведення фермерського господарства. (а.с.22).

З свідоцтв про право на спадщину за законом від 24.12.2009 року вбачається що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 успадкували по 1/2 частині земельної ділянки площею 4,3800 га, яка розташована на території Сеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, цільове призначення-ведення фермерського господарства та належала ОСОБА_5 на підставі Державного акту серії НОМЕР_4 від 12.10.2004 року (а.с.26,27).

З спадкової справи заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 вбачається, що спадщину у встановлений законом строк прийняли його сини ОСОБА_4 та ОСОБА_2, дружина ОСОБА_3 відмовилася від її прийняття(а.с.38-68).

З урахуванням наведеного, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного, що позов заявлений не правомірно, оскільки земельна ділянка площею 50 га, що розташована на території Сеньківської сільської ради для ведення селянського (фермерського) господарства яку було надано ОСОБА_5 у постійне користування не може бути об'єктом спадкування. Позивачем дані обставини не спростовані належними та допустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскільки спадкодавець за життя набув право постійного користування земельною ділянкою для ведення селянського (фермерського) господарства то відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України таке право не втрачається і може бути передане у спадок, не ґрунтується на вимогах закону, оскільки це право спадкодавця припинилось внаслідок його смерті.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що право користування земельною ділянкою не успадковується та спірна земельна ділянка не може бути об'єктом спадкування, не ґрунтується на вимогах закону, оскільки за законом може успадковуватись право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) та право користування чужим майном (сервітут), а право спадкодавця постійного користування земельною ділянкою для ведення селянського (фермерського) господарства до перелічених випадків не відноситься.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції викладених в рішенні не спростовують.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий:

Судді: