Справа № 634/1418/13-ц
Провадження № 2/634/105/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2015 Сахновщинський районний суд Харківської області в складі:

головуючого(ої)-судді: Єрьоміна О. В.

при секретарі:ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сахновщина цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,-

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» з урахуванням зміненої позовної заяви про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, посилаючись на те, що згідно державного акту на право приватної власності на землю серія IV-ХР №028705, виданого на підставі рішення Лебедівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області від 11 вересня 2001 року №41/2 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 282, він є власником земельної ділянки загальною площею 4,59 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у межах згідно з планом, кадастровий номер :01:000:0687, яка розташована на території Лебедівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області .

Відповідно до укладеного договору оренди земельної ділянки № 346 від 20 травня 2005 року, між ОСОБА_2 та ТОВ «Аграрний дім ім. Горького», який було зареєстровано у Сахновщинському РВ ХРФ ДП ДЗК 27.03.2008 року № 66, ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» використовує спірну земельну ділянку.

Зазначений договір оренди земельної ділянки, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, ОСОБА_2 з ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» не вкладав та не підписував, доручення від свого імені на укладення договору нікому не надавав і відповідно між ним та ТОВ «Аграрний дім ім. Горького», акти прийому-передачі не складалися та не підписувалися. Зазначений підпис орендодавця не належать йому, а виконаний іншою особою.

Оскільки даний факт є суттєвим порушенням чинного законодавства та його прав, він змушений звернутися до суду з зазначеним позовом.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили суд задовольнити їх.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та вказав, що договір є дійсним, оскільки позивач отримував орендну плату, а це є обставиною, що свідчить про досягнення згоди з усіх істотних умов договору, оскільки ОСОБА_2 прийняв умови спірного договору, а реєстрація цього договору в Сахновщинському РВ ХРФ ДП ДЗК є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникненя права оренди земельної ділянки. Крім того, посилаючись на пропуск строку позовної давності із зверненням до суду, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, свідка, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2. належить земельна ділянка розміром загальною площею 4,59 га, яка видана на підставі рішення Лебедівської сільської ради народних депутатів від 11 вересня 2001 року № 41/2, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Лебедівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серія IV-ХР №028705, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 282 .

Відповідно до договору оренди земельної № 346 від 20 травня 2005 року, між ОСОБА_2 та ТОВ «Аграрний дім ім. Горького», який було зареєстровано у Сахновщинському РВ ХРФ ДП ДЗК 27.03.2008 року № 66.

Земельна ділянка була передана в користування ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» згідно акту прийому-передачі земельної ділянки від 20.05.2005 р.

Відповідно до ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується.

У відповідності до норм законодавства, що діяли на час виникнення даних правовідносин:

Відповідно до ст. 6 Закону України « Про оренду землі» орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставі і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, Законом України «Про оренду землі» та іншими законами України і договором оренди землі.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації та на підставі ч.1 ст. 210, ч.3 ст. 640 ЦК України, ч. 2 ст. 125 ЗК України й ст. 18 Закону України «Про оренду землі» є укладеним з моменту його державної реєстрації.

Оскільки в установленому законом порядку здійснено державну реєстрацію спірного договору оренди землі, він є укладеним, а отже - оспорюваним.

Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст.16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Відповідно до Закону України «Про оренду землі» укладання договору оренди не може бути примусом і передбачає право, а не обов'язок на переукладання договору оренди, ураховуючи при цьому положення ст. ст. 6, 627 ЦК України щодо свободи договору, укладання його при наявності вільного волевиявлення особи, непорушність права власності та здійснення при цьому права власником відповідно до закону на власний розсуд, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, необхідності згоди обох сторін при укладенні чи зміні договору.

Згідно ч. 3 ст.203 ЦК України правочин є дійсним, якщо він відповідає загальним умовам дійсності правочину, зокрема, волевиявлення учасника правочину, має бути вільним та відповідати його внутрішній волі.

Між тим, як зясовано в судовому засіданні, сторони не досягли згоди з усіх істотних умов, повного волевиявлення між ними на укладення договору оренди земельної ділянки, що належить позивачу, не було.

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи за № 2313 від 31 березня 2014 року, підписи від імені ОСОБА_2 в примірнику договору оренди земельної ділянки № 346 від 20.05.2005 року, примірнику акту прийома-передачі земельної ділянки від 20.05.2005 року, примірнику протоколу погодження порядку, умов та строків сплати орендної плати по договору оренди земельної ділянки від 20 травня 2005 року виконані не ОСОБА_2.

Частиною першою ст.215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.3 ст.203 ЦК України.

Отже, наявність вільного волевиявлення учасників правочину є однією з необхідних умов визнання останнього дійсним, а відсутність волі учасника правочину при його укладенні є підставою для визнання такого недійсним.

Доводи відповідача про те, що позивач отримував кошти за користування ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» належної йому земельної ділянки, а тому схвалив договір оренди, прийнявши його до виконання, є необґрунтованими, оскільки не свідчать про те, що він знав про наявність такого договору й не спростовують висновків щодо відсутності волевиявлення позивача на вчинення оспорюваного правочину.

Що стосується клопотання ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» про пропуск ОСОБА_2 строку позовної давності, то виходячи з того, що ОСОБА_2 договір оренди не підписував, про існування спірного договору дізнався лише у 2012 році, а свідок зазначила, що кошти за користування земельної ділянки виплачувалися ще з 2000 року, то посилання ТОВ "Аграрний дім ім. Горького" на те, що початок перебігу строку позовної давності необхідно обчилювати з моменту укладання спірного договору, оскільки позивач отримував плату за користування землею суперечить нормам статті 261 ЦК України.

Таким чином, суд вирішуючи цю справу, крім спеціальних норм, керуючись в тому числі й загальними засадами цивільного судочинства (ст. 3 ЦК України) щодо справедливості, добросовісності та розумності з урахуванням прав та інтересів усіх учасників даних правовідносин, а тому у зв'язку із встановленням в суді відсутності волевиявлення ОСОБА_2 на укладення договору оренди земельної ділянки, так як підпис в примірнику цього договору не належить йому, суд приходить до висновку, що вищезазначений правочин є недійсним і позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.216 ч.2 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а тому підлягає стягненню з ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» на користь ОСОБА_2, витрати повязані з розглядом справи, а саме: 243 грн. 60 коп. за сплату судового збору, 4931 грн. 20 коп- вартість судово-почеркознавчої експертизи.

На підставі викладеного, керуючись: ст.ст. 11, 60, 88, 212, 214- 215 ЦПК України, суд -,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 346 від 20.05.2005 року, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ "Аграрний дім ім. Горького".

Зобов"язати ТОВ "Аграрний дім ім. Горького" повернути ОСОБА_2 зайняту земельну ділянку загальною площею 4,59 га, яка видана на підставі рішення Лебедівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області від 11 вересня 2001 року № 41/2, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Лебедівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серія ІV-XP №028705, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 282.

Стягнути з ТОВ "Аграрний дім ім. Горького" на користь ОСОБА_2 витрати пов"язані з розглядом справи, а саме: 243 грн. 60 коп. за сплату судового збору, 4931 грн. 20 коп.- вартість судово-почеркознавчої експертизи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Суддя: