Справа № 127/5310/15-ц
Провадження № 2/127/2809/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

01.07.2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді: Овсюк Є.М.,

при секретарі Олійник І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про вселення.

Позовна заява мотивована тим, що 10 листопада 2007 року між сторонами був зареєстрований шлюб у відділі Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 3503. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В 16 лютого 2010 року, під час перебування в шлюбі позивачем та відповідачем ОСОБА_2 спільно, на підставі договору купівлі-продажу, була придбана двохкімнатна квартира АДРЕСА_1 і 1/2 частки даної квартири належить позивачуособисто на праві приватної власності . На підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18.12.2013 року шлюб між сторонами був розірваний. У зв'язку з розірванням шлюбу відповідач в квітні 2013 року змусив позивача та дитину піти з їхньої квартири, змінив замки у вхідних дверях, фактично позбавивши її і дитину місця проживання та права користуватись своїм особистим приватним майном, в зв'язку з чим позивач вимушена з дитиною проживати в іншому місці. На даний час у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані проживаючими ОСОБА_1 (квартиронаймач), її дочка ОСОБА_3 та колишній чоловік ОСОБА_2, а фактично проживає ОСОБА_2. Протягом останніх двох років позивача та дитину відповідач ОСОБА_2 не допускає в квартиру АДРЕСА_3, змінив замки у вхідний дверях, чим перешкоджає їм користуватись квартирою. Згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 листопада 2014 року визначено порядок користування квартирою № 14 по вул. Київській, 120 у м.Вінниці, виділивши в користування ОСОБА_1 та доньці ОСОБА_4 житлову кімнату площею 17,2 кв.м., балкон та виділивши в користування ОСОБА_2 житлову кімнату площею 10.7 кв.м., у спільному користуванні залишити коридор площею 5,4 кв.м., кухню площею 5,2 кв.м., ванну та вбиральню площею 2,7 кв.м., зобовязано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди в користуванні належної їй часткою квартири АДРЕСА_4. Однак незважаючи на рішення суду, відкриття виконавчого провадження та акт державного виконавця відповідач ОСОБА_2 добровільно пустити позивача в квартиру відмовляється, продовжує створювати для неї непереборні перешкоди в користуванні жилим приміщенням, так як ним встановлені у вхідні двері інші замки від яких у позивача немає ключів. Через його неправомірні дії позивач не має можливості користуватись своєю власністю, в зв'язку з чим вона змушена звернутись з позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просив суд позов задоволити.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся завчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, оглянувши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що 10 листопада 2007 року між сторонами був зареєстрований шлюб у відділі Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 3503. Згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18.12.2013 року шлюб між сторонами був розірваний.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В період перебування в шлюбі 16 лютого 2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно, на підставі договору купівлі-продажу, була придбана двохкімнатна квартира АДРЕСА_1 і 1/2 частки даної квартири належить позивачу особисто на праві приватної власності.

На даний час у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані проживаючими ОСОБА_1 (квартиронаймач), її дочка ОСОБА_3 та колишній чоловік ОСОБА_2, а фактично проживає ОСОБА_2.

Згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 листопада 2014 року визначено порядок користування квартирою № 14 по вул. Київській, 120 у м.Вінниці, виділивши в користування ОСОБА_1 та доньці ОСОБА_4 житлову кімнату площею 17,2 кв.м., балкон та виділивши в користування ОСОБА_2 житлову кімнату площею 10.7 кв.м., у спільному користуванні залишити коридор площею 5,4 кв.м., кухню площею 5,2 кв.м., ванну та вбиральню площею 2,7 кв.м., зобовязано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди в користуванні належної їй часткою квартири АДРЕСА_4.

Однак незважаючи на рішення суду, відкриття виконавчого провадження та акт державного виконавця відповідач ОСОБА_2 добровільно пустити позивача в квартиру відмовляється, продовжує створювати для неї непереборні перешкоди в користуванні жилим приміщенням, так як ним встановлені у вхідні двері інші замки від яких у позивача немає ключів.

Згідно ст. 155 ЖК України власника квартири не може бути позбавлено права користування квартирою, крім випадків, установлених законодавством.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють та користуються ним спільно, якщо інше не встановлене домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім»ї, інших осіб.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи те, що позивач сплатив судовий збір його, згідно ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 317, 369, 391 ЦК України, ст.ст.10, 60, 81, 88, 213-218, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 в квартиру № 14 будинку № 120

по вул. Київській в м. Вінниці.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі243,60 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом 10 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: