УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2015 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Зуб Г.А.

за участю секретаря Левченко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про розбиття на частини боргу,-

ВСТАНОВИВ:

06 жовтня 2015 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про розбиття на частини боргу, в якій він просить розбити суму боргу за рішенням Київського районного суду м. Харкова від 16.12.2014 року на такі частини, які він в змозі сплачувати, посилаючись, що на даний момент він є непрацездатним та не в змозі погасити борг одним платежем.

Заявник в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи в свою відсутність, свою заяву підтримав та просив задовольнити.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не зявились, повідомлені судом належним чином та своєчасно.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви з наступних підстав.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 16.12.2014 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 26 202,58 грн., моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн., а всього 31 202,58 грн. та стягнуто судові витрати на користь держави. Дане рішення набуло чинності.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Таким чином, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" роз'яснено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК України і ст. 121 ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Згідно ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Задоволення заяви ОСОБА_1 про розбиття на частини боргу не відповідатиме принципам, закріпленим у ст. 3 ЦК України, та вимогам ст. 373 ЦПК України щодо поважності причин для відстрочки виконання рішення суду та призведе до порушення прав та охоронюваних законом інтересів ОСОБА_2, на користь якої ухвалено рішення суду. Доводи ОСОБА_1 щодо того, що він не має постійної роботи та не в змозі сплатити борг єдиним платежем не є тією обставиною, що утруднює виконання судового рішення. Тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви. Крім того, суд самостійно не може визначити в яких саме частинах заявник в змозі сплачувати борг стягувачеві та розбивати борг на частини, оскільки це не передбачено нормами чинного ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 373 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розбиття на частини боргу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-дений строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

СУДДЯ