Провадження № 2/127/4604/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2015 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Волошин С.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору обслуговуючий кооператив «Аско П», про визнання правочину удаваним, повернення неоплаченого товару та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області 18.06.2015 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору обслуговуючий кооператив «Аско П», про визнання правочину удаваним, повернення неоплаченого товару та стягнення коштів.

Як вбачається з позовної заяви, предметом спору є земельні ділянки № 26- 27, та садовий будинок загальною площею 40 кв. м., що на них розміщений (майнові права на них), та які розташовані в с. Писарівка, Вінницького району, Вінницької області, вул. Садова (буд. №44).

Зокрема позивач просить з поміж іншого повернути неоплачений товар, а саме майнові права на земельні ділянки № 26 27 садового товариства «Восход», просить також поновити його членство в обслуговуючому кооперативі «Аско П» надавши йому в користування земельні ділянки № 26 27 садового товариства «Восход».

За правилами, встановленими ч. 1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до п. п. 41, 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать з поміж іншого також земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови в тому числі і про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про право користування нерухомим майном про визнання правочину з нерухомістю недійсним.

Пленум Верховного Суду України у п. 5 Постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» дійшов наступного висновку: «Правила виключної підсудності діють також у випадку предявлення кількох позовних вимог, повязаних між собою, якщо на одну з них поширюється виключна підсудність».

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що правила виключної підсудності, які застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна стосуються також позовів щодо будь яких вимог, повязаних з правом особи на нерухоме майно (земельні ділянки, будинки, квартири, тощо), з приводу речових (майнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно (право володіння, користування, тощо).

Враховуючи наведене, а також те, що спір, який виник між позивачем та відповідачем є спором з приводу майнових прав (володіння, користування) нерухомим майном та нерозривно повязаний з нерухомим майном, за яким позивач по суті фактично просить усунути відповідача від володіння та користування спірним майном (садовим будинком та земельними ділянками), які розташовані на території Вінницького району Вінницької області, суд вважає, що вказана справа не підсудна Вінницькому міському суду Вінницької області.

Згідно положень ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до переконання про наявність підстав, передбачених п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, для повернення заяви позивачу для подання до належного суду за підсудністю.

Відповідно до ч.5 ст.121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Згідно п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі повернення заяви або скарги сплачена при подачі позову сума судового збору підлягає поверненню, а тому ОСОБА_1 слід повернути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 3 654,00 гривень.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.114, 115, 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору обслуговуючий кооператив «Аско П», про визнання правочину удаваним, повернення неоплаченого товару та стягнення коштів - повернути позивачу для подання до належного суду за підсудністю.

Повернути ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, сплачений при подачі до суду позову судовий збір в сумі 3 654,00 (три тисячі шістсот п"ятдесят чотири) гривні 00 коп. відповідно до квитанції №0.0.398114298.1 від 16.06.2015 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: